Справа № 320/1712/21
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2021 року справа №320/1712/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київський області про визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивачка) з адміністративним позовом до Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції Київської області (далі - відповідач), про визнання протиправної бездіяльність щодо надання відповіді на запит адвоката та про зобов`язання до надання відповіді на запит.

Ухвалою від 19.02.2021 року було відкрито провадження у справі в порядку статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Зміст позову складають наступні вимоги: 1) Визнати протиправною бездіяльність Києво - Святошинський ВП ГУНП Київської області не ненадання відповіді на адвокатський запит адвоката Діденко Наталії Олександрівни від 30.09.2020 року за № 30/09 та від 21.12.2020 року № 21/12; 2) Зобов`язати Києво-Святошинський ВП ГУНП Київської області протягом п`яти робочих днів із дня набрання чинності рішенням суду розглянути адвокатський запит адвоката Діденко Наталії Олександрівни від 30.09.2020 року за № 30/09 та від року № 21/12 та надати повну і обґрунтовану відповідь на питання; 3) Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань на користь Позивача моральну шкоду у сумі 100 грн.

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивачка свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що Відповідач як розпорядник інформації надавав відповідь на адвокатський запити від 30.09.2020 року за № 30/09 та від 21.12.2020 року № 21/12 з порушенням строку, встановленого ч.2 ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також, у листі датованим від 15.01.2021 була відсутня належна відповідь щодо звернень клієнта позивача, що зазначені у адвокатському запиті, що свідчить про його протиправну бездіяльність. Наявність моральної шкоди позивачка обґрунтовує тим, що оскаржувана бездіяльність відповідача негативно впливає на відносини позивачки з клієнтом та наносить на ділову репутацію негативні наслідки. Позивачка вважає справедливим задоволення вимог з стягнення з відповідача 100 грн., моральну шкоди, посилаючись на судову практику - Постанова ВП ВС від 08.04.2020 № 180/1560/16-а (180/3464/16-а).

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Тому суд застосовує при розгляді даної справи, процесуальні наслідки, визначені ч.6 ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України.

За поданими позивачкою документами, обставини справи наступні.

30.09.2020 за № 30/09 адвокат Діденко Н.О., (позивачка) направила на адресу Києво - Святошинський ВП ГУНП Київської області вул. Хрещатик, 88 Боярка, Київська область, Україна 08150 (надалі - Відповідач) адвокатський запити та повторно від 21.12.2020 року № 21/12, щодо надання інформації стосовно майна Товариства яке було вилучено під час обшуку від 08.08.2019 року, а саме: 1) надати інформацію щодо знаходження майна на експертизі яке вилучене від 08.08.2020 року на підставі обшуку, що відбувся за адресую: вул. Шкільна, 12М, та вул. Словечанська, 7, вул. Ужгородська, 17-19; 2) надати інформацію щодо доцільності вилучення майна: вилучених грошових коштів за адресую вул. Ужгородська. 17-19. комп`ютерної техніки за адресую: вул. Шкільна, 12М, та вул. Словечанська 7; 3) повідомити прізвище слідчого який здійснює на сьогодні досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002299; 4) надати пояснення на підставі чого вчиняються перешкоди до здійснення правомірної діяльності представника особи по наданню правової допомоги на протязі тривалого строку, а саме, протягом 2020 року за який було прийнято біля 6-ти ухвал слідчого судді щодо порушення слідчим Києво-Святошинський ВП ГУНП Київської області розгляду клопотань адвоката.

Відповідно до, листа відповідача №187/109/1008/21 від 15.01.2021 року (відправлений Відповідачем 30.01.2021 року) позивачка отримала відповідь тільки на другий адвокатський запит від 21.12.2020 року, дата отримання - 03.02.2021 року. Таким чином відповідач надав відповідь у запиті тільки на одне питання щодо прізвища слідчого який здійснює досудове провадження у кримінальному провадженні №0002299, на інші питання запита відповіді не було надано.

За відсутності спростування доводів позовної заяви, та враховуючи визначення порядку доведення ч.2 ст.77 і застосовуючи критерії правомірної поведінки суб`єкта владних повноважень, визначені ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, - суд приходить до висновку, що відповідач вчинив протиправну бездіяльність, яка полягає у не наданні повної та обґрунтованої відповіді на його адвокатський запит, що стало підставою для звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.2 ст.8 Конституції України Конституція України має найвищу юридичну силу. Наведене положення ст.19 Основного Закону є закріпленням такої вимоги принципу правової визначеності, а. відповідно, і верховенства права, як спеціально-дозвільний тип правового регулювання діяльності органів державної влади. При цьому, вчинення державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними та незаконними.

Відповідно до положень статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», - під час здійснення діяльності адвокат має право звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

Ненадання відповіді на адвокатський запит позивача у повному обсязі не відповідає вимогам Закону України «Про доступ до публічної інформації» та Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та є протиправним.

Частина 3 статті 24 цього ж Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачає, що відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

Згідно з частини 1 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», №5076-VІ адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту. До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється. Абзацом 1 частини 2 вказаної статті передбачено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування. їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Статтею 5 Закону України "Про інформацію" № 2657-ХІІ від 02 жовтня 1992 року встановлено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Статтею 9 цього Закону обумовлено, що всі громадяни України, юридичні особи і державні органи мають право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення та зберігання відомостей, необхідних їм для реалізації ними своїх прав, свобод і законних інтересів, здійснення завдань і функцій.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Згідно з частин 1,2 статті 6 Закону № 2939-VІ - інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація. Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам: 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 13 Закону № 2939-VІ розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання; юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків; суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них. На розпорядників інформації, визначених у пунктах 2, 3, 4 частини першої та в частині другій цієї статті, вимоги цього Закону поширюються лише в частині оприлюднення та надання відповідної інформації за запитами. Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи - адвокатський запити від 30.09.2020 року за № 30/09 (отриманий Відповідачем від 05.10.2020 року додається) та від 21.12.2020 року № 21/12 адвокатський запит (отриманий Відповідачем від 30.12.2020 року додається).

Адвокатський запит позивачки відповідав вимогам ч. 1 ст. 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", тому згідно з ч. 2 ст. 24 цього Закону відповідач зобов`язаний був не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати позивачу відповідну інформацію та документи.

Відповідач надав відповідь тільки 30.01.2021 року, яка датована - 15.01.2021 року (що отримано відповідачем 03.02.2021 року), тобто з порушенням строків згідно ч.2 ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та не в повному обсязі.

Відповідач як розпорядник інформації надавав відповідь на адвокатський запити від 30.09.2020 року за № 30/09 та від 21.12.2020 року № 21/12 з порушенням строку, встановленого ч.2 ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також, у листі датованим від 15.01.2021 була відсутня належна відповідь щодо звернень клієнта позивача, що зазначені у адвокатському запиті, що свідчить про його протиправну бездіяльність.

Суд бере до уваги правове тлумачення моральної шкоди, завданої органом державної влади, сформульовані Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №464/3789/17.

Однак зазначена правова позиція суду касаційної інстанції стосується визначення судом розміру відшкодування моральної шкоди, а не порядку встановлення судом факту спричинення моральної шкоди.

Відповідно до ст.1167 Цивільного кодексу України, - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Оскільки нанесення моральної шкоди бездіяльністю суб`єкта владних повноважень щодо відповіді на адвокатський запит не передбачено у вичерпному переліку підстав для відшкодування моральної шкоди без встановлення вини і причинно-наслідкового зв`язку, то на позивачку покладається обов`язок доведення факту понесеної моральної шкоди та визначення причинно-наслідкового зв`язку між моральної шкодою (приниженням репутації тощо) та протиправною бездіяльністю відповідача.

Натомість позивачка не надала суду ні доказів понесеної моральної шкоди, ні пояснень зазначеного вище причинно-наслідкового зв`язку. Тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ст. 139 КАС України. Позивачкою при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 908 грн. за одну немайнову вимогу, в частині якої суд прийшов до висновку про задоволення позову. Разом з тим позивачка не сплатила судовий збір за майнову вимогу про стягнення моральної шкоди, який становить відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, - тобто 908 грн.

Оскільки розмір судових витрат позивачки в частині задоволених вимог дорівнює розміру судових витрат, які підлягають стягненню за позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, - суд приходить до висновку про відсутність підстав для додаткових зобов`язання сторін до додаткових виплат судових витрат.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Києво-Святошинського ВП ГУНП Київської області щодо ненадання відповіді на адвокатський запит адвоката ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) від 30.09.2020 року за № 30/09 та від 21.12.2020 року № 21/12.

Зобов`язати Києво-Святошинський ВП ГУНП Київської області протягом п`яти робочих днів із дня набрання чинності рішенням суду розглянути адвокатський запит адвоката Діденко Наталії Олександрівни від 30.09.2020 року за № 30/09 та від 21.12.2020 року № 21/12 та надати повну і обгрунтовану відповідь на питання:

- надати інформацію щодо знаходження майна на експертизі яке вилучене від 08.08.2020 року на підставі обшуку, що відбувся за адресую: вул. Шкільна, 12М, та вул. Словечанська, 7, вул. Ужгородська, 17-19;

- надати інформацію щодо доцільності вилучення майна: вилучених грошових коштів за адресую вул. Ужгородська, 17-19, комп`ютерної техніки за адресую: вул. Шкільна, 12М. та вул. Словечанська, 7;

- надати інформацію на підставі чого вчиняються перешкоди до здійснення правомірної діяльності представника особи по наданню правової допомоги на протязі тривалого строку, а саме, на протязі 2020 року за який було прийнято біля 6 ухвал слідчого судді щодо порушення слідчим Києво-Святошинський ВП ГУНП Київської області розгляду клопотань адвоката.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Терлецька О.О.