Справа № 160/5968/20
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 березня 2021 року Справа №160/5968/20

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Турової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі заяву виконувача обов`язків керівника Дніпропетровської обласної прокуратури про відстрочку виконання судового рішення у справі №160/5968/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора, Офісу Генерального прокурора, Дніпропетровської обласної прокуратури про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

28 жовтня 2020 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом ухвалено рішення у справі №160/5968/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора, Офісу Генерального прокурора, Дніпропетровської обласної прокуратури про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яким у задоволенні позовної заяви відмовлено у повному обсязі.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення у справі, яким задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 у повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано рішення кадрової комісії №1 від 10.04.2020 р. №237 "Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора".

Визнано протиправним та скасовано наказ прокурора Дніпропетровської області №402к від 30.04.2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу забезпечення представництва в суді управління представництва інтересів держави в суді прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру".

Поновлено ОСОБА_1 в органах прокуратури в Дніпропетровській обласній прокуратурі на рівнозначній посаді прокурора відділу забезпечення представництва в суді Управління представництва інтересів держави в суді прокуратури Дніпропетровської області, з якої її було звільнено з 14 травня 2020 року.

Стягнуто з прокуратури Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 15.05.2020 року по 04.02.2021 року включно, що складає суму в розмірі 198115.8 грн. за 183 робочих дня та судові витрати в сумі 1681,60 грн., понесені при звернені до суду.

04.03.2021 року в адміністративній справі №160/5968/20 Дніпропетровським окружним адміністративним судом видано відповідні виконавчі листи на виконання вищевказаної постанови Третього апеляційного адміністративного суду.

11.03.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява виконувача обов`язків керівника Дніпропетровської обласної прокуратури про відстрочку виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 04.02.2021 року у справі №160/5968/20, в якій заявник просить суд відстрочити виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 04.02.2021 року у справі №160/5968/20 до вирішення справи у суді касаційної інстанції, але не більше одного року з дня ухвалення рішення.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що заявник не погодився з постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.02.2021 року у справі №160/5968/20 та подав на неї касаційну скаргу до Верховного Суду, в якій поставив питання про зупинення виконання рішення суду в частині стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу до закінчення касаційного провадження у справі, отже, наразі питання зупинення виконання постанови суду апеляційної інстанції перебуває на розгляді в Верховному Суді. Водночас, оскільки постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 04.02.2021 року є такою, що набрала законної сили, з відповідача на її виконання до розгляду касаційної скарги по суті можуть бути стягнуті кошти на користь позивача, що, у свою чергу, може призвести до непередбачених кошторисом витрат бюджетних коштів та матиме наслідком недостатність коштів для виплати заробітної плати працівникам органам прокуратури. За таких обставин, на думку заявника, є підстави для відстрочення виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 04.02.2021 року у справі №160/5968/20 до вирішення справи у суді касаційної інстанції, але не більше одного року з дня ухвалення рішення.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.03.2021 року заяву виконувача обов`язків керівника Дніпропетровської обласної прокуратури про відстрочку виконання судового рішення у справі №160/5968/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора, Офісу Генерального прокурора, Дніпропетровської обласної прокуратури про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу призначено до розгляду у судовому засіданні на 22 березня 2021 року о 14:00 год.

Оскільки представники сторін у судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, суд, керуючись приписами ч.2 ст.378 КАС України, розглянув подану заяву за відсутності сторін.

Так, ч.2 ст.378 КАС України передбачено, що заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Перевіривши повноваження особи, якою подано заяву про відстрочення виконання рішення суду, дослідивши матеріали справи та розглянувши наведені у заяві доводи, суд доходить висновку про відмову у задоволені означеної заяви, з огляду на таке.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Водночас, ч.1 ст.378 КАС України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частиною 3 статті 378 КАС України встановлено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно з ч.4 ст.378 КАС України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ч.5 ст.378 КАС України відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

Відстрочення в розумінні зазначеної норми закону є відкладенням чи перенесенням дати виконання рішення на новий строк, який визначається адміністративним судом, та допускається у виняткових випадках, залежно від обставин справи.

Саме так тлумачить відстрочення виконання рішення Верховний Суд у постанові від 06.12.2019р. у справі №2а/0570/6531/2011, зазначаючи, що підставою для відстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке. При розгляді заяв щодо відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Отже, відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю.

Законодавство дійсно надає суду право відстрочити примусове виконання вже ухваленого рішення суду, проте це не виключає випадків, за наявності яких інститут відстрочки виконання рішення не може застосовуватися взагалі.

Факт наявності обставин для відстрочення рішення суду має підтверджуватись певними доказами, як це встановлено положеннями статей 72-77 Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому, обов`язок доказування покладається на сторони, а тому кожна сторона повинна довести наявність тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Однак, жодних доказів на підтвердження обґрунтування обставин, що ускладнюють виконання або роблять неможливим виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 04.02.2021 року у справі №160/5968/20 заявником не подано.

При цьому, суд зазначає, що сам факт оскарження постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 04.02.2021 року до суду касаційної інстанції не є підставою для відстрочення виконання вказаного рішення у розумінні приписів ст.378 КАС України за відсутності доказів, що ускладнюють виконання або роблять неможливим виконання вказаної постанови.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.340 КАС України суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються.

Таким чином, оскарження судового рішення в касаційному порядку надає можливість скаржнику звернутися до суду касаційної інстанції з клопотанням про зупинення виконання рішення суду, що оскаржується, чим в даному випадку заявник і скористався, про що ним безпосередньо зазначено у заяві.

При цьому, суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Європейської конвенції з прав людини, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу. Суд підкреслював, що органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя, кінцевим етапом якого є виконання судового рішення. Так, у рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19.03.1997 року, заява №18357/91, Суд зазначив, що право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення.

Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Шмалько проти України», право на справедливий судовий розгляд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося.

За наведених обставин, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви виконувача обов`язків керівника Дніпропетровської обласної прокуратури про відстрочення виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 04.02.2021 року у справі №160/5968/20.

Відповідно до частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись статями 243, 248, 256, 295, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви виконувача обов`язків керівника Дніпропетровської обласної прокуратури про відстрочку виконання судового рішення у справі №160/5968/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора, Офісу Генерального прокурора, Дніпропетровської обласної прокуратури про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити у повному обсязі.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено 22 березня 2021 року.

Суддя: О.М. Турова