Справа № 160/16989/20
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2021-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 березня 2021 року м. Дніпросправа № 160/16989/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Орджонікідзевський рудоремонтний завод» на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року в адміністративній справі №160/16989/20 (головуючий суддя першої інстанції Маковська О.В.) за позовом Приватного акціонерного товариства «Орджонікідзевський рудоремонтний завод» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (третя особа - Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономної республіки Крим та м.Севастополі) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 18.12.2020 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії ГУ ДПС у Дніпропетровській області щодо відмови йому в реєстрації платником єдиного податку третьої групи з 01.01.2021 року;

- зобов`язати ГУ ДПС у Дніпропетровській області здійснити реєстрацію ПАТ «Орджонікідзевський рудоремонтний завод» платником єдиного податку третьої групи з 01.01.2021 року відповідно до його заяви.

Разом із адміністративним позовом ПАТ «Орджонікідзевський рудоремонтний завод» подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить зупинити дію індивідуального акта - відмови ГУ ДПС у Дніпропетровській області у реєстрації платника єдиного податку, оформленого листом за вих.№115239/10/04-36-04-18-24 від 15.12.2020 року.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що позивач буде знаходитись на загальній системі оподаткування та повинен сплачувати величезні податки та зазнавати великі матеріальні збитки, які при вирішенні справи на користь позивача, держава повинна відшкодувати.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року заяву ПАТ «Орджонікідзевський рудоремонтний завод» про забезпечення позову залишено без задоволення.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив ухвали суду скасувати та прийняти нове рішення у вигляді вжиття заходів щодо забезпечення позову, з підстав зазначених в заяві.

Представники сторін в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, за електронною поштою, зазначеною особисто позивачем в апеляційній скарзі.

Відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні пзави про забезпечення позову з огляду на таке.

Зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що листом ГУ ДПС у Дніпропетровській області №115239/10/04-36-04-18-24 від 15.12.2020 року відмовлено ПАТ «Орджонікідзевський рудоремонтний завод» в реєстрації платником єдиного податку з 01.01.2020 року. Вказану відмову позивач оскаржив в судовому порядку. Заявник вважає, що при вирішення судом справи на його користь, відповідач не зможе виконати рішення суду та здійснити реєстрацію товариства платником єдиного податку третьої групи з 01.01.2021 року, так як весь цей час останній буде знаходитись на загальній системі оподаткування і сплачувати податки відповідно до норм ПК України.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, або до якого буде подано адміністративний позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову.

Для задоволення судом поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову, останній має обґрунтувати необхідність задоволення такої заяви та довести, що незадоволення заяви призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч.2 ст.150 КАС України.

Правова позиція по даному питанню висловлена в Постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» в тій частині, яка стосується загальних положень застосування забезпечення позову, а також у Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ», за змістом яких при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06.03.2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Колегія суддів не вбачає у даному випадку наявних очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області щодо відмови позивачу в реєстрації платником єдиного податку третьої групи з 01.01.2021 року, а встановлення протиправності оскаржуваної позивачем відмови можливе тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Встановлення протиправності чи обгрунтованості оскаржуваного рішення відповідача, що є предметом позову, потребує доведення та встановлення судом шляхом повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх зібраних доказів в судовому засіданні по справі.

Колегія суддів зазначає, що будь-якого аргументу щодо існування небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, останнім в заяві не зазначено. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про існування небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів.

Крім того, в даному випадку, при прийнятті в подальшому судом рішення по справі про задоволення позовних вимог, невжиття заявлених позивачем заходів забезпечення позову не призведе до ускладнення або унеможливлення його виконання, або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, сама лише незгода заявника з відмовою суб`єкта владних повноважень у реєстрації його платником єдиного податку та сплатою заявником податків і зборів, визначених нормами Податкового кодексу України, а також звернення до суду з позовом про визнання такої відмови протиправною і зобов`язання вчинити певні дії, не є підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Вимоги заявника щодо зупинення рішення податкового органу про відмову в реєстрації взагалі не є логічними, оскільки не можливо зупинити дії з реєстрації, які податковим органом і так не вчиняються.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що викладене свідчить про непропорційність та неспівмірність заходів забезпечення позову, про які просить заявник, недоведеність доказами необхідність застосування заходів забезпечення позову, а, отже, відсутність підстав для їх застосування.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних та обгрунтованих юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду відсутні.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Орджонікідзевський рудоремонтний завод» на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року в адміністративній справі №160/16989/20 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року в адміністративній справі №160/16989/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак