Справа № 620/1451/21
Суддя: Ткаченко О.Є.
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

31 березня 2021 року Чернігів Справа № 620/1451/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Ткаченко О.Є.,

розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Чернігівського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Чернігівського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, в якому просить:

- поновити строк звернення до суду;

- визнати неправомірними дії щодо виплати разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій, яка передбачена cт. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016-2020 роки у розмірі меншому, ніж п`ять мінімальних пенсій;

- зобов`язати нарахувати та виплатити недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2016-2020 роки у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням попередньо виплачених сум такої допомоги.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 позовну заяву залишено без руху та надано десятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали суду для усунення недоліків поданої позовної заяви.

На виконання вимог ухвали суду позивачкою надано заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій остання вказує, що шестимісячний строк звернення до суду почала обчислювати з моменту винесення 27.02.2020 рішення Конституційного Суду України № 3-р/2020.

За приписами частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до вимог частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Як встановлено судом, позивачка оскаржує дії відповідача щодо нарахування разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій, відповідно до статті 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту за 2016, 2017, 2018, 2019 та 2020 роки, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020.

Водночас з даним позовом звернулась до суду 02.03.2021, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до адміністративного суду з позовом в частині перерахунку та виплати разової грошової допомоги до 5 травня за 2016-2019 роки, ураховуючи те, що таку допомогу позивач отримує щорічно та згідно частини четвертої статті 17-1 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту має право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Суд не знаходить підстав для визнання вказаних позивачкою причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, зважаючи на наступне.

Так, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або, як згадано вище, непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Суд вважає зазначити, що в адміністративному судочинстві встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення є підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами.

Таким чином, нарахування і виплата допомоги до 5 травня здійснюється щорічно і про її розмір позивачці було достеменно відомо на момент її отримання в 2016-2019 роках відповідно, а тому прийняття Конституційним Судом України рішення від 27.02.2020 № 3-р/2020, яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) окреме положення пункту 26 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, не може слугувати підставою для поновлення строку звернення до суду в частині позовних вимог, що стосуються отримання допомоги до 5 травня за 2016-2019 роки.

Таким чином, суд вважає, що позивачкою пропущено строк звернення до суду щодо отримання допомоги до 5 травня за 2016-2019 роки, оскільки право на звернення до суду з адміністративним позовом виникло у відповідні роки виплати допомоги, проте адміністративний позов поданий до суду лише 02.03.2021, а поважних причин пропуску строку судом не встановлено.

З огляду на зазначене, вказані позивачкою в заяві інші підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог, що стосуються отримання допомоги до 5 травня за 2016-2019 роки, визнаються судом також неповажними.

Положеннями пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України установлено, що позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи, що позивачкою пропущено строк звернення до суду з даним позовом в частині позовних вимог, що стосуються отримання допомоги до 5 травня за 2016-2019 роки, без поважних причин, тому позовна заява підлягає поверненню в цій частині.

Керуючись ст.ст. 123, 160, 169, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду в частині позовних вимог, що стосуються отримання допомоги до 5 травня за 2016-2019 роки - відмовити.

Позов ОСОБА_1 до Чернігівського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання протиправною та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог, що стосуються отримання допомоги до 5 травня за 2016-2019 роки повернути позивачці.

Роз`яснити позивачці, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї документами.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом 15 днів з дня її підписання.

Суддя О.Є. Ткаченко