Справа № 360/3387/20
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2021-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року справа №360/3387/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

Сіваченка І.В.

за участю секретаря судового засідання Кобець О.А.

за участю сторін по справі:

позивач: не прибув

відповідач: Рибка Я.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Харківського національного університету внутрішніх справ, ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду (суддя І інстанції Ірметова О.В.) від 02 грудня 2020 року у справі №360/3387/20, повний текст виготовлено 02 грудня 2020 року, за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі в розмірі 50 966, 35 грн..

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету внутрішніх справ витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі у розмірі 31 797,11 грн.. В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Позивач вважає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що згідно п.3 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою КМУ від 12.04.2017 року №261, відшкодування здійснюються в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія). Порядок розрахунку витрат установлює МВС України разом з Міністерством фінансів України. Витрати на оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія) підтверджені довідкою від 18.06.2020 року №4/126д, яка складена відповідно до Порядку №261 та була надана до суду. Позивач також зазначає, що ухвалою суду першої інстанції від 01.10.2020 року було витребувано докази щодо видачі та повернення речового майна, повний розрахунок грошового забезпечення та докази витрат на медичне забезпечення. Тобто, суд витребував докази, які на його думку не вистачило для з`ясування всіх обставин справи. Однак, щодо повного розрахунку комунальних послуг у вищезазначеній ухвалі не йшлось, що означало, що розрахунок вартості комунальних послуг і спожитих енергоносіїв, який було наведено у довідці №4/126д від 18.06.2020 року було достатньо для суду.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Відповідач вважає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що стягнення витрат, пов`язаних із речовим забезпеченням суперечить положенням ч.1 ст.20 Закону України «Про Національну поліцію» відповідно до якої поліцейський отримує однострій безоплатно та п.2 Наказу МВС України від 22.06.2016 року №530 «Про затвердження норм незалежності однострою поліцейських (у мирний час) згідно із положеннями якого, забезпечення поліцейських одностроєм здійснювати за рахунок коштів Державного бюджету України (за винятком поліцейських поліції охорони, яка утримується за рахунок коштів від надання послуг з охорони, які здійснюються на договірних засадах), інших джерел, не заборонених законом, з урахуванням установлених нормами належності строків носіння (експлуатації) предметів однострою. Тобто, на момент звільнення з органів Національної поліції строк носіння (експлуатації) предметів однострою вже минув та відмінно стягнення витрат, пов"язаних із речовим забезпеченням є незаконним. Крім того, до витрат, пов`язаних із речовим забезпеченням позивач включив вартість прання білизни (зазначено у довідці №28 поданої до позовної заяви), що взагалі не підлягає компенсації, оскільки даний вид витрат не передбачений ані Законом України «Про Національну поліцію», ані «Порядком відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання. Позивач також зазначив, що, долучена позивачем до матеріалів справи довідка не містить детального розрахунку спожитого продовольчого забезпечення, загальну його вартість, кількість осіб серед яких було розподіллено таку суму. Жодних документів бухгалтерського обліку, за якими відбувався облік продуктів та їх подальше списання позивачем не надано, а тому на думку відповідача суми витрат, які намагається стягнути позивач є необ`єктивними та не підтвердженими жодними доказами. Судом також не враховано, що довідка про вартість медичного забезпечення не містить жодного розрахунку зазначеної суми, не містить дати та переліку наданих медичних послуг або ж виданих медичних препаратів. Крім того, зазначена довідка не містить інформації чи зверталась вона до медико-санітарної частини ХНУВС і що важливе, надана довідка не містить печаті завідувача медико-санітарної частини.

Відповідач надав відзив, в якому проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі.

Позивач, у судове засідання не прибув, хоча вони був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Відповідач під час судового розгляду справи проти доводів апеляційної скарги позивача заперечував.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, відзив на скаргу, встановив наступне.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що відповідно до витягу з наказу Харківського національного університету внутрішніх справ від 11.08.2014р. №174 о/с, прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом 1-го курсу до факультету з підготовки фахівців для підрозділів слідства Харківського національного університету внутрішніх справ за напрямом підготовки «Правознавство», термін навчання 4 роки, з 18 серпня 2014 року, присвоївши спеціальне звання «рядовий міліції» ОСОБА_1 .

01 вересня 2014 року між Харківським національним університетом внутрішніх справ, з одного боку, Головне управління МВС України у Луганській області, з другого боку та рядовим міліції ОСОБА_1 було укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України (далі Договір) (а.с. 10-11).

Відповідно до пункту 2.3.6 договору у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

При цьому, згідно з пунктами 3.1-3.3 договору, підставами відшкодування фактичних витрат на підготовку є:- дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у Харківському національному університеті внутрішніх справ через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість;- відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ після закінчення навчального закладу;- звільнення особи начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом перших трьох років закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни.

01.09.2017р. між рядовим поліції ОСОБА_1 , Харківським національним університетом внутрішніх справ та Головним управлінням Національної поліції України в Луганській області укладено тристоронній контракт №1379 про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських (а. с. 12-13).

Відповідно до абз. 5 п. 3 Контракту, у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до пункту 4 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію».

Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ № 245 о/с від 23.06.2018р. відраховано зі складу курсантів 4-го курсу факультету №1 за спеціальністю «Правознавство» Харківського національного університету внутрішніх справ, у зв`язку із закінченням навчання, 23 червня 2018 року та направлено до ГУНП в Луганській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 , сума витрат, пов`язаних з її утриманням, складає 50 966,35 грн. (а. с. 8).

Наказом Головного управління Національної поліції в Луганській області № 789 о/с від 24.07.2020р. звільнено зі служби в поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора сектору дізнання Лисичанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області за ст. 77 ч. 1 п. 7 (за власним бажанням). Підстава: рапорт ОСОБА_1 від 06.07.2020р. (а.с. 9).

Листом Управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Луганській області №2790/111/19-2020 від 10.08.2020р. направлено на адресу Харківського національного університету внутрішніх справ інформацію стосовно працівника, якого звільнено з Національної поліції України протягом перших трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України, разом з матеріалами особової справи ОСОБА_1 (а.с. 19).

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Правові засади організації та діяльності міліції, а також порядок проходження служби в міліції в Україні визначає Закон України «Про міліцію» (в редакції, що діяла на момент укладання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України від 01.09.2014).

Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України «Про міліцію», підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається. Типову форму договору затверджує Міністерство внутрішніх справ України за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Згідно з ч. 6 ст. 18 Закону України «Про міліцію», курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015р. №580-VIII (далі Закон №580-VIII).

Частиною першою статті 63 Закону №580-VIII визначено, що контракт про проходження служби в поліції - це письмовий договір, що укладається між громадянином України та державою, від імені якої виступає поліція, для визначення правових відносин між сторонами.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 63 Закону №580-VIII, контракт про проходження служби в поліції укладається з громадянами, які зараховані до вищого навчального закладу із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, - на час навчання.

Згідно із частиною 7 статті 63 Закону №580-VIII, контракт про навчання укладається з громадянами, які зараховані до вищого навчального закладу із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, за умови досягнення такими особами 18-річного віку.

Частиною 3 статті 65 Закону №580-VIII, випускники вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, призначаються на відповідні вакантні посади безпосередньо після закінчення навчання в цих навчальних закладах.

Відповідно до частин 1-5 статті 74 Закону №580-VIII, до вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, можуть бути зараховані громадяни України, яким станом на 31 грудня року вступу виповниться 17 років.

Підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.

Розподіл випускників вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, які навчаються на денній формі навчання за державним замовленням, здійснюється комісіями з персонального розподілу з урахуванням інтересів служби відповідно до набутої випускником кваліфікації, спеціальності та спеціалізації.

Особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017р. №261 затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі Порядок №261), пунктом 1 якого визначено, що цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі:

дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;

звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Відповідно до пункту 4 Порядку №261 витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, наказом Харківського національного університету внутрішніх справ № 245 о/с від 23.06.2018р. у зв`язку із закінченням навчання, позивача 23 червня 2018 року направлено до ГУНП в Луганській області для призначення на посаду. Також визначена сума витрат, пов`язаних з її утриманням, яка складає 50 966,35 грн. (а. с. 8).

Проте, до відпрацювання трьох років після закінчення навчального закладу, позивача наказом Головного управління Національної поліції в Луганській області № 789 о/с від 24.07.2020р. було звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).

За таких обставин, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що у відповідності до вимог пункту 2.3.6 Договору про підготовку у вищому навчальному закладі від 01.09.2014р., абз. 5 п. 3 Контракту №1379 від 01.09.2017р. про здобуття освіти, положення статті 18 Закону України «Про міліцію», Порядку №313, статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» та Порядку №261, у відповідача виник обов`язок щодо відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі.

Пунктом 5 Порядку №261 визначено, що після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів.

Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.

У разі звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу орган поліції, в якому особа проходила службу, невідкладно повідомляє про це вищому навчальному закладу, в якому особа навчалася.

Як підтверджено матеріалами справи, на виконання наведених положень Порядку №261 т.в.о начальника сектору кадрового забезпечення Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області вручив відповідачу під підпис повідомлення про зобов`язання відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі 31.07.2020р. (а. с. 20).

Також, 31.07.2020р. відповідач надав заяву начальнику Головного управління Національної поліції в Луганській області в якій зазначив, що у зв`язку зі звільненням з НПУ не заперечує від відшкодування витрат за період навчання в Харківському національному університеті внутрішніх справ з 11.08.2014р. по 23.06.2018р. (а. с. 21).

Листом від 10.08.2020р. №2790/111/19-2020 Головне управління Національної поліції в Луганській області направила на адресу позивача інформацію щодо звільнення відповідача зі служби в поліції до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу

У відповідності до вимог пункту 3 Порядку №261 відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).

Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю.

Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі.

Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році.

На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.

Пунктом 4 Порядку №261 визначено, що витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.

Згідно довідки від 18.06.2018р. № 4/126д фактичні витрати, пов`язані з утриманням відповідача у навчальному закладі за період з 18.08.2014р. по 23.06.2018 р. складають 50 966,35 грн., з яких: грошове забезпечення 11874,09 грн.; продовольче забезпечення 11941,16 грн.; медичне забезпечення 721,41 грн.; спожиті комунальні послуги та енергоносії 19 169,24 грн. та вартість речового забезпечення - 7 260,45 грн (а.с. 14).

З даною довідкою-розрахунком відповідач ознайомлений 20.06.2018р., що засвідчено власним підписом відповідача (а.с. 14).

За приписами пункту 5 Порядку №261 після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів.

Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 261 у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Претензійно-позовну діяльність провадить вищий навчальний заклад, у якому навчалася особа.

Суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції про те, що з аналізу наведених норм слідує, що після видання наказу про звільнення особи керівник вищого навчального закладу або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, на виконання положень Порядку №261 т.в.о начальника сектору кадрового забезпечення Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області вручив відповідачу під підпис повідомлення про зобов`язання відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі 31.07.2020р. (а. с. 20).

Також, 31.07.2020 р. відповідач надав заяву начальнику Головного управління Національної поліції в Луганській області, в якій зазначив, що у зв`язку зі звільненням з НПУ не заперечує від відшкодування витрат за період навчання в Харківському національному університеті внутрішніх справ з 11.08.2014р. по 23.06.2018р. (а. с. 21).

Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затверджений наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року № 419/831/240/605/537/219/534 (далі - Порядок розрахунку витрат).

Згідно пункту 2.1.2 Порядку розрахунку витрат витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування.

За приписами п.п.2.1.2.1 п. 2.1.2 цього Порядку для курсантів, які підпадають під дію пункту 5 Порядку, утримання провадиться на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником продовольчої служби, за визначений період навчання (у тому числі перебування на стажуванні, на лікуванні, на польовому виході тощо, за винятком терміну перебування у відпустках).

У довідці-розрахунку відображається кількість діб перебування на харчуванні та фактична його вартість, яка підраховується на підставі відповідних норм харчування.

Згідно довідки-розрахунку витрат на продовольче забезпечення відповідача за період з 18.08.2014р. по 31.05.2018р., загальна сума витрат складає 11 941,16 грн. (а. с. 16). Наведена довідка містить в собі відомості щодо кількості діб перебування на харчуванні та фактична його вартість.

Пунктом 2.1.3 Порядку розрахунку визначено, що витратами на речове забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта речовим майном згідно з нормами забезпечення та лазне-пральними послугами.

У відповідності до вимог п.п. 2.1.3.1 пункту 2.1.3 Порядку для курсантів, які підпадають під дію пункту 5 Порядку, утримання провадиться на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником речової служби, про вартість фактично отриманого речового майна та лазне-прального забезпечення.

Відповідно до довідки-розрахунку №28 відшкодування витрат по відділенню речового забезпечення курсанта факультету №1 відповідача за період з 2014-2018 рр. складає 7 260,45 грн.. Також, на підтвердження отримання речового майна позивачем було надано роздавальну відомість №4124, №5554, № 5193, №4761, №444, №23, №4756, №4757 (а. с. 53-60).

За приписами пункту 2.1.4 Порядку витратами на медичне забезпечення є витрати, пов`язані з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у ВНЗ, та вартість лікування у військових госпіталях.

Згідно з довідкою завідувача медико-санітарної частини від 31.08.2020р., вартість медичного забезпечення відповідача за період навчання в ХНУВС з 18 серпня 2014 року по 23 червня 2018 року становить 721,41 грн (а. с. 18).

На підтвердження сум розрахунків коштів на відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 по грошовому забезпеченню, позивачем було надано довідку від 04.09.2020р. №4/660д та довідку від 15.10.2020р. № 4/781 (а.с. 97, 61), відповідно до якого фактичні витрати по грошовому забезпеченню позивача склали 11 874,09 грн..

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що витрати позивача по грошовому забезпеченню, на речове, продовольче та медичне забезпечення підтверджені належними доказами, а тому судом першої інстанції правомірно було їх стягнуто з відповідача.

Посилання відповідача на положення ч.1 ст.609 ЦК України, за приписами якої зобов`язання припиняються ліквідацією юридичної особи - Головне управління МВС України у Луганській області, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки у спірних правовідносинах зобов`язання щодо відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, виникло саме у відповідача.

Колегія суддів також звертає увагу, що 01.09.2017р. між позивачем, Харківським національним університетом внутрішніх справ та саме Головним управлінням Національної поліції України в Луганській області укладено тристоронній контракт №1379 про здобуття освіти у вищому навчальному закладі .

Доводи апеляційної скарги відповідача не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Щодо апеляційної скарги позивача колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача вартості комунальних послуг і спожитих енергоносіїв в розмірі 19 169,24 грн. було відмовлене через недоведеність, оскільки на підтвердження вартості комунальних послуг і спожитих енергоносіїв позивачем не надано відповідного розрахунку на підтвердження користування відповідачем комунальними послугами.

З наведеним висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись з огляду на наступне.

Як встановлено вище, згідно вимог пункту 3 Порядку №261 відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).

На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, згідно довідки від 18.06.2018р. №4/126д фактичні витрати, пов`язані з утриманням відповідача у навчальному закладі, за період з 18.08.2014р. по 23.06.2018 р. складають 50 966,35 грн., з яких: за спожиті комунальні послуги та енергоносії 19 169,24 грн..

Наведена довідка була долучена позивачем до позову.

За приписами пункту 3 Порядку №261 розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі.

Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році.

Згідно пункту 2.1.6 Порядку розрахунку витрат до спожитих курсантом ВНЗ комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія.

Розрахунок здійснюється виходячи з середнього обсягу споживання на одного курсанта за добу:

-тепла та гарячої води - 0,0134 ГКал; води та водовідведення - 0,2074 куб. м;

-електроенергії - 2,56 кВт/г.

При проведенні розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для бюджетних установ і діють у місцевості, в якій розташований ВНЗ, у відповідному навчальному році.

Отже, розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із встановленого середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за встановленими тарифами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позивач не повинен надавати розрахунок на підтвердження користування відповідачем комунальними послугами.

Колегія суддів також зазначає, що ухвалою від 01 жовтня 2020р. судом було витребувано у позивача докази щодо видачі та повернення речового майна ОСОБА_1 , а також зазначити нормативно-правовий акт щодо строку використання речового майна; повний розрахунок складових грошового забезпечення та докази виплати сум, зазначених у розрахунку; докази підтвердження вартості витрат на медичне забезпечення ОСОБА_1 .

Надання позивачем відповідних розрахунків на підтвердження користування відповідачем комунальними послугами, судом першої інстанції не запропоновувалось.

До апеляційної скарги позивачем було надано розрахунок комунальних послуг на загальну суму 19 169,24 грн , який складений з дотриманням вимог пункту 3 Порядку №261 та пункту 2.1.6 Порядку розрахунку витрат.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що позивачем доведено наявність правових підстав для стягнення з відповідача вартості комунальних послуг і спожитих енергоносіїв в розмірі 19 169,24 грн., а тому судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні позову в цій частині.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для зміни постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 23, 33, 139, 292, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року у справі №360/3387/20 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Харківського національного університету внутрішніх справ на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року у справі №360/3387/20 - задовольнити.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року у справі №360/3387/20 - змінити.

В абзаці першому резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року у справі №360/3387/20 виключити слово «частково».

В абзаці другому резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року у справі №360/3387/20 слова та цифри «31 797,11 грн. (тридцять одна тисяча сімсот дев`яносто сім гривень 11 коп.).» замінити словами та цифрами «50 966,35грн. (п`ятдесят тисяч дев`ятсот шістдесят шість гривень) 35 коп.».

Абзац третій резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року у справі №360/3387/20 - виключити.

В іншій частині рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року у справі №360/3387/20 залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 30 березня 2021 року.

Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 01 квітня 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 30 березня 2021 року та підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко