Справа № 420/2851/21
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2021-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2851/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в порядку ст. 263 КАС України) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради про визнання протиправною бездіяльністю та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради в якому позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради щодо ненадання публічної інформації за запитом від 16.01.2021 року;

визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит на інформацію;

зобов`язати Виконавчий комітет Ізмаїльської міської ради розглянути запит від 16.01.2021 про надання публічної інформації щодо наявності на території м. Ізмаїл вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Позовні вимоги обґрунтовано наступним.

16.01.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради з запитом про надання публічної інформації.

Запитувалась наступна інформація (документи):

1. Надати інформацію про наявність на території м. Ізмаїл вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Відповідь надіслати за адресою: АДРЕСА_1 .

Запит отриманий відповідачем 19.01.2021 року.

Відповідач повинен був надати відповідь на запит не пізніше 26.01.2021 року.

Станом на 24.02.2021 року минуло 23 робочих дні, відповідь не надана.

Не надання відповідачем запитуваної інформації (документів), є протиправною та такою що суперечить вимогам чинного законодавства України і порушує моє право на отримання інформації.

Процесуальні дії.

Ухвалою суду від 02.03.2021 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (в порядку ст. 263 КАС України).

Відповідно ст.162 КАС України відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалу про відкриття провадження по справі та позов із додатками відправлено на електронну адресу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 15.03.2021 року.

Повідомленням, що надійшло на поштову адресу ІНФОРМАЦІЯ_2, підтверджено доставлення документів відповідачу.

Строк для подання відзиву сплив 30.03.2021 року.

Відповідач станом на 01.04.2021 року відзив на адміністративний позов не надав.

Частиною шостою статті 162 КАС України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

ОСОБА_1 16.01.2021 року звернулась до Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради з запитом на отримання публічної інформації:

«…Відповідно до ст. 34 Конституції України кожному гарантовано право на отримання, зберігання та поширення інформації. Гарантія права на інформацію забезпечується обов`язком органів державної влади та органів самоврядування, як розпорядників інформації, оприлюднювати інформацію, яка була отримана або створена в процесі їхньої діяльності згідно зі статтями 3,4,14 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Згідно зі ст. 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію, при цьому, згідно зі статтею 19 цього самого закону запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чині, без пояснення причин подання запиту.

Зважаючи на вищенаведене, відповідно до статей 5,6,13,20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», статей 5,6 Закону України «Про інформацію»:

Прошу:

1. Надати інформацію про наявність на території м. Ізмаїл вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд.

2. Відповідь надіслати за адресою: 18008, м. Черкаси, пров. Дмитра Гуні, 4..».

Запит надісланий засобами поштового направлення УКРПОШТА, що підтверджується фіскальним чеком Укрпошти від 16.01.2021 р. із зазначенням відомостей: Лист рекомендований 979.

Згідно відомостей з сайту УКРПОШТА за трекінгом 979 відправлення вручено за довіреністю 19.01.2021 року

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ.

У «Науковому висновку щодо меж дискреційного повноваження суб`єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією», опублікованому на офіційному сайті Верховного Суду, зазначено, що «критеріями судового контролю за реалізацією дискреційних повноважень є: критерії перевірки діяльності публічної адміністрації, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України, зокрема, мета, з якою дискреційне повноваження надано, об`єктивність дослідження доказів у справі, принцип рівності перед законом, безсторонність; публічний інтерес, задля якого дискреційне повноваження реалізується; зміст конституційних прав та свобод особи; якість викладення у дискреційному рішенні доводів, мотивів його прийняття».

Відповідно до ст. 6 Конвенції «Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Конституція України (в редакції станом на 30.09.2016 року) містить статтю 124 «…Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.», яка визначає можливість судового захисту за наявності юридичного спору.

Юридичний спір в даній справі виник у зв`язку з бездіяльністю відповідача щодо ненадання у встановлений законом строк відповіді на запит щодо отримання публічної інформації.

Згідно преамбулою Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року №2939-VI (далі Закон №2939-VI) цей Закон визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року № 2939-VI (далі Закон України № 2939-VI) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених вказаним Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ст. 3 Закону України № 2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; 3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; 4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; 5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; 6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Статтею 4 Закону України № 2939-VI передбачено доступ до публічної інформації відповідно до вказаного Закону здійснюється на принципах: 1) прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; 2) вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом; 3) рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України № 2939-VI доступ до публічної інформації забезпечується, зокрема, шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України № 2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 14 Закону України № 2939-VI встановлено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України № 2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Згідно із ч. ч. 2-4 ст. 19 Закону України № 2939-VI запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України №2939-VI запит повинен містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

З матеріалів справи слідує, що позивач надіслав рекомендованим листом на адресу відповідача запит на отримання публічної інформації від 16 січня 2021 року.

Згідно з трекінгом відправлення № 979 відповідач отримав запит на отримання публічної інформації 19 січня 2021 року.

Частинами 1, 4 ст. 20 Закону України № 2939-VI передбачено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відзив на адміністративний позов відповідачем не подано.

Відповідно до статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Ця стаття не перешкоджає державам вимагати ліцензування діяльності радіомовних, телевізійних або кінематографічних підприємств.

Відповідачем не надано у встановлені строки та в повному обсязі відповідь на запит від 16.01.2021.

Відтак, з огляду на викладене, має місце порушення його права на отримання інформації, встановленого частини 1 статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки вказана інформація не надана позивачу.

Згідно із частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно правового висновку постанови Верховного Суду від 07.11.2019 по справі №826/1647/16 (адміністративне провадження № К/9901/16112/18) обов`язковою умовою визнання протиправними дій є доведеність факту порушення цими діями прав та охоронюваних законом інтересів особи.

Враховуючи вищевикладене, на підставі наявних в матеріалах справи доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач допустив бездіяльність чим порушено суб`єктивні публічні права заявника у сфері обігу публічної інформації, що є підставою для задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено виконання ним приписів ст.20 Закону України № 2939-VI у спірних правовідносинах, а саме надання відповіді на запит позивача про отримання публічної інформації від 16.01.2021 року.

За таких обставин, суд позбавлений можливості прийти до висновку, що відповідачем було надано відповідь на запит позивача про отримання публічної інформації від 16.01.2021 року у передбачений Законом України № 2939-VI порядком.

Таким чином, Виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради допущено протиправну бездіяльність щодо ненадання публічної інформації за запитом від 16.01.2021 року та щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит на інформацію.

З огляду на висновки суду про протиправність бездіяльності відповідача, суд для належно захисту прав позивача приходить до висновку про необхідність зобов`язання Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради розглянути запит від 16.01.2021 про надання публічної інформації, відповідно до приписів Закону України «Про доступ до публічної інформації» № 2939-VI від 13 січня 2011 року.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням встановлених судом обставин адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 12, 242, 246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради про визнання протиправною бездіяльністю та зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради щодо ненадання публічної інформації за запитом від 16.01.2021 року.

Визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит на інформацію.

Зобов`язати Виконавчий комітет Ізмаїльської міської ради розглянути запит від 16.01.2021 про надання публічної інформації щодо наявності на території м. Ізмаїл вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 15.5 розділу VII "Перехідні положення" КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головуючий суддя Потоцька Н.В.