Справа № 489/493/21
Суддя: Кирильчук О. І.
Дата ухвалення: 2021-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/493/21
Провадження №2-а/489/58/21
РІШЕННЯ
іменем України
30 березня 2021 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Кирильчука О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 16.01.2021 року серії ДПО18 №579058,
встановив:
Позивач просить скасувати постанову від 16.01.2021 року серії ДПО18 №579058 по справі про адміністративне правопорушення, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. На обґрунтування вимог вказує, що 16.01.2021 року на автомобільній дорозі М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» у Миколаївській області він керував транспортним засобом марки «MAN TGS 21.440» державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки «TAD CLASSIC 30-3» державний номерний знак НОМЕР_2 та був зупинений інспектором взводу №1 роти №1 батальону №1 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Грабовим П.І., який виніс відносно нього постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО18 №579058 за порушення п.22.5 Правил дорожнього руху (надалі-Правила), за що передбачена відповідальність ст.132-1 ч.1 КУпАП. Зазначеною постановою на позивача накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. Вважає, що оскаржувана постанова винесена відповідачем з порушенням діючого законодавства, а тому є протиправною та підлягає скасуванню, так як 16.01.2021 року здійснював перевезення вантажу відповідно до узгодженого дозволу №2021- НГ від 16.01.2021 року на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, що діє з 16.01.2021 року по 01.03.2021 року. Фактична зупинка транспортного засобу відбулась на автомобільній дорозі М-14, що підтверджується п.1 оскаржуваної постанови. Під час зупинки інспектору біло надано всі необхідні документи зазначені в п.2.1 Правил дорожнього руху, зокрема дозвіл №2021- НГ від 16.01.2021 року, відповідно до якого позивач має право на здійснення перевезення вантажу в напрямку «виїзд на Н11-Н11 - виїзд на М-14-М14 виїзд на Н-14 - виїзд на Н-14 14 та в зворотному напрямку». Оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП: не містить належних, достатніх та допустимих доказів. Також, позивач просить розподілити судові витрати, стягнувши на його користь витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 1150,00 грн., а провадження по справі - закрити.
Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, яким він заперечував проти задоволення позову з огляду на наступне. Під час патрулювання 16.01.2021 року поліцейськими Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції було виявлено порушення Правил, а саме: водій великовантажного транспортного засобу марки «MAN TGS 21.440» державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки «TAD CLASSIC 30-3» державний номерний знак НОМЕР_2 , рухався з порушенням правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, а саме: відхилився від встановленого маршруту руху узгодженого з органами Національної поліції, чим порушив п.22.5 Правил дорожнього руху. Поліцейський підійшов до водія, ким виявився ОСОБА_1 , належним чином представився та попросив пред`явити документи, зазначені в п.2.1 Правил, на підставі ст.32 Закону України «Про національну поліцію» та п.2.4 «а» Правил, а також перелік документів, що водій зобов`язаний мати при перевезенні великогабаритного вантажу, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №30 від 18.01.2021 року «Про виїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами». Встановивши факт вчинення правопорушення п.22.5 Правил, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.132-1 КУпАП. Водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, порядок та строки оскарження постанови, а також наслідки несплати штрафу. Постановою серії ДПО18 №579058 від 16.01.2021 року, ОСОБА_1 визнано винним в порушенні п.22.5 Правил та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП.
Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 25.02.2021 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Учасники заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, тому судом розглянуто справу в письмовому провадженні.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ч.2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до вимог ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ДПО18 №579058 від 16.01.2021 року вбачається, що 16.01.2021 року о 20 год. 50 хв. автодорога М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «MAN TGS 21.440» державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки «TAD CLASSIC 30-3» державний номерний знак НОМЕР_2 перевозив великоваговий вантаж згідно дозволу №2021- НГ з відхиленням від маршрута, чим порушив постанову Кабінету Міністрів України №30 та п.22.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.132-1 КУпАП внаслідок чого на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.
Відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення
Частиною 1 ст.132-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.
Відповідно ч.2, ч.3 ст.5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень; до суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Постанова по справі згідно ч.ч. 2-3 ст. 283 КУпАП повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.
Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з оскаржуваної постанови від 16.01.2021 року, у ній не зазначено, який саме пункт постанови Кабінету Міністрів України №30 порушено позивачем, що в подальшому призвело до кваліфікації його дій за ч.1 ст.132-1 КУпАП.

На обґрунтування позовних вимог позивачем надано дозвіл №2021- НГ від 16.01.2021 року затверджений начальником Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області строк дії якого з 16.01.2021 року по 01.03.2021 року, для транспортного засобу марки «MAN TGS 21.440» державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки «TAD CLASSIC 30-3» державний номерний знак НОМЕР_2 по маршруту, в тому числі, «виїзд на Н11-Н11 - виїзд на М-14-М14 виїзд на Н-14 - виїзд на Н-14 14 та в зворотньому напрямку». Роздруківку-звіт з сайту online.tracker.ua, про напрямок руху транспортного засобу марки «MAN державний номерний знак НОМЕР_1 » Положенцев Дима - 16.01.2021 року з 20 год. 40 хв. до 21 год. 00 хв., яким підтверджено напрямок руху позивача, в період заданих параметрів пошуку, по трасі М-14, від траси Н-14.
Враховуючи, що на момент винесення оскаржуваної постанови у позивача був наявний чинний дозвіл на участь у дорожньому русі по маршруту, який включає рух автомобільною дорогою М14 як у прямому, так і у зворотному напрямку, це свідчить про неможливість відхилення від маршруту під час руху автодорогою М14, а тому в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 132-1 КУпАП і постанова про накладення адміністративного стягнення від 16.01.2021 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.
В частині позовних вимог до Управління патрульної поліції в Миколаївській області позов задоволенню не підлягає, оскільки Управління патрульної поліції в Миколаївській області не є юридичною особою, а є територіальним підрозділом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.
Відповідно до ч.3 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно ч.1 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. При цьому склад та розмір витрат пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі.
На підтвердження понесених витрат на правову допомогу, позивачем додано до позовної заяви детальний (попередній) опис послуг, наданих адвокатом у рамках договору про надання правничої допомоги на суму 1150,00 грн., копію свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю серія ДП №4966 від23.10.2020 року ОСОБА_2 , рахунок-фактуру №2 від 21.01.2021 року на суму 1150,00 грн., квитанцію до прибуткового касового ордеру від 21.01.2021 року, акт №1 виконаних робіт за договором про надання правничої допомоги від 21.01.2021 року з детальним описом робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом під час виконання умов договору №02 від 21.01.2021 року.
Представником відповідача у відзиві зазначено про неспівмірність витрат позивача на оплату послуг адвоката із складністю справи.
У постанові Верховного Суду від 28.12.2020 року по справі №640/18402/19 зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Оскільки наслідком винесення оскаржуваної постанови було накладення на позивача штрафу у розмірі 510 грн, витрати в сумі 1150 грн на послуги адвоката для оскарження вказаного штрафу є об`єктивно не співмірними зі складністю справи, а тому підлягають обмеженню до 650 грн.
Керуючись ст. ст.134, 139, 243-246, 286 КАС України, суд
ухвалив:
Позов задовольнити частково.
Відмовити у задоволенні позовних вимог до Управління патрульної поліції в Миколаївській області.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №579058 від 16.01.2021 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 454,00 грн. судового збору.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 650,00 грн.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження. Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його постановлення.
Позивач ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2
Відповідач - Управління патрульної поліції в Миколаївській області, вул.Новозаводська, 1-б, м.Миколаїв;
Відповідач Департамент патрульної поліції, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Суддя