Справа № 620/1543/21
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2021-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2021 року Чернігів Справа № 620/1543/21

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Новозаводського району Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік у розмірі семи мінімальних пенсій за віком;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити недоплачену грошову допомогу до 05 травня за 2020 рік у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

Позов мотивовано тим, що він перебуває на обліку у відповідача як ветеранів війни - інвалідів війни та у відповідності до ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на отримання разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Також, позивач зазначив, що у квітні 2020 року йому проведена виплата вказаної допомоги у розмірі 3 160,00 грн. Водночас, у 2020 році після прийняття Конституційним Судом України рішення від 27.02.2020 №3-р/2020 набув право на допомогу до 5 травня в розмірі семи мінімальних пенсій за віком, передбаченої ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», але адміністративний орган вчинив протиправну відмову у призначенні та проведенні цієї виплати.

З виплатою щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі меншому, ніж встановлено Законом, позивач не погоджується. Вважає такі дії відповідача протиправними і просить позов задовольнити.

Суд ухвалою від 05.03.2021 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (в письмовому провадженні) та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.

Відповідач надав відзив на позов, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, вказуючи на їх необґрунтованість, посилаючись на ч.2 ст.95 Конституції України, ч.1 ст.1, п.8 ст.7, ст.23 та ст.116 Бюджетного кодексу України. Наведене, на думку відповідача, свідчить, що його дії були правомірні. А право позивача на отримання разової грошової допомоги до 5 травня у передбаченому чинним законодавством розмірі не порушено. Також зазначив, що позивачем пропущено строк звернення до суду.

Суд зазначає, що відповідно до рішення Чернігівської міської ради від 25.06.2020 №54/VII-13 Управління праці та соціального захисту населення Деснянської та Новозаводської районних у м. Чернігові рад припинило свою діяльність. Правонаступником Управління визначено Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради, код ЄДРПОУ - 43649464.

Відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Таким чином, відповідачем у справі є Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради, оскільки відповідно до рішення Чернігівської міської ради від 24.12.2020 №3/VIII-18 «Про затвердження Положення про департамент соціальної політики Чернігівської міської ради» управління соціального захисту населення Деснянського району, управління соціального захисту населення Новозаводського району входять до структури Департаменту, а отже не мають статусу юридичної особи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

Позивач є особою з інвалідністю ІІІ групи, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни (а.с.5).

У квітні 2020 року позивачу було перераховано разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік в розмірі 3 160,00 грн (а.с.4).

У січні 2021 року позивач звернувся до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради із заявою про нарахування і виплату допомоги до 5 травня у 2020 році в розмірі семи мінімальних пенсій за віком з посиланням на ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту».

Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради листом від 06.01.2021 №1-308 відмовив у нарахуванні допомоги у бажаному заявником розмірі, мотивуючи тим, разова грошова допомога до 5 травня за 2020 рік виплачена позивачу в розмірі, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 №112, у межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України (а.с.3).

Позивач, не погодившись із такими діями відповідача, звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

В силу прямої дії статті19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 24 Конституції України визначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. При цьому згідно з статтею46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними. За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином у даних правовідносинах суд враховує, що відносини з приводу соціального захисту ветеранів війни як особливої окремої категорії громадян врегульовані, насамперед, приписами Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

При цьому, рішенням Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 29.09.2020 у зразковій справі №440/2722/20 (адміністративне провадження №Пз/9901/14/20) встановлено, що це рішення суду є зразковим для справ, у яких: особа має право на пільги, передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; відповідачем є орган, уповноважений здійснювати виплату разової щорічної грошової допомоги до 5 травня (Управління соціального захисту населення та/або Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат); предметом спору є розмір разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році.

Суд зауважує, що дана справа є типовою справою до вищевказаної зразкової адміністративної справи №440/2722/20, яку розглянув Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду та рішенням від 29.09.2020 задовольнив позов. Вказане рішення залишене без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021.

У судових рішеннях по зразковій справі №440/2722/20, як Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, так і Велика Палата Верховного Суду дійшли висновку, що у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 27.02.2020 у справі №1-247/2018(3393/18) та визнанням таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окремого положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України від 22.10.1993 №3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон №3551) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, стаття 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» діяла та мала застосовуватись у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 №423, якою затверджено Положення про Міністерство соціальної політики України, Міністерство соціальної політики перераховує кошти регіональним органам соціального захисту населення, які розподіляють їх між районними органами соціального захисту населення, центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, які і здійснюють безпосередню виплату щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій, ветеранам війни - інвалідам війни.

Так, органом, уповноваженим здійснювати виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, до 25.06.2020 було Управління, яке безпосередньо виплатило щорічну разову грошову допомогу позивачу як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІІ групи у 2020 році в розмірі 3 160,00 грн, що підтверджується довідкою Управління та листом правонаступника - Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради.

Отже, з 27.02.2020 розмір разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році підлягає нарахуванню і виплаті органом, уповноваженим здійснювати виплату разової щорічної грошової допомоги до 5 травня, у розмірі, визначеному статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у редакції Закону України від 25.12.1998 «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Водночас, саме з 27.02.2020 позивач мав право на отримання разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, що становить 11 466,00 грн (1638х7), оскільки Законом України від 14.11.2019 №294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» визначено прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність: з 1 січня 2020 року - 1638,00 грн (стаття 7).

Відмова в перерахунку та виплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі, визначеному Законом №3551-XII, порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції право мирно володіти своїм майном. Доки відповідне положення цього Закону є чинним, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в такій виплаті. Тобто, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі «Кечко проти України»).

Окремо суд зазначає, що Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради у відзиві на позов вказує на те, що виплата щорічної разової грошової допомоги ним проводилась у 2020 році відповідно до Паспорта бюджетної програми, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 17.03.2020 №216, яким визначені чіткі розміри щорічної разової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №112.

Суд вказані доводи про недоведеність факту порушення прав та інтересів позивача визнає необґрунтованими. Посилання ж відповідача на неможливість здійснення своїх зобов`язань через ненадходженння коштів від головного розпорядника, не ґрунтується на вимогах закону та є безпідставним.

Щодо клопотання про залишення позову без розгляду, суд зазначає наступне.

02.04.2020 набрав чинності Закон України від 30.03.2020 №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон №540-ІХ), п.9 глави XIX «Прикінцеві положення» якого передбачено доповнити у Кодексі адміністративного судочинства України (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., №48, ст.436) розділ VI «Прикінцеві положення» пунктом 3 такого змісту (пп.2 п.9):

«Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання; поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмету або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розглядуй касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню короновірусної хвороби (COVID-19)».

Відповідно до пункту 4 Роз`яснення Верховного Суду від 22.04.2020 «Щодо продовження, процесуальних строків під час дії карантину» Законом №540-ІХ визначено, що процесуальні строки у визначених ним випадках не зупиняються, не поновлюються, а автоматичної продовжуються. В пункті 8 Роз`яснення зазначено, що на період дії карантину обчислення процесуальних строків зупиняється, а в пункті 12 вказано, що посилання на те, що особа пропустила строк через оголошення карантину, може враховуватися як поважна причина. Отже , суд враховує, що шестимісячний строк звернення до суду припадає на період оголошення та дії карантину, а тому автоматично продовжується.

Також суд зазначає, що відповідно до позиції Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №607/7919/17 та від 14.08.2018 у справі №473/2190/17, - 30.09.2020 - встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована. Отже, перебіг строку звернення позивача до суду з даним позовом слід обраховувати з 30.09.2020.

В даному випадку, звертаючись до суду 03.03.2021 позивачем строк звернення до суду не пропущено.

Згідно із частиною третьою статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

За таких обставин та з урахуванням того, що дана справа є типовою, беручи до уваги правову позицію, висловлену Верховним Судом у зразковій справі №440/2722/20 (адміністративне провадження №Пз/9901/14/20), суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. При цьому, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради щодо відмови в нарахуванні та виплаті позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі семи мінімальних пенсій за віком та зобов`язати Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради нарахувати та виплатити позивачу недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради щодо відмови в нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Зобов`язати Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ).

Відповідач - Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради (вул. Івана Мазепи,19 м. Чернігів, 14017 код 43649464).

Повне рішення суду складено 01 квітня 2021 року.

Суддя Л.О. Житняк