Справа № 520/19483/2020
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2021-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 р. Справа № 520/19483/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 01.02.2021, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., м. Харків, по справі № 520/19483/2020

за позовом ОСОБА_1

до Харківського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач), звернувся до суду з позовом до Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (далі відповідач), в якому просить визнати бездіяльність Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, яка полягає в ненарахуванні та невиплаті позивачу щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік в розмірі 7 (семи) мінімальних пенсій за віком як особі з інвалідністю III групи внаслідок війни з урахуванням раніше виплачених сум - протиправною; зобов`язати Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат перерахувати, нарахувати та виплатити позивачу щорічну разову грошову допомогу до 05 травня за 2020 рік в розмірі 7 (семи) мінімальних пенсій за віком як особі з інвалідністю III групи внаслідок війни з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.02.2021 року позовну заяву повернуто позивачу.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 01.02.2021 року у справі №520/19483/2020, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що судом першої інстанції було неправильно застосовано положення «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Крім того, зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо пропуску строку звернення до суду та вважає, що оскаржувана ухвала суду не відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому наявні підстави для її скасування та направлення справи до суду першої інстанції на продовження розгляду.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2020 року позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху та надано строк десять днів з моменту отримання ухвали на усунення недоліків шляхом надання до суду обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Представником позивача 16.01.2020 було надано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, в якій представник зазначив, що позивач фактично оспорює бездіяльність відповідача щодо не вчинення ним дій, які б послугували підставою для виплати одноразової грошової допомоги до 5 травня в належному розмірі. Зазначена бездіяльність, на думку представника позивача, є триваючою, в яких відповідач протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань по відношенню до позивача. Представником відповідача також зазначено, що предметом позову у справі, яка розглядається є бездіяльність суб`єкта владних повноважень - відповідача, яка пов`язана з соціальними виплатам - одноразовою грошовою допомогою до 5 травня, а тому строк на соціальний захист та строки звернення до суду залежно також від виду відповідного платежу як форми соціального захисту з боку держави. Відлік строків для звернення з метою реалізації права на соціальний захист розпочинається з моменту отримання відповідним суб`єктом владних повноважень заяви особи, до якого додано пакет необхідних документів. У свою чергу, відлік строків для звернення до суду (у випадку незгоди особи з відповідним рішенням, дією чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду зазначеної заяви) розпочинається з моменту коли особа дізналася або повинна була дізнатися про таке порушення своїх прав, крім якщо інше прямо не передбачено законом. Так, позивач звернувся до суду з позовом, реалізуючи право на судовий захист менше ніж через два місяці після отримання відмови від відповідача.

Приймаючи рішення про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що причини пропуску строку для звернення до суду з даним адміністративним позовом, вказані позивачем у заяві від 16.01.2021 року, не є поважними, оскільки позивачем не наведено підстав та не надано доказів, що перешкоджали його зверненню після отримання допомоги до 5 травня 2020 року.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду, оскільки право у позивача на звернення до суду з адміністративним позовом виникло під час отримання виплати у розмірі, з яким він не погоджується, проте адміністративний позов поданий до суду лише 31.12.2020, а поважних причин пропуску строку судом не встановлено. З огляду на зазначене, суд першої інстанції вирішив, що позовна заява підлягає поверненню.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституція України, як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке, згідно зі статтею 64 Конституції України, не може бути обмежене (п. 1, 2 резолютивної частини Рішення від 25 грудня 1997 року № 9-зп, абз. 7 п. 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11 - рп/2012).

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що вирішальним для визначення строків звернення до адміністративного суду є встановлення факту, коли та за яких обставин позивач дізнався про порушення своїх прав, свобод та інтересів та зміг вчинити дії, направлені на їх відновлення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 березня 2019 року у справі 826/5240/18.

Разом з цим, предметом позову в категорії справ стосовно соціального захисту є дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, пов`язані з соціальними виплатами, які можуть бути регулярними, періодичними, одноразовими, обмеженими в часі платежами, а тому строк на соціальний захист та строки звернення до суду залежать також від виду відповідного платежу як форми соціального захисту з боку держави.

Відлік строків для звернення з метою реалізації права на соціальний захист розпочинається з моменту отримання відповідним суб`єктом владних повноважень заяви особи, до якого додано пакет необхідних документів. У свою чергу, відлік строків для звернення до суду (у випадку незгоди особи з відповідним рішенням, дією чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду зазначеної заяви) розпочинається з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про таке порушення своїх прав, якщо інше прямо не передбачено законом.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17, у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 646/6250/17, від 30 жовтня 2018 року у справі № 493/1867/17, від 22 січня 2019 року у справі № 201/9987/17.

Матеріалами справи встановлено, що позивач звернувся до суду із адміністративним позовом у грудні 2020 року та оспорює бездіяльність відповідача щодо невиплати йому грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі 7 (семи) мінімальних пенсій за віком як особі з інвалідністю III групи внаслідок війни, передбаченому ст.12 Закону України «Про статус ветеранів, гарантії їх соціального захисту», з урахуванням виплачених сум.

Крім того, матеріали справи містять заяву позивача від 08.12.2020 року до Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, про надання довідки про нараховану та виплачену ОСОБА_1 до 5 травня разову грошову допомогу за 2020 рік, та про обчислення нового розрахунку виплати.

Позивачем отримано лист від Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 17 грудня 2020 року №23097/06 про нарахування та виплату ОСОБА_1 до 5 травня разову грошову допомогу за 2020 рік, з наданням відповідної довідки від 15.12.2020 року, виплату здійснено в липні 2020 року.

Однак, вказані документи судом першої інстанції не досліджено та не надано належної оцінки, що свідчить про передчасність висновків суду про пропущення строку звернення до суду.

Як правильно було зазначено судом першої інстанції, спірна виплата є регулярною та виплачується один раз на рік, тому про порушення своїх прав позивач міг дізнатись при отриманні щорічної допомоги до 5 травня 2020 року.

Поряд з тим, колегією суддів не встановлено жодних обставин, які б свідчили про те, що позивач пропустив строк звернення до суду з даним позовом про отримання ним допомоги до 5 травня за 2020 рік.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до приписів ч. 4 ст. 17-1 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

30 вересня 2020 року - встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована. Отже, перебіг строку звернення позивача до суду з даним позовом слід обраховувати з 30 вересня 2020 року.

Окрім того, судом першої не встановлено дату виплати позивачу оскаржуваної одноразової грошової допомоги до 5 травня в зменшеному, на думку позивача, розмірі.

Сама по собі назва «виплата одноразової грошової допомоги до 5 травня», не дає підстави для висновку щодо відліку строку звернення до суду саме з 05.05.2020 року.

З огляду на зазначене та враховуючи, що відповідна позовна заява подана до суду позивачем у грудні 2020 року, тобто в межах визначеного КАС України шестимісячного строку, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції не повно дослідив матеріали позовної заяви та дійшов передчасного та помилкового висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даною позовною заявою без поважних причин, тому позовна заява підлягає поверненню.

Крім того, колегія суддів зауважує, що відповідно до вимог ст. 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Аналогічна норма закріплена також у ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" відповідно до якої суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для ЄСПЛ природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що, повертаючи позовну заяву про отримання ним допомоги до 5 травня за 2020 рік з підстав пропуску позивачем строку на звернення до суду без поважних на те причин, суд першої інстанції порушив норми процесуального права та фактично позбавив позивача гарантованого йому національним та європейським законодавством права на доступ до правосуддя.

Відповідно до ст. 320 КАС України - підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи, що в ухвалі суду першої інстанції викладено висновки, які не відповідають обставинам справи та внаслідок порушення судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала скасуванню, а справа №520/19483/2020 направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 01.02.2021 по справі № 520/19483/2020 - скасувати.

Справу № 520/19483/2020 за позовом ОСОБА_1 до Харківського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Мінаєва
Судді(підпис) (підпис) Я.М. Макаренко З.О. Кононенко