Справа № 480/6376/20
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2021-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 березня 2021 р.Справа № 480/6376/20

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Бартош Н.С. , Григорова А.М. ,

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.02.2021 року по справі № 480/6376/20

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Сумській області

про стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 05.02.2021 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про стягнення середнього заробітку.

На зазначене рішення ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, до якої додано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Перевіривши доводи клопотання про звільнення від сплати судового збору та матеріали справи, колегія суддів вважає, що таке клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи встановлено, що позовні вимоги стосуються стягнення середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30.01.2019 по справі № 910/4518/16 дійшла висновку про те, що стягнення з роботодавця (власника або уповноваженого ним органу підприємства, установи, організації) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, за весь час затримки по день фактичного розрахунку) за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні ст. 2 Закону України "Про оплату праці", тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене, пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", не поширюється на вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

В обґрунтування заявленого клопотання посилається на вимоги ст. 132, 133 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 5, 8 Закону України «Про судовий збір», зазначає, ща станом на 2021 доходу на отримував, посилається на складну епідемічну ситуацію в країни та на Постанову Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

В п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до ч. 2 ст.8 Закону України "Про судовий збір" суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Отже, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати, а єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони.

Майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити. Отже, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, для застосування судом положень ч. 1 ст. 133 КАС України повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 р. у справі «Креуз проти Польщі», вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Виходячи наведене суд має можливість вирішити у спосіб визначений наведеними нормами питання щодо судового збору, в той же час наявність такого майнового стану сторони, який не надає можливості здійснити сплату судового збору на час звернення до суду, підлягає підтвердженню саме з боку цієї сторони.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

В даному випадку, щоб мати можливість переконатися у наявності такого майнового стану апелянта, які б дали змогу суду враховуючи такі обставини, вирішити питання щодо звільнення апелянта від сплати судового збору, як того він просить, окрім наведеного вище, також слід надати до суду довідку з податкової інспекції про доходи отримані скаржником за останній рік до звернення до суду та інші документи на розсуд апелянта , що дадуть змогу суду повно та об`єктивно розглянути клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору.

Колегія суддів зазначає , що позивачем не надано до клопотання доказів в підтвердження того, що його майновий стан за останній рік до звернення до суду перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, не надано довідку про річний дохід за попередній календарний рік.

Додана до клопотання про звільнення від сплати судового збору копія роздрукованої декларації за 2020 р. вказує, що позивач у 2020році отримував дохід у вигляді заробітної плати в сумі 47815,0грн. та матеріальну допомогу в розмірі 1867,0грн. , тобто розмір судового збору не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Посилання апелянта на складну епідемічну ситуацію в країни та на Постанову Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" до уваги судом не приймаються , оскільки не є поважною підставою для звільнення від сплати судового збору , крім того , судовий збір справляється за кожне окреме судове рішення , а доказами в підтвердження неможливості сплати судового збору є відповідна інформація про його майновий стан за останній рік до звернення до суду.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмови.

Керуючись ст.ст. 3, 73, 74, 121, 133, 293, 295 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Бартош Н.С. Григоров А.М.