Справа № 540/1311/20
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2021-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у прийнятті додаткового рішення

30 березня 2021 року

м.Київ

справа №540/1311/20

провадження №К/9901/31353/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Єзерова А.А. суддів: Кравчука В.М., Желєзного І.В.

розглянув у порядку письмового провадження заяву адвоката Буженка Юрія Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1

про ухвалення додаткового рішення

у справі № 540/1311/20

за позовом ОСОБА_1

до Щасливцевської сільської ради, виконавчого комітету Щасливцевської сільської ради

про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

У С Т А Н О В И В:

22.05.2020 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Щасливцевської сільської ради, виконавчого комітету Щасливцевської сільської ради, в якому просив:

- визнати протиправною відмову Щасливцевської сільської ради у наданні дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,1581 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцерозташуванням, доданих до клопотання ОСОБА_1 від 24.11.2019;

- визнати протиправним та скасувати рішення від 24.04.2020 №2233, прийняте 115-ю сесією Щасливцевської сільської ради 7 скликання, яким відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,1581 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, що розташована на території Щасливцевської сільської ради, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцерозташуванням, доданих до клопотання від 24.11.2019;

- зобов`язати Щасливцевську сільську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, що розташована на території Щасливцевської сільської ради, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцерозташуванням, доданих до клопотання ОСОБА_1 від 24.11.2019;

- зобов`язати Щасливцевську сільську раду подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення;

- за наслідками розгляду справи постановити окрему ухвалу, в якій порушити питання щодо перевірки факту навмисного повторного грубого порушення посадовими особами Щасливцевської сільради земельного законодавства, яка виявилась у повторній протиправній відмові надати вказаний дозвіл ОСОБА_1 з непередбачених законом підстав та перевірити законність дій посадових осіб Щасливцевської сільради щодо неврахування висновків рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 25.03.2020 у справі №540/439/20.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 27.07.2020, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2020, закрито провадження у справі № 540/1311/20, роз`яснено позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається. Також роз`яснено позивачу право на звернення до Херсонського окружного адміністративного суду із заявою у порядку ст. 383 КАС України.

ОСОБА_1 з вищевказаними судовими рішеннями не погодився, тому звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції й скерувати справу до окружного адміністративного суду для продовження розгляду, а також здійснити розподіл судових витрат.

Ухвалою Верховного Суду від 10.12.2020 відкрито касаційне провадження у справі № 540/1311/20.

04.01.2021 до Верховного Суду надійшло клопотання від скаржника про долучення до матеріалів справи документів, що підтверджують витрати на правничу допомогу адвоката. У вказаному клопотанні позивач просив долучити відповідні документи та здійснити розподіл судових витрат при касаційному перегляді справи.

Постановою Верховного Суду від 03.03.2021 касаційну скаргу ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року у справі №540/1311/20 - скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

09.03.2021 від представника позивача адвоката Буженка Ю.С. надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, в якому він просить суд здійснити розподіл судових витрат у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Питання, які вирішує суд при ухваленні рішення визначені ст. 244 КАС України. Так, під час ухвалення рішення суд вирішує: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; 4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 5) як розподілити між сторонами судові витрати; 6) чи є підстави допустити негайне виконання рішення; 7) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Отже, питання розподілу судових витрат не є вимогою позову, яка направлена на захист порушених суб`єктом владних повноважень прав, свобод або законних інтересів позивача. Розподіл судових витрат має компенсаційний характер і є певною мірою відповідальністю кожної зі сторін за вчинення дій, в тому числі процесуальних, під час розгляду справи. Вирішення цього питання є обов`язком суду, яке вирішується за результатами розгляду справи в залежності від того, яке рішення приймається судом.

При цьому, за загальним правилом, питання розподілу судових витрат вирішується судом у судовому рішенні, яким закінчується розгляд справи. Разом з тим, КАС України передбачені випадки, коли суд може вирішити питання розподілу судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог, а саме: 1) якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат (ч. 3 ст. 143); 2) у випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат (частина шоста статті 143); 3) якщо це питання не було вирішено (п. 3 ч. 1 ст. 252).

Відповідно до ч. 5 ст. 143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному ст. 252 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 252 КАС України передбачає, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу. Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Таким чином, у випадку, якщо суд при ухваленні судового рішення по суті спору з певних причин не вирішив питання про судові витрати, або відкладення вирішення цього питання було ініційовано стороною у справі, таке питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення судом додаткового судового рішення в порядку ст. 252 КАС України.

Частиною 3 ст. 252 КАС України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Перевіривши доводи заяви щодо необхідності ухвалення додаткового рішення та розподілу судових витрат, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За загальними правилами розподілу судових витрат, передбаченими ст. 139 КАС України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, компенсуються понесені у зв`язку з розглядом справи судові витрати за рахунок іншої сторони. У разі часткового задоволення адміністративного позову судові витрати розподіляються за принципом пропорційності.

Положеннями ст.ст. 134 та 139 КАС України визначено право сторони на відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката, які є судовими витратами, що пов`язані з розглядом справи.

Окрім того, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу після розгляду справи по суті та разом з іншими судовими витратами.

Частиною 6 ст. 139 КАС України встановлено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Суд касаційної інстанції звертає увагу на те, що судове рішення про направлення справи на для продовження розгляду або на новий розгляд не є рішенням, прийнятим на користь однієї із сторін у справі, оскільки передбачає повторну передачу справи до суду відповідної інстанції для нового розгляду по суті.

Системний аналіз викладених положень дає підстави для висновку про те, що у випадках передачі справи для продовження розгляду у справі розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання касаційної скарги, здійснює адміністративний суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Таким чином, при ухваленні судового рішення про повернення справи для продовження розгляду справи розподіл судових витрат не здійснюється.

Зазначене узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в ухвалі від 11.11.2020 у справі №809/1649/15, та Верховного Суду, викладеними в ухвалах від 23.06.2020 у справі № 808/3013/16, від 13.10.2020 у справі № 540/474/19, від 04.11.2020 у справі № 806/2686/18, від 25.11.2020 у справі №344/13462/16-а, від 26.01.2021 у справі №808/3691/17, від 29.03.2021 у справі №640/19553/19.

Як вже зазначалось, представник позивача заявив вимогу щодо стягнення витрат на правничу допомогу адвоката, які позивач поніс у зв`язку із касаційним переглядом цієї справи

Проте, постанова Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 03.03.2021 у цій справі не є судовим рішенням, яким закінчено розгляд справи, внаслідок направлення її до суду першої інстанції на для продовження розгляду.

Враховуючи, що суд касаційної інстанції не прийняв у справі, що розглядається, рішення по суті, а направив її на новий розгляд до суду першої інстанції, у колегії суддів Верховного Суду при ухваленні цього рішення були відсутні правові підстави для здійснення розподілу судових витрат на правничу допомогу.

За таких обставин, відсутні також і підстави для задоволення заяви адвоката Буженка Юрія Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст.ст. 134, 139, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви адвоката Буженка Юрія Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі №540/1311/20- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя І.В. Желєзний