Справа № 520/71/21
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2021-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2021 р. № 520/71/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд:

- визнати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в призначені пенсії за віком ОСОБА_1 на пільгових умовах за списком №2 протиправною;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 починаючи з 06.03.2020 року;

- стягнути на користь ОСОБА_1 з Державного бюджету України в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області витрати зі сплати судового збору.

В обґрунтування позову зазначено, що рішення відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №1074 від 13.03.2020 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 є протиправним, оскільки порушує право позивача на вільне володіння своїм майном у вигляді пенсії.

Ухвалою суду від 11 січня 2021 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Відповідач надав через канцелярію суду відзив на позов, у якій вказав, що відділом з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за результатами розгляду вказаної заяви винесено рішення №1074 від 13.03.2020 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2. На підставі наданих позивачем при зверненні із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах документів та враховуючи індивідуальні відомості про застраховану особу загальний страховий стаж склав 39 років 11 місяців 10 днів, в тому числі на пільгових умовах по списку №2 - 8 місяців 25 днів. Період з 02.03.1995 року по 04.01.1999 рік не зараховано до пільгового стажу по списку №2, так як у трудовій книжці вказана професія "газоэлектросварщик", яка не передбачена у класифікаторі професій списку №2. Період з 04.01.1999 року по 07.11.2002 рік не зараховано до пільгового стажу по списку №2, оскільки у трудовій книжці вказана професія "электрогазосварщик", а у довідці №79/5 від 13.02.2020 року, виданій ПАТ "Харківський тракторний завод", за даний період вказана професія "електрозварник". Таким чином, приймаючи спірне рішення відповідач діяв в межах наданих повноважень та спосіб визначений чинним законодавством України.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач 06.03.2020 звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах з відповідним пакетом документів.

Рішенням №1047 від 13.03.2020 року відповідач відмовив позивачу у призначенні пільгової пенсії.

Обґрунтовуючи свою відмову відповідач вказав, що періоди роботи з 02.03.1995 по 04.01.1999 не зараховано до пільгового стажу як роботу за Списком № 2, оскільки в трудовій книжці вказана професія "газоелсктросварщик", яка не передбачена у класифікаторі професій Списку №2, з 04.01.1999 по 07.11.2002 не можливо врахувати до пільгового стажу за Списком № 2, оскільки в трудовій книжці вказана професія "електрогазосварщик", а ПАТ "Харківський тракторний завод" за даний період вказана професія "електрозварник".

03 вересня 2020 року позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про призначення пільгової пенсії та надав необхідний пакет документів.

Відповідач 04.09.2020 надіслав лист з посиланням на рішення №3564 від 06.08.2020, яким відмовлено в призначенні пільгової пенсії.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII (надалі - Закон № 1788-XII в редакції на момент призначення пенсії) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637) визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст. 13 Закону № 1788-XII є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці (після серпня 1991 року).

Так, судом з копії трудової книжки НОМЕР_1 від 28.07.1980 встановлено, що з 22.07.1980 по 16.04.1981, з 12.07.1983 по 31.07.1984, з 15.08.1984 по 30.09.1991, з 01.10.1991 по 24.03.1993, з 30.03.1993 по 01.08.1994, з 02.03.1995 по 07.11.2002, з 03.01.2003 по 18.06.2003, з 21.06.2003 та по теперішній час працює газоелектрозварником та електрозварником.

Отже, основним документом, що визначає право на визначення трудового стажу для призначення пенсії підтверджено, що позивач у період з 02.03.1995 року по 04.01.1999 рік, та з 04.01.1999 року по 07.11.2002 рік працював на посаді "газоелсктросварщик", "електрозварник".

Згідно пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Списки № 1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 застосовуються до пільгової роботи до 31.12.1991; якщо пільгова робота продовжується після 01.01.1992 (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11.03.1994, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11.03.1994 (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16.01.2003, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162.

Розділом XXXII "Загальні професії" Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, передбачалися професії "газозварювальник", "електрозварювальник".

Розділом XXXIII "Загальні професії" Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 210, передбачено професії "газозварювальник", "електрозварювальник".

З огляду на що, суд доходить висновку, що електрогазозварювальник та газоелектрозварювальник є тотожними поняттями та професіями, а тому професія позивача входить до зазначеного переліку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у період з 02.03.1995 року по 04.01.1999 рік, та з 04.01.1999 року по 07.11.2002 рік працював на посаді "газоелсктросварщик", "електрозварник" відноситься до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Вищевказана позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними у постановах від 20.12.2018 у справі №233/1254/17, від 07.03.2018 №233/2084/17, від 12.09.2018 №673/283/17.

Відповідно до положень статті 242 КАС, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

Твердження відповідача. що посада "газоелсктросварщик" не передбачена у класифікаторі професій Списку №2, як на підставу відмови у призначенні позивачу пенсії, є помилковим, оскільки зазначеними Списками № 2 передбачені професії "електрозварники" та "газозварники", однак назви професій, зазначені в трудовій книжці, наказах підприємств, довідках, можуть відрізнятися від назв, передбачених законодавчими актами України, при цьому суть виконуваної електрогазозварником та газоелектрозварником роботи не змінюється.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.03.2018 у справі № 509/3801/16-а.

Враховуючи те, що за даними трудової книжки на дату звернення із заявою про призначення зазначеної пенсії позивач мав загальний трудовий стаж більше 30 років, з них пільговий стаж не менше 12 років 6 місяців (з урахуванням періоду 02.03.1995 року по 04.01.1999 рік, та з 04.01.1999 року по 07.11.2002 рік), суд дійшов правильного висновку, що позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону № 1788-XII з дати звернення за призначенням пенсії, а саме з 06.03.2020.

Щодо позовних вимог про визнання відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в призначені пенсії за віком ОСОБА_1 на пільгових умовах за списком №2 протиправною, суд зазначає, що дана вимога задоволенню не підлягає, оскільки належним способом захисту прав позивача є скасування рішення відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №1074 від 13.03.2020 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити у відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати рішення відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №1074 від 13.03.2020 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 02.03.1995 року по 04.01.1999 рік, та з 04.01.1999 року по 07.11.2002 рік.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 починаючи з 06.03.2020 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 840,80 (вісімсот сорок гривень 80 коп.) грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.