Справа № 160/26/21
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2021 року Справа № 160/26/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши у спрощеному провадженні (письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 третя особа Головне управління Національної поліції України в Дніпропетровській області про стягнення заборгованості,-
04.01.21 представник Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа Головне управління Національної поліції України в Дніпропетровській області, в якій просить:
В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 проходила публічну службу в органах внутрішніх справ України з 05.08.2019 по 09.12.2019. Наказом ДДУВС від 02.08.2019 №164 о/с відповідач зарахований курсантом першого курсу на денну форму навчання за державним замовленням. 05.08.2019 з відповідачем укладено контракт №6016. 09.12.2019 відповідач звернувся до керівництва ДДУВС з рапортом про відрахування з навчання та звільнення зі служби в Національній поліції за власним бажанням. Згідно з наказом ДДУВС від 09.12.2019 №303 о/с відповідач була звільнена зі служби в поліції за п.7 ч.1 ст.77 Закону України "Про національну поліцію". Враховуючи викладене, відповідно до вимог положень статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищих навчальних закладах зі специфічними умовами навчання - відшкодовують МВС України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. Такими чином, відповідач звільнившись зі служби в поліції відмовився від подальшого проходження служби, порушив вимоги контракту №3153, а тому зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в ДДУВС.
Ухвалою суду від 11.01.2021 було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою суду встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Відповідачу направлено ухвалу про відкриття провадження у справі, проте конверт повернувся з відміткою поштової установи «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до частини 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач вважається повідомленим.
На підставі частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Представник ГУНП в Дніпропетровській області надав письмові пояснення, у яких просив суд задовольнити позов, оскільки відповідач дійсно звільнений зі служби в поліції за власним бажанням 09.12.2019, тобто менш ніж через три роки після закінчення навчання у ДДУВС. Враховуючи положення статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» позивач має правові підстави для стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з його утриманням у ДДУВС.
Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно із ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Частинами 5, 8 ст. 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
За викладених обставин, відповідно до вимог статей 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
З матеріалів справи встановлено, що відповідно до витягу з наказу ДДУВС від 02.08.2019 року №164 о/с ОСОБА_1 було зараховано курсантом першого курсу ДДУВС на денну форму навчання за державним замовленням та присвоєно спеціальне звання «рядовий міліції».
05.08.2019 між відповідачем, ДДУВС та ГУНП у Дніпропетровській області укладено договір № 6016 про навчання відповідача у ДДУВС (далі - договір №6016).
09.12.2019 відповідач звернувся до ректора ДДУВС із рапортом про відрахування з навчання та звільнити зі служби в Національній поліції за власним бажанням.
Згідно з наказом т.в.о. ректора ДДУВС від 09.12.2019 № 303 о/с Відповідач був звільнений зі служби в поліції за п.7 ч.1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію» та відрахований з навчання.
09.12.2019 між ДДУВС та ОСОБА_1 укладено Договір №46/19 про відшкодування витрат з розстроченням платежу на строк до одного року, відповідно до якого боржник зобов`язується забезпечити своєчасну сплату розстрочених сум заборгованості у строки, визначені Розділом І договору (в даному випадку з 09.12.2019 по 25.12.2020), сплатити залишкову суму розстроченого боргу протягом місяця з дня отримання повідомлення про дострокове розірвання цього договору, невідкладно повідомити ВНЗ про зміну місця проживання.
Проте, відповідач узгоджену суму боргу не сплатив, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.
Спірні правовідносини врегульовані положеннями Закону України "Про Національну поліцію", Порядком відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року №261 (далі - Порядок №261).
Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року №580 III (далі Закон України № 580 III), служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Відповідно до частини 2 статті 74 Закону України "Про Національну поліцію", підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.
Особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 4 ст. 74 Закону України № 580 III).
У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку України (ч. 5 ст. 74 Закону України № 580 III).
Згідно зі статтею 77 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, за власним бажанням.
Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення.
Згідно з пунктом 1 Порядку №261 цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі, зокрема звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.
Відповідно до абзацу 3 пункту 1 Порядку № 261, звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) є підставою для відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських.
Згідно з пунктами 3 та 4 Порядку № 261, відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія). Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю. Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі. На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи. Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.
Відповідно до п. 5 Порядку № 261, після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів. Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи. У разі звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу орган поліції, в якому особа проходила службу, невідкладно повідомляє про це вищому навчальному закладу, в якому особа навчалася.
На підставі п. 2. Розділу IV Контракту, відшкодування здійснюється у розмірі витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, речовим (в т.ч. послуги прання, прасування), медичним забезпеченням, оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло, водопостачання та водовідведення, електроенергія).
Згідно з вимогами п. 3.5 Розділу II Контракту, у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання особа зобов`язується відшкодування Міністерству внутрішніх справ України в особі Виконавця витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до п. 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» у розмірі, визначеному у довідці-розрахунку.
В матеріалах справи містяться:
довідка-розрахунок витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ за 2019 №884 від 15.12.2020;
довідка-розрахунок витрат на продовольче забезпечення відповідача у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ за 2019 №884 15.12.2020;
довідка-розрахунок витрат на теплоенергію відповідача у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ за 2019 №884 15.12.2020;
довідка-розрахунок витрат за водопостачання та водовідведення відповідача у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ за 2019 №884 15.12.2020;
довідка-розрахунок витрат на електропостачання відповідача у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ за 2019 №884 15.12.2020;
довідка-розрахунок фактично отриманого грошового забезпечення відповідача у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ за 2019 №884 15.12.2020;
довідка-розрахунок витрат на медичне забезпечення відповідача у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ за 2019 №884 15.12.2020;
довідка розрахунок вартості речового майна №147 від 22.12.2020;
Відповідно до довідки №892 від 28.12.2020 станом на 28.12.2020 заборгованість ОСОБА_1 становить 6338,01 грн.
В пункті 5 Розділу IV Контракту визначено, що у разі відмови Особи від добровільного відшкодування витрат, пов`язаних з їх утриманням під час навчання, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку відповідно до норм чинного законодавства. Організація та проведення претензійно-позовної роботи здійснюється Виконавцем.
Відповідно до положень ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Таким чином, відповідач звільнившись з Національної поліції, за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію», тим самим відмовившись від подальшого проходження служби, порушив вимоги договору, а тому зобов`язаний відшкодувати витрати пов`язанні з його утриманням в Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ.
В матеріалах справи містяться докази надсилання відповідачу листа «Про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням за період навчання за державним замовленням у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ», листа «Про сплату заборгованості» від 18.05.2020 №1/2508, листа «Про сплату заборгованості» від 10.12.2020 №1/6471.
Проте, будучи обізнаним під час підписання договору про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, відповідач на даний час зазначену вище суму коштів в повному обсязі не відшкодував, інших доказів добровільного відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням його у Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ, в межах заявлених позовних вимог, суду не надав.
Вимоги ч. 1 ст. 77 КАС України вказують, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно ч. 2ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивачем доведена правомірність та обґрунтованість вимог про стягнення з відповідача сум витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі у розмірі 6338,01 грн., натомість відповідачем не було надано суду жодного доказу щодо спростування позиції позивача, викладеної в заявленому позові, та доказів добровільної сплати зазначеної суми боргу на момент розгляду справи.
Судом враховано, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
У відповідності до вимог статті 139 КАС України судові витрати у вигляді сплаченої позивачем суми судового збору стягненню з відповідача не підлягають.
Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 132, 139, 246-247, 249, 255, 297 КАС України, суд, -
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко