Справа № 460/9480/20
Суддя: Н.С. Гудима
Дата ухвалення: 2021-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 березня 2021 року м. Рівне №460/9480/20
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гудими Н.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доДепартаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність щодо не зарахування до вислуги років у Національній поліції наявну на момент зарахування на службу до Національної поліції України вислугу років у податковій міліції з 04.06.2002 по 01.11.2005, що становить 3 роки 4 місяці 27 днів та зобов`язання зарахувати вказаний період до вислуги років та провести перерахунок і виплату грошового забезпечення з урахуванням вислуги років, в частині надбавки за вислугу років за весь час служби в органах поліції та компенсації за невикористану додаткову відпустку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 04.06.2002 по 01.11.2005 позивач проходив службу в органах податкової міліції, а з 07.11.2015 проходить службу у Національній поліції України. Вказав, що служба в органах податкової міліції проходила за правилами служби в органах внутрішніх справ України. Законом України "Про Національну поліцію" передбачено зарахування до вислуги років періодів проходження служби в органах внутрішніх справ, а тому вказаний період служби в органах податкової міліції підлягає зарахуванню до стажу служби позивача в поліції. Зазначив, що відповідач не зарахував службу в органах податкової міліції до стажу служби позивача, чим порушив його право на отримання надбавки за вислугу років до грошового забезпечення та компенсації додаткової оплачуваної відпустки. За таких обставин, просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 28.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.32-33).

Відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позов, про причини такого неподання не повідомив, хоча ухвалу суду від 28.12.2020 отримав 16.01.2021 (а.с.34), а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами в порядку ч.6 ст.162 КАС України.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, то відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши позовну заяву, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив таке.

Згідно з записами трудової книжки та послужного списку в період з 04.06.2002 по 01.11.2005 ОСОБА_1 проходив службу в органах податкової міліції (а.с.10,17).

Відповідно до записів послужного списку з 30.09.2002 ОСОБА_1 присвоєно звання молодшого начальницького складу, а саме: "прапорщика податкової міліції" (а.с.14).

З 07.11.2015 позивач прийнятий на служу до Національної поліції України (а.с.20), з 01.08.2020 - переведений до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (а.с.21).

27.10.2020 ОСОБА_1 звернувся до начальника Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції з рапортом про надання інформації щодо зарахування до стажу його служби в поліції періоду проходження служби в податковій міліції з 04.06.2002 по 01.11.2005, та у разі незарахування такого періоду просив зарахувати вказаний період до стажу його служби в поліції (а.с.7).

20.11.2020 листом №12251/55/02-2020 відповідач повідомив позивачу, що вислуга років в органах державної податкової служби України не зараховується до стажу служби в поліції (а.с.8-9).

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо незарахування до вислуги років у Національній поліції України періоду служби в податковій міліції, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Спеціальним законом, який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, є Закон України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII ).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Згідно зі ст.2 Закону №580-VIII завданням поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Частиною 1 ст.59 Закону №580-VIII визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до ст.78 Закону №580-VIII стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби в поліції зараховуються: 1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; 2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту; 3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; 4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції; 5) час роботи в органах прокуратури і суду осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих; 6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР (ч.2 ст. 78 Закону №580-VIII ).

Відповідно до ч.4 ст.78 Закону № 580-VIII порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

Приписами п.3-6 ч.7 Прикінцевих та перехідних положень Закону №580-VIII зобов`язано Кабінет Міністрів України в місячний строк, крім іншого, прийняти нормативно-правові акти, що випливають із цього Закону та привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом, ужити заходів щодо фінансового та матеріально-технічного забезпечення поліції України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» від 23.12.2015, який набрав чинності 29.12.2015, п.15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» доповнено абзацами другим та третім, згідно з якими за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до ст.19 Закону України від 04 грудня 1990 року №509-XII «Про державну податкову службу в Україні» (далі - Закон №509-XII) податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних органів державної податкової служби, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.

Завданням податкової міліції є: запобігання злочинам та іншим правопорушенням у сфері оподаткування, їх розкриття, розслідування та провадження у справах про адміністративні правопорушення; розшук платників, які ухиляються від сплати податків, інших платежів; запобігання, виявлення та припинення корупційних правопорушень в органах державної податкової служби; забезпечення безпеки діяльності працівників органів державної податкової служби, захисту їх від протиправних посягань, пов`язаних з виконанням службових обов`язків.

Згідно зі статтями 24, 26 Закону №509-XII особи начальницького складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ. Держава гарантує правовий і соціальний захист осіб начальницького складу податкової міліції та членів їх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України «Про міліцію».

Предметом спору у даній справі є зарахування стажу служби в органах податкової міліції до стажу служби в поліції.

Судом встановлено, що позивач проходив службу в податковій міліції ДПА України та Міндоходів України в період з 04.06.2002 по 01.11.2005.

Як вже зазначалося судом раніше, згідно зі ст.78 Закону №580-VIII до служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України.

Законом України від 05.07.2012 №5083-VI "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби та у зв`язку з проведенням адміністративної реформи в Україні" визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990 №509-XII, крім ч.4 ст. 17, абз.2,3 ч.2 ст.19, пунктів 1,2 ч.1 ст.21 цього Закону, які втрачають чинність з дня набрання чинності Кримінальним процесуальним кодексом України, та внесено зміни до Податкового кодексу україни.

Так, п. 348.1 і п.348.2 ст. 348 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України) визначено, що податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних контролюючих органів, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.

Завданнями податкової міліції є:

запобігання кримінальним та іншим правопорушенням у сфері оподаткування та бюджетній сфері, їх розкриття, розслідування та провадження у справах про адміністративні правопорушення;

розшук осіб, які переховуються від слідства та суду за кримінальні та інші правопорушення у сфері оподаткування та бюджетній сфері;

забезпечення безпеки діяльності працівників контролюючих органів, захисту їх від протиправних посягань, пов`язаних з виконанням службових обов`язків (п.348.2 ст. 348 ПК України).

В свою чергу п.353.1 ст.353 ПК України встановлено, що особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Згідно з п.356.1 ст.356 ПК України держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України "Про міліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Системний аналіз повноважень, завдань та функцій цих органів свідчить, що і податкова міліція, і відповідні підрозділи поліції здійснюють оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції, що дає підстави для висновку про тотожність правового статусу служби в органах внутрішніх справ та служби в органах податкової міліції.

З огляду на наведене, суд вважає, що чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством статус осіб, які проходили службу в органах податкової служби України прирівнювався до статусу осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ України.

Вказаний висновок підтверджується також тим, що позивачу під час проходження служби у податковій міліції було присвоєно спеціальне звання молодшого начальницького складу - "прапорщик податкової міліції", яке призначалось на підставі Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року №114.

Висновки аналогічного змісту викладені у постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №826/16143/18.

З огляду на наведене, служба позивача в податковій міліції з 04.06.2002 по 01.11.2005 підлягає зарахуванню до стажу служби в поліції.

Відтак, відповідач, не зараховуючи період служби позивача у податковій міліції з 04.06.2002 по 01.11.2005, діяв, не на підставі, не в межах та не у спосіб, визначені чинним законодавством, чим допустив бездіяльність, внаслідок якої порушив право позивача на отримання надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, гарантованої приписами ст.78 Закону №580-VIII.

Таким чином, порушене право позивача у спірних правовідносинах підлягає судовому захисту шляхом визнання такої бездіяльності протиправною.

Зважаючи на встановлене, з метою ефективного і повного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років у поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років у податковій міліції з 04.06.2002 по 01.11.2005 та здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення, з урахуванням вислуги років в частині надбавки за вислугу років за весь час служби в органах поліції та компенсації за невикористану додаткову відпустку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування своєї позиції та не довів правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах: ні відзиву на позов, ні будь-яких доказів на підтвердження протилежних, аніж встановлено судом фактів при розгляді цієї справи, не подав. Натомість доводи позивача відповідають обставинам справи та ґрунтуються на нормах матеріального закону.

Суд пам`ятає, що згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За встановлених в ході розгляду справи обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підтверджені належними і допустимими доказами, а тому підлягають до задоволення частково.

За приписами ч.1 ст.139 КАС України суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений ним судовий збір.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (вул.Академіка Богомольця, 10, м.Київ, 01601, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинення певних дій - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо не зарахування ОСОБА_1 до вислуги років у Національній поліції наявну вислугу років у податковій міліції з 04.06.2002 по 01.11.2005, що становить три роки чотири місяці двадцять сім днів.

Зобов`язати Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років у Національній поліції наявну на момент зарахування на службу до Національної поліції України вислугу років у податковій міліції за період з 04.06.2002 по 01.11.2005 та здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 , з урахуванням вислуги років в частині надбавки за вислугу років за весь час служби в органах поліції та компенсації за невикористану додаткову відпустку.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 24 березня 2021 року.

Суддя Н.С. Гудима