Справа № 520/17499/2020
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2021-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2021 р. Справа № 520/17499/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.01.2021 року, головуючий суддя І інстанції: Панов М.М., м. Харків, повний текст складено 12.01.21 року у справі № 520/17499/2020

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нездійснення ОСОБА_1 перерахунку пенсії з 01 квітня 2019 року по довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 №ФХ-120730 від 16.10.2020 р., що складена на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21.09.2020 р. у справі №520/3320/19;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року виходячи з 80% відповідних сум грошового забезпечення, зазначених в довідці Харківського обласного військового комісаріату №ФХ-120730 від 16.10.2020 і здійснити виплату позивачу єдиним платежем без обмеження максимальним розміром пенсії перерахованої суми пенсії з 01 квітня 2019 року виходячи зі 100% перерахованої суми пенсії без використання при такій виплаті постанов Кабінету Міністрів України чи інших нормативно правових актів (в т.ч. Постанови КМУ №649 від 22.08.2018 «Про порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду», тощо), які надають боржнику можливість для відстрочення чи розстрочення виплат, з урахуванням компенсації, передбаченої Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» за період з 01.04.2019 р. по дату фактичної виплати.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.01.2021 у справі № 520/17499/2020 позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нездійснення ОСОБА_1 перерахунку пенсії з 01 квітня 2019 року по довідці Харківського обласного військового комісаріату №ФХ-120730 від 16.10.2020 р., що складена на виконання постанови ДААС від 21.09.2020 р. у справі №520/3320/19.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року виходячи з 80% відповідних сум грошового забезпечення, зазначених в довідці Харківського обласного військового комісаріату №ФХ-120730 від 16.10.2020 р.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що рішення суду прийнято в результаті неповноти з`ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.01.2021 у справі № 520/17499/2020 скасувати в частині відмови в задоволенні позову та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що, він має право на отримання пенсії без обмеження її максимального розміру та єдиним платежем.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач звертався до суду з позовною заявою, в якій просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 01 січня 2018 року, виходячи з розрахунку 70 % відповідних сум грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 виходячи з розрахунку 80% відповідних сум грошового забезпечення з 01 січня 2018 року, з урахуванням раніше виплачених сум та в подальшому виплачувати йому пенсії виходячи з розміру 80% відповідних сум грошового забезпечення;

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невключення в довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України від 14.03.2018 №ФХ 120730, виданої ОСОБА_1 додаткових видів грошового забезпечення для обчислення пенсії позивачу, а саме: надбавки за вчене звання професор в розмірі 10% від посадового окладу станом на 01 січня 2018 року; надбавки за науковий ступень кандидата наук в розмірі 5% від посадового окладу станом на 01 січня 2018 року; надбавки знання та використання іноземної мови в розмірі 10% від посадового окладу станом на 01 січня 2018 року; надбавки за службу в умовах режимних обмежень, так званої надбавки за таємність у розмірі 15% від посадового окладу станом на 01 січня 2018 року; надбавки за особливості проходження служби з: 01 березня по 31 грудня 2018 року - у розмірі 10% від посадового окладу; 1 січня 2019 року - 65% від посадового окладу; премії з: 01 березня по 31 грудня 2018 року у розмірі - 20% від посадового окладу; 01 січня 2019 року - 35% від посадового окладу; грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, грошової допомоги при звільненні з військової служби та індексації, які відповідно до Постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 02 червня 2017 по справі № 642/2207/17, відноситься до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія;

- зобов`язати Харківський обласний військовий комісаріат включити в довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України виданої на ім`я ОСОБА_1 додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії позивачу та направити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області для перерахунку призначеної позивачу пенсії, а саме: надбавки за вчене звання професор в розмірі 10% від посадового окладу станом на 01 січня 2018 року; надбавки за науковий ступень кандидата наук в розмірі 5% від посадового окладу станом на 01 січня 2018 року; надбавки знання та використання іноземної мови в розмірі 10% від посадового окладу станом на 01 січня 2018 року; надбавки за службу в умовах режимних обмежень, так званої надбавки за таємність у розмірі 15% від посадового окладу станом на 01 січня 2018 року; надбавки за особливості проходження служби з: 01 березня по 31 грудня 2018 року - у розмірі 10% від посадового окладу; 1 січня 2019 року - 65% від посадового окладу; премії з: 01 березня по 31 грудня 2018 року у розмірі - 20% від посадового окладу; 01 січня 2019 року - 35% від посадового окладу; грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, грошової допомоги при звільненні з військової служби та індексації, які відповідно до Постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 02 червня 2017р. по справі № 642/2207/17, відноситься до грошового забезпечення, з розміру, якого обчислюється пенсія;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області після отримання від Харківського обласного військового комісаріату нової довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України виданої на ім`я ОСОБА_1 з урахуванням наведених у прохальній частині цієї адміністративної позовної заяви додаткових видів грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1 провести перерахунок пенсії позивача з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення для обчислення пенсії позивачу та здійснити єдиним платежем виплату позивачу перерахованої суми пенсії з урахуванням додаткових вгрів грошового забезпечення з 01 січня 2018 року із врахуванням раніше виплачених сум та в подальшому виплачувати ОСОБА_1 100% перерахованого розміру пенсії виходячи з вказаних додаткових видів грошового забезпечення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.06.2020 у справі №520/3320/19 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року, виходячи з розрахунку 70% грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 , виходячи з розрахунку 80% грошового забезпечення з 01 січня 2018 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.09.2020 у справі №520/3320/19 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.06.2019 по справі №520/3320/19 скасовано в частині відмови в задоволенні позову.

Прийнято в цій частині постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо непідготовки та ненадання до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05.03.2019 р., відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, статті 9 Закону №2011-XII та з урахуванням положень постанови КМ України №704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 р. (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії) перерахунку основного розміру пенсії позивача.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Відповідно до постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21.09.2020 у справі №520/3320/19 ІНФОРМАЦІЯ_3 складено та направлено на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення №ФХ-120730 від 16.10.2020 р.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 06.11.2020 р. №2000-0203-8/88065 повідомлено позивача про відсутність підстав для здійснення перерахунку пенсії.

Позивач не погодився з бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки, звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач має право на перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною (підвищенням) розміру грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців, то Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області після одержання від Харківського обласного військового комісаріату нової довідки про розмір грошового забезпечення позивача від 16.10.2020 №ФХ-120730, було зобов`язане перерахувати пенсію позивача, починаючи з 01.04.2020 р.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині здійснення виплату пенсії без обмеження граничного розміру, однією сумою, та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за несвоєчасну виплату пенсії згідно з постановою КМУ №159 від 21.02.2001 без урахування постанови КМУ № 649 від 22.08.2018, суд першої інстанції виходив з того, що права позивача у частині виплати йому пенсії з обмеженням граничним розміром на час розгляду цієї справи не порушені, оскільки перерахунок та виплату пенсії не проведено, а суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції на підставі наступного.

У відповідності до п. 4 частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Зі змісту наведеної норми слідує, що захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Враховуючи, що права позивача у частині виплати йому пенсії з обмеженням граничним розміром на час розгляду цієї справи не порушені, оскільки перерахунок та виплату пенсії не проведено, то суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому.

Таким чином колегія суддів вважає, що позовна вимога про здійснення перерахунку та виплату пенсії без обмеження граничного розміру заявлена на майбутнє та на момент прийняття рішення судом апеляційної інстанції немає підстав вважати, що права позивача на визначення розміру пенсії в подальшому будуть порушені Головним управління Пенсійного фонду України в Харківській області, а тому суд першої інстанції правильно дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про здійснення виплати пенсії позивачу без обмеження граничного розміру.

Щодо вимоги позивача про виплату пенсії однією сумою, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З аналізу викладеного суд зазначає, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 5 КАС України.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб факт порушення був обґрунтованим. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Визначення обсягу вимог, що підлягають судовому захисту, є диспозитивним правом позивача. При цьому, підстави, з якими позивач пов`язує виникнення у нього права на звернення до суду і для задоволення його вимог, визначаються позивачем самостійно. Суд під час прийняття постанови вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються і яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин (стаття 244 Кодексу адміністративного судочинства України).

Враховуючи вищезазначене, судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому.

22.08.2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду", якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Згідно із п. 1 Порядку № 649 цей Порядок визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Зважаючи на ті обставини, що пенсійні виплати, щодо яких заявлено позовні вимоги, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області на час звернення позивача до суду нараховані та виплачені не були, у зв`язку з чим право позивача на виплату недоплаченої частини розміру пенсії однією сумою та погашення заборгованості, що утворилася внаслідок такого перерахунку, відповідачем порушено не було, тому колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги, що наразі виплата по перерахунку отримають тільки ті позивачі, яким суд присуджує здійснення цих виплат єдиним платежем.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в зобов`язанні Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату суми перерахунку однією сумою.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за несвоєчасну виплату пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001 р. без урахування постанови Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 р., колегія суддів зазначає наступне.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" №2050-ІІІ (далі - Закон №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 (далі - Порядок № 159).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно з ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Статтею 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" визначено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Пунктом 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі - Порядок), № 159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Згідно з п. 3 Порядку № 159, компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: - пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат); - соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо); - стипендії; - заробітна плата (грошове забезпечення).

У відповідності до п. 4 Порядку № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

З системного аналізу вищезазначених норм права, встановлено, що компенсації підлягають нараховані грошові доходи, зазначені у п. 3 Порядку, разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, у разі затримки їх виплати на один і більше календарних місяців.

Таким чином, компенсація нараховується та проводиться при виплаті доходу, тобто право на компенсацію позивач набуває в момент отримання доходу.

Колегія суддів зазначає, що позивач просить нарахувати компенсацію на ще не виплачені суми пенсії, що не підпадає під визначення доходів, передбачених Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", за порушення строків виплати яких сплачується компенсація.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, що вказана у постанові від 11 липня 2018 року у справі за №487/6923/16-а.

Відповідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи відсутність підстав вважати, що право на отримання компенсації при виплаті пенсії буде порушене відповідачем, задоволення позову в цій частині буде свідчити про вирішення спору, який ще відсутній, тобто на майбутнє, що суперечить засадам адміністративного судочинства та його принципам.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову в цій частині.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.01.2021 у справі № 520/17499/2020 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.01.2021 у справі № 520/17499/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді Я.М. Макаренко В.А. Калиновський