Справа № 1.380.2019.005781
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2021-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 березня 2021 року

Київ

справа №1.380.2019.005781

адміністративне провадження №К/9901/3561/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Калашнікової О.В.,

суддів: Білак М.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 cерпня 2020 року

та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року

у справі №1.380.2019.005781

за позовом ОСОБА_1

до Військової прокуратури Західного регіону України

про визнання протиправними рішень, дій бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, скасування наказу та стягнення середнього заробітку за час затримки повного розрахунку,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової прокуратури Західного регіону України (далі - Військова прокуратура), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової прокуратури щодо ненадання йому у зв`язку із здаванням крові як донором 5 додаткових днів відпочинку із збереженням заробітної плати, які за його бажанням не приєднанні до щорічних основних відпусток;

- визнати протиправною бездіяльність Військової прокуратури щодо не нарахування і не виплати йому грошової компенсації при звільненні з військової служби за 67 календарних днів невикористаних щорічних відпусток за 2017 рік (11 календарних днів) та 2018 рік (51 календарний день) та 5 календарних днів у зв`язку із здаванням крові як донором;

- визнати протиправною бездіяльність Військової прокуратури щодо не виплати йому готівкою грошового забезпечення, починаючи з другої половини січня 2019 року;

- визнати протиправною бездіяльність Військової прокуратури щодо не проведення повного розрахунку 9 серпня 2019 року в день звільнення і виключення зі списків особового складу Військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_1 ;

- визнати протиправними рішення і дії Військової прокуратури щодо видання наказу Військової прокуратури Західного регіону України від 8 серпня 2019 року №577к про виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу Військової прокуратури Західного регіону України;

- скасувати наказ Військової прокуратури від 8 серпня 2019 року №577к про виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу військової прокуратури Західного регіону України;

- зобов`язати Військову прокуратуру виплатити йому грошову компенсацію при звільненні за 67 календарних днів невикористаних щорічних відпусток за 2017 рік (11 календарних днів) та 2018 рік (51 календарних днів) та 5 календарних днів у зв`язку із здаванням крові як донором;

- зобов`язати Військову прокуратуру виплатити йому готівкою заборгованість з виплати грошового забезпечення, починаючи з другої половини січня 2019 року;

- стягнути з військової прокуратури на його користь середній заробіток за весь час затримки повного розрахунку, з 09 серпня 2019 по день фактичного розрахунку.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року, позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової прокуратури Західного регіону України щодо не надання ОСОБА_1 у зв`язку із здаванням крові як донором 1 (одного) додаткового дня відпочинку із збереженням середнього заробітку, який за його бажанням не приєднаний до щорічної основної відпустки за 2018 рік. Визнано протиправною бездіяльність Військової прокуратури Західного регіону України щодо не проведення з ОСОБА_1 повного розрахунку 09 серпня 2019 року на день виключення зі списків особового складу військової прокуратури Західного регіону України. Визнано протиправною бездіяльність Військової прокуратури Західного регіону України щодо не нарахування і не виплати ОСОБА_1 грошової компенсації при звільненні з військової служби за 50 календарних днів невикористаних щорічних відпусток за 2017 рік (11 календарних днів) та за 2018 рік (38 календарних днів) та 1 календарний день у зв`язку із здаванням крові як донором. Зобов`язано Військову прокуратуру Західного регіону України виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію при звільненні за 50 календарних днів невикористаних щорічних відпусток за 2017 рік (11 календарних днів) та за 2018 рік (38 календарних днів) та 1 календарний день у зв`язку із здаванням крові як донором. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з оскаржуваними судовими рішеннями ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з даною касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 22 лютого 2021 року вказану касаційну скаргу залишено без руху. Скаржнику встановлено строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги надання до суду уточненої касаційної скарги (заяви про уточнення касаційної скарги).

На усунення недоліків скаржником подано уточнену касаційну скаргу, в якій скаржник наводить підстави незгоди з судовим рішенням, в частині позовних вимог, які залишилися без задоволення та просить частково скасувати оскаржувані судові рішення.

Отже, у встановлений строк скаржником усунуто недоліки касаційної скарги зазначені в ухвалі Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху.

В касаційній скарзі позивач підставою касаційного оскарження зазначає наступне.

Відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах щодо порядку застосування статті 9 Закону України «Про донорство крові та її компонентів» у поєднанні зі статтею 10-1 п.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах щодо правової регламентації повсякденної діяльності військових прокуратур і поширення Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України на військовослужбовців військових прокуратур.

Відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах щодо порядку застосування пунктів 1 і 5 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (щодо тривалості щорічної основної відпустки і надання її без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, а також продовження такої відпустки на кількість невикористаних днів цієї відпустки у зв`язку з лікуванням.)

Відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах щодо застосування статті 43 Конституції України (щодо гарантій своєчасного винагороди за працю) у поєднанні з положенням статті 23 Закону України «Про оплату праці» (щодо виплати заробітної плати працівниками у грошових знаках) при відмові працівника від отримання заробітної плати через банківську установу.

Суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норму права (частина 2 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу » у поєднанні з положеннями пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008) без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 10 травня 2019 року у справі №814/1113/16, від 28 липня 2020 року у справі №495/707/14-а, від 04 листопада 2020 року у справі №808/1854/16.

Відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах щодо порядку застосування статті 117 Кодексу законів про працю України механізму компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні при наявності іншого судового рішення про невиплату при звільненні інших складових заробітної плати.

Обґрунтування скаржника наявності підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктами 1 та 3 частини четвертої статті 328 КАС України, є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів.

Разом з тим скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Згідно статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Оцінюючи клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження, Верховний Суд визнає поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження, наведені скаржником.

Скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстав для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкриті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 3, 334 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VІІІ,

УХВАЛИВ:

Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 cерпня 2020 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року та поновити його.

Відкрити касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 cерпня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року у справі №1.380.2019.005781 за позовом ОСОБА_1 до Військової прокуратури Західного регіону України про визнання протиправними рішень, дій бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, скасування наказу та стягнення середнього заробітку за час затримки повного розрахунку.

Витребувати з Львівського окружного адміністративного суду матеріали справи №1.380.2019.005781.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали - та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій і доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

О.В. Калашнікова

М.В. Білак

Ж.М. Мельник-Томенко ,

Судді Верховного Суду