Справа № 160/3588/20
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2021-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 березня 2021 року м. Дніпросправа № 160/3588/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 липня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова група «ТНП» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова група «ТНП» звернулось до суду з адміністративним позовом до Дніпровської митниці Держмитслужби в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA110000/2019/400091/2 від 25.10.2019 року та картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110180/2019/00171.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «Торгова група «ТНП» з метою митного оформлення товарів подало до Дніпропетровської митниці ДФС електронну митну декларацію та документи на підтвердження заявленої митної вартості товару. Під час декларування товарів за вказаними електронними митними деклараціями позивачем обрано основний метод визначення митної вартості товару за ціною договору та подані документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару відповідно до вимог статті 53 Митного кодексу України, зокрема, контракт, рахунки-фактури (інвойси), пакувальні листи, коносаменти та інші документи, зазначені в графі 44 митних декларацій. Вказує, що в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів митницею не зазначені обґрунтовані сумніви щодо заявленої декларантом митної вартості товарів, не обґрунтовано неможливість застосування основного методу визначення митної вартості та не обґрунтовано застосування резервного методу. Всі необхідні документи для підтвердження митної вартості товару наявні у підприємства та надані під час митного оформлення товару. З огляду на викладене позивач вважає, що спірне рішення про коригування митної вартості товару є безпідставним та таким, що підлягає скасуванню.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 липня 2020 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду, Дніпровською митницею Держмитслужби подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не врахував, що під час митного оформлення в інспектора виник сумнів в заявлених відомостях декларантом, оскільки містились розбіжності і неточності в поданих документах. Надані документи не пояснили виникли сумніви та розбіжності, що унеможливило декларування товару за визначеною позивачем вартістю. На підставі чого скаржник наполягає на обґрунтованості спірного рішення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю Торгова група ТНП (м. Дніпро) та компанією Zhu Zhou Win Ceramic Co., LTD, (Китай) укладено контракт № WW TNP 20180710 від 10.07.2018 року на поставку на умовах FOB товару, асортимент, номенклатура, кількість та ціна якого визначаються в специфікаціях.

Згідно з п.п.2.2 контракту, вартість товару включає вартість самого товару, вартість експортного пакування та маркування, транспортування до порту отправки, вантажних робіт, витрат з оплати митного оформлення та інші витрати в країні вивозу.

Оплата за товар здійснюється 100% оплатою не пізнише 30 днів з дати виходу товару з порту відвантаження та після отримання покупцем копії коносамента (п. 6.1 контракту).

З метою митного оформлення товарів ТОВ Торгова група ТНП до Дніпропетровської митниці ДФС України подано електронну митну декларацію № UA110180/2019/417507 від 16.10.2019 р. на товар посуд столовий чашки порцелянові декоровані в асортименті вартістю 25894,08 доларів США, згідно товаросупровідних документів: накладна № 40336570 від 28.09.2019 р., рахунка-фактури 2019WW209A від 17.08.2019 р., специфікація № 2 від 25.06.2019 р.

На підтвердження митної вартості товару ТОВ Торгова група ТНП надано до митного органу: зовнішньоекономічний контракт № WW TNP 20180710 від 10.07.2018 року, інвойс 2019WW209A від 17.08.2019 р., договір транспортного експедирування № 987/425-19 від 22.08.2019 р., укладений з ПП «Кота Логістик», платіжні доручення від 03.07.2019 р. та від 28.08.2019 р.

Митна вартість товару підприємством визначена за основним методом - за ціною договору.

Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товару виявлені розбіжності у наданих документах, що стало підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості товару повідомленням: 1. транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 2. якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 3. виписку з бухгалтерської документації; 4. каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 5. висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У відповідь на повідомлення митного органу ТОВ Торгова група ТНП надано пояснення та додаткові документи: проформу інвойс WW19SC209А від 20.06.2019 року, додаткову угоду № 1 від 22.08.2019 р. до договору транспортного експедирування № 987/425-19 від 22.08.2019 р., платіжне доручення № 591 від 23.10.2019 р. про сплату послуг експедитора згідно рахунку № 9316 від 01.10.2019 р., лінійний коносамент № 584925504, лист-роз`яснення від експедитора № 1-231019 від 23.10.2019 р., прайс-лист від виробника від 25.06.2019 р.

Дніпропетровською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості № UA110000/2019/400091/2 від 25.10.2019 року, яким до товарів застосовано другорядний метод визначення митної вартості - 2-ґ - резервний метод, та скориговано вартість товару до 52270,96 доларів США.

Обставини прийняття вказаного рішення:

1. до митного оформлення надано рахунок-інвойс від 17.08.2019 року № 2019WW209A, специфікацію від 25.06.2019 року № 2 та лист від 11.10.2019 року з уточненим комерційним інвойсом, пакувальним листом та уточненим сертифікатом якості. Вказані найменування артикулів у рахунку-інвойсі від 17.08.2019 року № 2019WW209A та специфікації від 25.06.2019 року № 2 не відповідають відомостям у листі ZHU ZHOU WIN WIN CERAMIC CO.. LTD від 11.10.2019 року. Наприклад: у інвойсі № 2019WW209A та специфікації № 2 «Набір чашок 360мл, артикул 21-272-061/1», у листі зазначено - «Чашка 360мл з порцеляни, артикул 21-272-061»;

2. у наданому банківському рахунку від 03.07.2019 року є посилання на документ №WW19SC209A від 20.06.2019 року, що до митного оформлення не надавався;

3. з метою підтвердження заявленого рівня транспортної складової декларантом надано Договір ТЕО № 987/425-19 від 22.08.2019 року; рахунок № 9316 від 01.10.2019 року; довідку №0110/2019/1 від 01.10.2019 року; заявку №1 від 22.08.2019 року. Надана декларантом заявка на перевезення № 1 від 22.08.2019 року не відповідає вимогам п.2.4.2 Договору ТЕО №987/425-19 від 22.08.2019 року (а саме: відсутній код згідно УКТ ЗЕД, відсутня вага нетто, вид та спосіб упаковки, місце завантаження).

4. відповідно до п.3.1. Договору ТЕО послуги Експедитора та інші витрати сплачуються Клієнтом на умовах 100% передоплати на підставі виставленого Експедитором рахунку протягом терміну, зазначеного в такому рахунку. У рахунку № 9316 від 01.10.2019 року терміни оплати не вказані.

5. у наданій копії декларації країни відправлення вказано номер коносаменту №ЕА1, що не відповідає коносаменту зазначеному у гр.44 ЕМД №UА110180/2019/417507;

6. у рахунку № 9316 від 01.10.2019 року зазначено вартість навантажувально- розвантажувальних робіт з контейнером № TRLU8138760 - 6792,13 грн., проте інформація щодо місця надання вказаних послуг у рахунку відсутня. Зазначена сума навантажувально-розвантажувальних витрат при здійсненні розрахунку митної вартості товару декларантом не врахована.

За наслідком прийняття рішення про коригування митної вартості товарів відповідачем відмовлено у прийнятті вказаних митних декларацій шляхом оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110180/2019/00171.

З метою випуску товарів у вільний обіг позивачем було подано до Дніпропетровської митниці ДФС нову ВМД, у якій вказано митну вартість товару на рівні, визначеному митним органом з відповідною сплатою до бюджету митних платежів.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Згідно зі статтями 49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Приписами частини 1 статті 51, частини 1 статті 52 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За змістом частини 2 статті 52 Митного кодексу України, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Перелік додаткових документів, які зобов`язаний подати декларант або уповноважена ним особа у разі якщо документи, зазначені у частині другій статті 53 Митного кодексу України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари визначені частинами третьою, четвертою статті 53 цього кодексу.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з частиною шостою статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Пунктом першим частини четвертої статті 54 Митного кодексу України встановлено, що орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За змістом статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Частинами 2 та 3 статті 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

За правилами частин 4 та 5 статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Отже, відповідно до вказаних правових норм, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю, до них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

Законодавчими нормами чітко окреслено умову, за наявності котрої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів, та відмови у митному оформленні, а саме наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

Приписи вказаних правових норм зобов`язують митний орган чітко зазначити обставини, котрі викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, та обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей із зазначенням документів, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта, та надає митниці право вчиняти відповідні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів, при цьому, витребовувати контролюючий орган має лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, та жодним чином не всі, котрі передбачені статтею 53 Митного кодексу України.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем під час проходження процедури митного оформлення товарів, надано до митного органу документально підтверджені дані про ціну договору. Ці дані містилися у документах, поданих за переліком, передбаченим частинами першою, другою, третьою статті 54 Митного кодексу України, та не мали розбіжностей у числових значеннях, що підтверджують складові митної вартості товарів.

Судом проаналізовано умови Контракту № WW TNP 20180710 від 10.07.2018 року відповідно до якого, ціна товару, що була предметом поставки, включала в себе вартість упаковки та маркування, а тому за правилами частини 10 статті 58 Митного кодексу України ці складові не підлягають додаванню позивачем з метою визначення митної вартості товару та вони не можуть вплинути на правильність визначення позивачем митної вартості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що наданий позивачем до митного органу уточнений комерційний інвойс, дані якого відповідають даним у рахунку-інвойсі від 17.08.2019 року № 2019WW209A та специфікації від 25.06.2019 року № 2 щодо найменування артикулів, спростовує посилання відповідача на те, що найменування артикулів у рахунку-інвойсі від 17.08.2019 року № 2019WW209A та специфікації від 25.06.2019 року № 2 не відповідають відомостям у листі ZHU ZHOU WTN WIN CERAMIC CO., LTD від 11.10.2019 року, у зв`язку з тим, що чашки в наборі мають артикул відмінний від чашок, що постачаються поштучно.

Щодо витрат на транспортування, з матеріалів справи вбачається, що вантажно-розвантажувальні роботи контейнера № TRLU8138760 вартістю 6792,13 грн. (без ПДВ) були проведені на території України, що підтверджується листом ПП «Кота Логістик» № 1-231019 від 23.10.2019 р. Отже, до моменту перетинання кордону України додаткові витрати щодо цього контейнера з оплати зберігання, вантажно-розвантажувальних робіт або інших транспортних витрат, не включені у вартість фрахту, не понесені.

На підставі викладеного, правильним є висновок суду першої інстанції стосовно того, що зазначена сума навантажувально-розвантажувальних витрат при здійсненні розрахунку митної вартості товару декларантом не має бути врахована.

Щодо доводів митного органу про наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що вказані обставини не підтверджує неправильність чи недостовірність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Суд першої інстанції, оцінюючи встановлені обставини справи, обґрунтовано виходив з того, що відповідачем не доведено наявність обставин, які б могли бути підставою для коригування митної вартості, зокрема, що відомості про митну вартість товарів є неповними та/або недостовірними, або невірно визначено митну вартість товарів.

Доводи відповідача щодо оцінки ризиків при перевірці митної вартості товарів з посиланням на відповідні національні та міжнародні нормативно-правові акти колегія суддів оцінює критично з огляду на те, що спрацювання профілів ризиків автоматизованої системи аналізу та управління ризиками та наявність в базах митного органу інформації про те, що ідентичні або подібні товари було розмитнено іншими особами за вищою митною вартістю, не може бути підставою для відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості за ціною контракту, за відсутності інших законних підстав для витребування додаткових документів. Наявність у митного органу обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначеної декларантом митної вартості товару у цій справі відповідачем не доведена.

На підставі встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо неправомірність рішення митного органу про коригування митної вартості товарів, оскільки позивачем подано відповідачу достатній пакет документів на підтвердження кількісних і вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, заявленої позивачем за першим методом, а коригування відповідачем митної вартості здійснено неправомірно з порушенням вимог Митного кодексу України.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров