Справа № 480/516/21
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2021-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2021 року Справа №480/516/21

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Савицької Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/516/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ПФУ в Сумській області), і просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Сумській області при виконанні рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.09.2020 у справі № 480/5152/20: щодо виключення із стажу роботи ОСОБА_1 періоду проходження служби на посаді слідчого відділення відділу внутрішніх справ м. Шостка і району та на посадах слідчого, старшого слідчого відділення Шосткінського міськвідділу з 01.03.1991 по 11.03.1996 року; щодо здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 50% суддівської винагороди, зазначеної у довідці Сумського апеляційного суду від 03.03.2020 № 48, зобов`язавши Головне управління Пенсійного Фонду України в Сумській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 період проходження служби на посаді слідчого відділення відділу внутрішніх справ м. Шостка і району та на посадах слідчого, старшого слідчого відділення Шосткінського міськвідділу з 01.03.1991 по 11.03.1996, здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90% суддівської винагороди, зазначеної у довідці Сумського апеляційного суду від 03.03.2020 № 48, без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 19.02.2020;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заборгованості у розмірі місячного платежу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при призначенні щомісячного довічного грошового утримання пенсійним органом не було зараховано до стажу роботи позивача період служби у міліції на посадах слідчого, старшого слідчого з 01.03.1991 року по 11.03.1996 року. Зауважує, що на виконання постанови Ковпаківського районного суду м.Суми від 27.03.2017 у справі №592/2737/17 відповідачем зараховано вказаний період до стажу роботи позивача. Проте, у подальшому, з 01.12.2020 на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.09.2020 у справі №480/5152/20 відповідач здійснив перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача, визначив розмір щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 50%, при цьому, за наявності не скасованого судового рішення від 27.03.2017, протиправно та незаконно виключив із стажу період роботи на посадах слідчого, старшого слідчого, з 01.03.1991 по 11.03.1996, які становлять 10% щомісячного довічного грошового утримання.

Крім того, є неправомірними та незаконним дії відповідача по зменшенню позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 90% до 50%, оскільки 09.12.2016 відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» позивачу призначене щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% від її щомісячного грошового забезпечення, яке складається з посадового окладу та 70% доплати за вислугу років. Зазначає, що підставою для проведення перерахунку є збільшення розміру суддівської винагороди працюючого судді, що підтверджене відповідною довідкою.

Ухвалою суду від 21.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

19.03.2021 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, у якому проти позовних вимог заперечує у повному обсязі та зазначає, що на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.09.2020 у справі № 480/5152/20 позивачу з 19.02.2020 проведений перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою Сумського апеляційного суду від 03.03.2020 № 48 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням фактично виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. За його результатами проведеного перерахунку, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці обчислене у розмірі 50% (за 20 років роботи на посаді судді).

Також відповідач звертає увагу, що позивач, звертаючись до суду з новим позовом з вимогою визнати протиправними дії Головного управління при виконанні рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.09.2020 у справі № 480/5152/20, обрав не передбачений чинним законодавством спосіб захисту своїх порушених прав, та безпідставно визначив наявний у справі спір як новий.

Зазначає, що позивач зверталася до Головного управління із запитом про доступ до публічної інформації в порядку Закону України «Про звернення громадян» на веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України від 04.01.2021, та отримала лист-відповідь на вищезазначений запит від 12.01.2021 № 1800-0221-8/1124.

Звертає увагу суду на те, що позивач не зверталася із письмовою заявою встановленого порядком № 21-1 зразка до Головного управління про здійснення їй перерахунку щомісячного грошового утримання судді з врахуванням 90% суддівської винагороди і, відповідно, не отримувала і відмову щодо здійснення такого перерахунку.

Таким чином, перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці мав здійснюватися за заявою встановленого зразка особи, якій таке утримання призначено у разі виникнення у неї такого права. Чинне пенсійне законодавство України не передбачає обов`язку органів Пенсійного фонду України щодо самостійного перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці (у разі наявності відповідних підстав) за власною ініціативою, без волевиявлення особи, яка одержує такі виплати.

Зазначає, що перерахунок пенсії позивача було здійснено відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VІІІ, відповідно до ч. 3 ст.142 якого щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожен повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання судді збільшується на 2 відсотки грошового утримання судді.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані учасниками справи докази у їх сукупності та встановивши всі фактичні обставини справи, суд встановив наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач є суддею у відставці, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

У зв`язку із зміною розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, ОСОБА_1 03.03.2020 звернулася до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Сумського апеляційного суду від 03.03.2020 №48 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до Додатку 2 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1 та на підставі рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020.

Згідно з вказаною довідкою, станом на 18.02.2020 суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці складає 196537 грн, у тому числі:

- посадовий оклад - 115610 грн;

- доплата за вислугу років - 80927 грн (а.с.55)

Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області рішенням від 04.03.2020 № 68 відмовило ОСОБА_1 у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Сумського апеляційного суду від 03.03.2020 № 48, оскільки після рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 зміни до законодавства не внесені, а тому підстав для проведення перерахунку щомісячного грошового утримання немає (а.с.10).

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його до суду.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 11.09.2020 у справі №480/5152/20 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії - задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 04.03.2020 №68 про відмову в перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді на підставі довідки Сумського апеляційного суду від 03.03.2020 № 48. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області () здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання згідно із довідкою Сумського апеляційного суду від 03.03.2020 № 48, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

На виконання рішення суду відповідачем було проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 50 % від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, що підтверджується копією відповідного протоколу (а.с. 28).

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернулася до Управління із запитом про доступ до публічної інформації (а.с.30).

Листом від 12.01.2021 відповідач повідомив позивача, що на підставі рішення суду від 11.09.2020 у справі №480/5152/20 позивачу проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 згідно з довідкою Сумського апеляційного суду від 03.03.2020 №48. За його результатами щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці обчислене у розмірі 50 % (за 20 років на посаді судді) від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (а.с.31-32).

Позивач вважає протиправним такі дії відповідача протиправними, у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статей 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 64 Конституції України гарантовано, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно з ч.1 ст.126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VІІІ (далі по тексту - Закон № 1402-VІІІ) визначені організаційні засади діяльності судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Відповідно до п.2 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України від 07.07.2010 №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів", крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

За приписами ч.1 ст.142 Закону №1402-VІІІ судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;

2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

При цьому, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (ч.2 ст.142 Закону №1402-VІІІ).

Відповідно до частин 3-5 ст.142 Закону №1402-VІІІ щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Разом з цим, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №1402-VIII були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Так, пунктом 22 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII було визначено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 01.01.2017 отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів".

До проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" (пункт 23 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII).

Проте, Законом України від 16.10.2019 №193-IX "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування", який набрав чинності 07.11.2019, було виключено зазначені вище пункти 22, 23 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII.

Відповідно до пункту 24 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить з 1 січня 2020 року:

а) для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

У той же час, згідно з пунктом 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів". За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Однак, рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020 були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідних положень Закону №1402-VIII зі змінами.

Конституційний Суд України у мотивувальній частині свого рішення зазначив, що довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує діючий суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності. Запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402 різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини першої статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.

Сумським окружним адміністративним судом у справі № 480/5152/20 було встановлено, що з 19.02.2020, наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020, у позивача виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону №1402-VIII.

Відповідач у відзиві зазначає, що перерахунок позивачу довічного утримання судді у відставці проводився з урахуванням того, що за матеріалами справи загальний стаж роботи позивача складає 35 років 2 місяці 8 днів, у тому числі суддею - 20 років 8 місяців 28 днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 Закону № 1402-VІІІ щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Водночас, відповідно до п.34 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402 -VIII, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Як вбачається з копії протоколу про перерахунок пенсії, розрахунку стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а.с. 53), стаж роботи на посаді судді ОСОБА_1 становить 20 років 8 місяців 28 днів, що не заперечується відповідачем.

У той же час, постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.03.2017 у справі №592/2737/17 зобов`язано зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період проходження служби на посаді слідчого слідчого відділення відділу внутрішніх справ м. Шостка і району та на посадах слідчого, старшого слідчого слідчого відділення Шосткінського міськвідділу з 01 березня 1991 року по 11 березня 1996 року.

Також зобов`язано Сумське об`єднане УПФУ у Сумській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% від заробітку працюючого судді на відповідній посаді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, починаючи з 09 грудня 2016 року, з урахуванням раніше здійснених виплат.

Вказана постанова Ковпаківського районного суду м. Суми була залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного і постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду та набрала законної сили 10.05.2017.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, з урахуванням викладеного, стаж роботи судді ОСОБА_1 , що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивача становить повних 25 років.

Так, зі змісту протоколу перерахунку вбачається, що основний розмір довічного утримання позивача після перерахунку складає 50 %, а повинен складати 60 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді з урахуванням вимог ч. 3 ст.142 Закону № 1402.

Відповідно до ч. 2 ст. 19, ст. 22 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

На думку суду, зменшення відсотку основного розміру довічного утримання позивача було здійснено не у спосіб, передбачений Конституцією України та Закону № 1402 -VIII, а в контексті положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції відбулося втручання у право власності позивача, і таке втручання не було законним.

У пунктах 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" від 01.06.2006, Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності (cf., Pressos Compania Naviera S. A. v. Belgium, рішення від 20.11.1995 року, серія А, № 332, с. 21, п. 31). Аналогічна правова позиція щодо права власності особи сформульована Європейським судом з прав людини і в справі Стретч проти Сполучного Королівства (Stretch - United Kingdom, № 44277/98, рішення від 24.04.2003).

Отже, в розумінні статті 1 Першого Протоколу до Конвенції, позивач, отримуючи пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", у зв`язку з прийнятим рішенням пенсійного органу про її призначення мав законні сподівання на отримання пенсії без будь-яких обмежень.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема у справах "Жовнер проти України" від 29 червня 2004 року, "Меллахер та інші проти Австрії" від 19 грудня 1998 року та "Пайн Велі Девелопмент Лтд" та інші проти Ірландії" від 23 жовтня 1991 року, визначив, що під поняттям "майно" розуміється не лише майно, яке належить особі на праві власності згідно із законодавством країни, в якій виник спір, а також під даним поняттям можуть бути прибутки, що випливають з власності, кошти, належні заявникам на підставі судових рішень, "активи", які можуть виникнути, "правомірні очікування"/"законні сподівання" особи. При цьому, у змісті рішення у справі "Пайн Велі Девелопмент Лтд" та інші проти Ірландії" від 23 жовтня 1991 року Європейський суд з прав людини зазначив, що "правомірні очікування" виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати, що таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей.

Суд зазначає, що невизначеністю та зміною своєї позиції щодо наявності певного стажу судді відповідачем було порушено принцип юридичної визначеності, як складової частини поняття верховенства права.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що відповідачем вчинено дії, які порушили права позивача, а також те, що відповідач, здійснюючи перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивачеві з вилученням 10% суддівської винагороди, не дотримався вимог Закону № 1402 -VIII та постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.03.2017 у справі №592/2737/17, такі дії не можуть відповідати приписам ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому належним способом захисту прав позивача є визнання дій ГУ ПФУ в Сумській області щодо виключення із стажу роботи ОСОБА_1 періоду проходження служби на посаді слідчого відділення відділу внутрішніх справ м. Шостка і району та на посадах слідчого, старшого слідчого відділення Шосткінського міськвідділу з 01.03.1991 по 11.03.1996 року та зменшення розміру відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 60% до 50% при проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 протиправними та зобов`язання ГУ ПФУ в Сумській області здійснити ОСОБА_1 , як судді апеляційного суду у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Сумського апеляційного суду від 03.03.2020 №48 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з розрахунку 60 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

Щодо посилання відповідача на те, що позивач, звертаючись до суду з новим позовом з вимогою визнати протиправними дії Головного управління при виконанні рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.09.2020 у справі № 480/5152/20, обрав не передбачений чинним законодавством спосіб захисту своїх порушених прав, та безпідставно визначив наявний у справі спір як новий, суд вважає такі посилання необґрунтованими, оскільки предметом розгляду у справі № 480/5152/20 не було зменшення відповідачем розміру відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 60% до 50%.

Щодо позовних вимог про здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90% суддівської винагороди, зазначеної у довідці Сумського апеляційного суду від 03.03.2020 № 48, без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 19.02.2020, суд зазначає наступне.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно, лише тому, що заявник вважає начебто певні положення норм законодавства впливають на його правове становище.

Так, судом встановлено, що позивач не зверталася із письмовою заявою встановленого порядком № 21-1 зразка до Головного управління про здійснення їй перерахунку щомісячного грошового утримання судді з врахуванням 90% суддівської винагороди, без обмеження граничного розміру і, відповідно, не отримувала і відмову щодо здійснення такого перерахунку.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що вказана вимога є передчасною та не підлягає на даний час задоволенню як передчасно заявлена.

З приводу допущення до негайного виконання рішення суду в частині стягнення заборгованості у розмірі місячного платежу, то вказана вимога не підлягає задоволенню, оскільки судом не вирішувалося питання про стягнення на користь позивача із відповідача суми коштів.

Відповідно ст. 139 КАС України судові витрати в тому числі і судовий збір підлягають відшкодуванню в разі задоволення позову, або пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позовних вимог, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору в розмірі 908 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо виключення із стажу роботи ОСОБА_1 періоду проходження служби на посаді слідчого відділення відділу внутрішніх справ м.Шостка і району та на посадах слідчого, старшого слідчого відділення Шосткінського міськвідділу з 01.03.1991 по 11.03.1996 року та зменшення розміру відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 60% до 50% при проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити ОСОБА_1 , як судді апеляційного суду у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Сумського апеляційного суду від 03.03.2020 №48 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з розрахунку 60 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фону України в Сумській області 40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Савицька