Справа № 400/3080/20
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2021-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/3080/20
Головуючий в 1 інстанції: Устинов І. А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

секретар - Недашковська Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.11.2020 по справі № 400/3080/20 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕРНО - СТОК" до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 2 від 15.04.2020,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У липні 2020 року ТОВ "ЗЕРНО - СТОК" звернулось з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області від 15 квітня 2020 року № 2 (форма В4) .

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що з висновками відповідача викладеними в Акті перевірки від 25.03.2020 на підставі якого прийнято оскаржуване рішення, не погоджується, оскільки такі висновки є необґрунтованими та такими, що порушують права та законні інтереси позивача. В Акті відповідач вказав, що нібито відповідно до перевірки документів та інформації комп`ютерних баз даних та автоматизованих інформаційних систем ДПС, даних Єдиного реєстру податкових накладних не встановлено оформлення та реєстрації податкових накладних на поставку підприємствам: ТОВ ГРЕЙНСВАРД карбаміду марки В, в кількості 50.4 т на суму ПДВ 65100,00 грн.; ТОВ ЛИСАГРО та ТОВ Смотрич Агрохім карбаміду марки В, в кількості 100.8 т на суму ПДВ 120960.00 грн.; ТОВ ВІЗАЖ карбаміду марки В, в кількості 50.4 т на суму ПДВ 60480.00 грн.; ТОВ ЕНЕРГО карбаміду марки В, в кількості 151,200 т на суму ПДВ 181440,00 грн., ТОВ Трейдагрохімцентр амонію нітрату (селітри аміачної) марки В, в кількості 68 т на суму ПДВ 74800 грн. Проте позивач вважає, що норми Податкового кодексу України місять чіткі, прямі правові норми, відповідно до яких підставою для нарахування податкового кредиту є податкова накладна (пп. 201.10 ПКУ), яка засвідчує факт придбання платником податку товарів (пп. 198.3 ПКУ), отже Кодекс не містить норм , які б встановлювали додаткову необхідність підтвердження сум, включених до складу податкового кредиту будь - якими іншими документами, окрім податкової накладної. Разом з тим, наявність, або відсутність окремих документів, або помилки у їх оформленні, не можуть бути підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів, або зміни у власному капіталі чи зобов`язання платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Позивач вважає, що навіть за наявності порушень з боку контрагентів порядку оформлення відносин та дотримання норм податкового законодавства не є підтвердженням недобросовісності позивача як платника податків та нереальності господарських операцій між ними, а тому не є підставою для позбавлення позивача права на формування витрат на податковий кредит саме за операціями між позивачем та вищезазначеними контрагентами.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, надав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що в ході перевірки ТОВ "Зерно - Сток" досліджено наявні первинні бухгалтерські та інші документи, що мають відношення до предмету перевірки, проведено аналіз господарської діяльності підприємства з урахуванням наявної податкової інформації, що не суперечить приписам Податкового кодексу України. Перевіркою встановлено, порушення п.198.5 ст.198, п.200.1 п.220.4 ст.200 ПК України, в результаті чого було завищено суму бюджетного відшкодування за грудень 2019 року на суму 20 062 033,00грн. (не оскаржується позивачем) та суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на 502 780,00грн. (оскаржується позивачем). Відповідач вважає, що податкове повідомлення-рішення від 15.04.2020прийнято в рамках чинного законодавства.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Миколаївський окружний адміністративний суд рішенням від 11 листопада 2020 року позов задовольнив.

Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення винесене Головним управлінням ДПС у Миколаївській області 15 квітня 2020 року за № 2 (форма В4).

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕРНО - СТОК" (вул. Адміральська, 31/Б, м. Миколаїв, 54001, ) судовий збір в розмірі 7 541,70 грн. сплачений платіжним дорученням № 2140 від 27.07.2020.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Головне управління ДПС у Миколаївській області подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- судом першої інстанції не взято до уваги, що саме сукупність виявлених в ході перевірки обставин, свідчить про відсутність реальності здіснення господарських операцій між позивачем та контрагентами;

- суд першої інстанції не взяв до уваги, що підприємства контрагенти як елеватори або місця зберігання не значаться;

- відповідно наданих до перевірки документів та інформації комп`ютерних баз даних та автоматизованих інформаційних систем ДПС, даних Єдиного реєстру податкових накладних не встановлено оформлення та реєстрації податкових накладних та включення до складу податкових зобов`язань податкової декларації з ПДВ за грудень 2019 року операцій з поставки підприємствам: ТОВ «Грейнсвард» карбаміду марки «В» в кількості 50,4 т. на суму ПДВ 65 100,00 грн.; ТОВ «Лисагро» та ТОВ «Смотрич Агрохім» карбаміду марки «В» в кількості 100,8 т. на суму ПДВ 120 960,00 грн.; ТОВ «Візаж» карбаміду марки «В» в кількості 50,4 т. на суму ПДВ 60 480,00 грн.; ТОВ «Енерго» карбаміду марки «В» в кількості 151,200 т. на суму ПДВ 181 440,00 грн. та ТОВ «Трейдагрохімцентр» амонію нітрату (селітри аміачної) марки «В» в кількості 68 т. на суму ПДВ 74 800,00 грн;

- інші доводи апеляційної скарги відтворюють зміст відзиву до позову.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були належно сповіщені відповідно до статей 124-130 КАС України, в судове засідання не з`явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до частини 2 статті 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно зі статтею 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що ТОВ "Зерно-Сток" є юридичної особою, що знаходить за юридичною адресою вул. Адміральська, 31/Б, м. Миколаїв, 54001 та здійснює свою господарську діяльність згідно КВЕД 46.75 - оптова торгівля хімічними продуктами (основний вид діяльності).

В період з 10 березня 2020 року по 16 березня 2020 року Головним управлінням ДПС у Миколаївській області проводилась документальна позапланова виїзна перевірка достовірності нарахування Товариства з обмеженою відповідальністю ЗЕРНО - СТОК () сум від`ємного значення та бюджетного відшкодування податку на додану вартість за грудень 2019 року.

Термін перевірки продовжувався з 17.03.2020 по 18.03.2020 на підставі наказу Головного управління ДПС у Миколаївській області від 16.03.2020 № 697.

За результатами перевірки було складено Акт № 316/14-29-04-02-11/41807321 від 25.03.2020, на підставі вищезазначеного Акту було складено податкове повідомлення - рішення від 15 квітня 2020 року № 2 (форма В4) , за яким встановлено порушення п. 198.5 , ст. 198, п.200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України і зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість.

15.04.2020 Головним управління ДПС у Миколаївській області на підставі висновків Акту перевірки від 25.03.2020р. винесено податкове повідомлення-рішення за № 2 (форма В4).

28.04.2020 позивач на підставі пп.56.1, 56.2, 56.3 ст. 56 Податкового кодексу України подав до Державної податкової служби України скаргу № 28/04 (далі - Скарга) на податкове повідомлення - рішення від 15.04.2020 року № 2, якою просив скасувати його повністю.

Рішенням Державної податкової служби України від 21.05.2020 № -00-08- 05-02-06 продовжено строк розгляду Скарги до 02.07.2020 (включно).

Однак, рішенням Державної податкової служби України від 25.06.2020 № -00-06-02-02-06 про результати розгляду скарги оскаржуване повідомлення - рішення було залишено без змін, а Скарга позивача без задоволення.

За результатами перевірки встановлено, що ТОВ Зерно - Сток не нараховано суми податкових зобов`язань по придбаним карбаміду марки В в кількості 352,8 т. на суму ПДВ 427 980,00 грн. та амонію нітрату (селітри аміачної) марки В в кількості 68 т. на суму ПДВ 74 800,00 грн. при відсутності їх використання у господарській діяльності платника податку, відсутності реалізації та/або залишків карбаміду марки В та амонію нітрату (селітри аміачної) марки В по підприємствах, які вказані у наданих до перевірки видаткових накладних як отримувачі придбаних товарів станом на 3 1.12.19.

Під час проведення перевірки відповідачем встановлено, що відповідно до наданих позивачем видаткових накладних (№НА-00003873 від 25.12.19, №НА-00003628 від 02.12.19, №НА-00003868 від 25.12.19, №НА-00003627 від 02.12.19, №НА-00003666 від 06.12.19) придбані платником ТОВ Зерно - Сток товари отримують підприємства ТОВ Грейнсвард, ТОВ Лисагро, ТОВ Смотрич Агрохім, ТОВ Візаж, ТОВ Енерго, TOB Трейдагрохімцентр (Отримувачі), з якими ТОВ Зерно - Сток не укладено договорів оренди/суборенди (детальний перелік наданих до перевірки укладених договорів суборенди наведено в п. 2.12 акту перевірки), а також відповідно до наданого акту інвентаризаційного опису товарів станом на 31.12.19 в розрізі елеваторів (додаток 1 до акту перевірки) дані підприємства як елеватори або місця зберігання не значаться.

Відповідно до оборотно - сальдової відомості ТОВ Зерно - Сток по рахунку 361 Розрахунки з покупцями та замовниками за грудень 2019 року операції з ТОВ Грейнсвард, ТОВ Лисагро, ТОВ Смотрич Агрохім, ТОВ Візаж, ТОВ Енерго (сальдо на початок періоду, обороти, сальдо на кінець періоду) не зазначені, по ТОВ Трейдагрохімцентр значиться: на початок періоду кредиторська заборгованість складає 1 960 208,06 грн., оборот по дебету рахунка за період складає 1 935 350,00 грн., оборот по кредиту рахунка не зазначено, кредиторська заборгованість на кінець періоду складає 24 858,06 грн.

В Акті перевірки зазначено, що відповідно до наданих до перевірки документів та інформації комп`ютерних баз даних та автоматизованих інформаційних систем ДПС, даних Єдиного реєстру податкових накладних не встановлено оформлення та реєстрації податкових накладних та включення до складу податкових зобов`язань податкової декларації з ПДВ за грудень 2019 року операцій з поставки підприємствам: ТОВ Грейнсвард карбаміду марки В в кількості 50,4 т. на суму ПДВ 65 100,00 грн.; ТОВ Лисагро та ТОВ Смотрич Агрохім карбаміду марки В в кількості 100,8 т. на суму ПДВ 120 960,00 грн.; ТОВ Візаж карбаміду марки В в кількості 50,4 т. на суму ПДВ 60 480,00 грн.; ТОВ Енерго карбаміду марки В в кількості 151,200 т. на суму ПДВ 181 440,00 грн. та ТОВ Трейдагрохімцентр амонію нітрату (селітри аміачної) марки В в кількості 68 т. на суму ПДВ 74 800,00 грн.

Не погодившись з рішенням ДПС України, позивач вважає що податкове повідомлення-рішення від 15.04.2020 не відповідає нормам чинного законодавства, тому звернувся до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що кошти отримані позивачем від його контрагентів в оплату за поставлені товари, є пов`язаними з основною діяльністю позивача та підтверджуються документально, отже позивачем правомірно визначений об`єкт оподаткування податком на прибуток підприємств.

Отже, висновки контролюючого органу, викладені в акті стосовно заниження податку на прибуток, на підставі якого прийняте оскаржуване податкове повідомлення - рішення ґрунтуються лише на суб`єктивних припущеннях перевіряючих та не підтверджені документами.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, Податкового кодексу України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового Кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України), для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 44.2 статті 44 ПК України, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податку, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року № 996-XIV застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Юридичні особи - платники єдиного податку, які відповідають критеріям, визначеним підпунктом 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, ведуть спрощений бухгалтерський облік доходів та витрат з метою обрахунку об`єкта оподаткування за методикою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до підпунктів 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України, прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі у разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Підпунктом 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755- VI із змінами та доповненнями , платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни , встановлені цим Кодексом для такої

реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/ виготовленими з податком на додану вартість ( для товарів/послуг, необоротних активів,

придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - уразі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватись:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г)в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків , передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:

придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;

придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з

дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

Сума від`ємного значення, що підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду платника, що реорганізується шляхом: приєднання, злиття, перетворення, - підлягає перенесенню до складу податкового кредиту правонаступника у наступному періоді після підписання передавального акта відповідно до законодавства; поділу, виділення, - підлягає перенесенню до складу податкового кредиту правонаступника пропорційно до отриманої частки майна згідно з розподільчим балансом у наступному періоді після підписання розподільчого балансу відповідно до законодавства (198.7 ст.198 ПК України).

Таке перенесення здійснюється в разі, якщо сума від`ємного значення, що підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду платника, що реорганізується, підтверджена документальною перевіркою контролюючого органу.

Статтею 201 ПК України визначено, що платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну. Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товару (послуг). Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Згідно з підпунктами 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків .

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК України.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Підприємства, які мають право ведення спрощеного обліку доходів і витрат та не зареєстровані платниками податку на додану вартість, можуть узагальнювати інформацію в регістрах бухгалтерського обліку без застосування подвійного запису.

Відповідно до частини 6 статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», керівник підприємства зобов`язаний створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечити неухильне виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та в порядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Згідно абзацу дев`ятого, частини другої статті 9 неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи) врегульовано Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за № 168/704.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до положень статті 4 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні одним із принципів бухгалтерського обліку є принцип превалювання сутності над формою, відповідно до якого операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків, а здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку. Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Таким чином, недоліки первинної бухгалтерської документації не можуть бути належним та допустимим доказом порушення підприємством податкового законодавства, оскільки формальні помилки та неточності в первинних документах не можуть свідчити про відсутність реального вчинення господарських операцій.

Формальні недоліки в первинних документах, а також недоліки, зумовлені дефектами правового статусу особи, що їх видала, повинні оцінюватися у сукупності з іншими обставинами справи. Перевагу варто надавати реальності здійснення господарської операції та її економічному змісту, а не оформленню такої операції.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 15.05.2018 у справі № 870/9721/12, від 27.02.2018 у справі № 813/1766/17.

Висновки податкового органу, які зроблені за результатами проведеної перевірки на підставі наданих платником документів, аналізу податкової звітності покупців, ґрунтуються на досліджені господарських операцій позивача із контрагентами - покупцями: ТОВ Грейнсвард; ТОВ Лисагро , ТОВ Смотрич Агрохім; ТОВ Візаж; ТОВ Енерго та ТОВ Трейдагрохімцентр.

Так, апеляційним судом встановлено, що між ТОВ "НІКА-АГРОТРЕЙД" (постачальник) та ТОВ "ЗЕРНО - СТОК" (покупець) укладено договір поставки № НА-00052 від 10.07.2019, відповідно до якого постачальник зобов`язується передати(поставити) у зумовлені строки покупцеві мінеральні добрива (далі-товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар, відповідно до вимог якості, строк та на умовах, вказаних у цьому договорі.

На підтвердження реальності господарських операцій позивачем надано, а судом досліджені копію вказаного договору, копії платіжних доручень; видаткових накладних від 02.12.2019 № НА-00003627, 02.12.2019 № НА-00003628, 25.12.2019 № НА-00003868, 25.12.2019 № НА-00003873; рахунки фактури ,специфікації до договору поставки № НА-00052 від 10.07.2019, зареєстровані податкові накладні від 11.10.2019 № 43, від 10.10.0219 № 38, від 13.09.2019 № 63, від 28.10.2019 № 154.

Нереальність господарських операцій податковим органом обґрунтовується тим, що відповідно наданих до перевірки документів та інформації комп`ютерних баз даних та автоматизованих інформаційних систем ДПС, даних Єдиного реєстру податкових накладних не встановлено оформлення та реєстрації податкових накладних та включення до складу податкових зобов`язань податкової декларації з ПДВ за грудень 2019 року операцій з поставки підприємствам: ТОВ «Грейнсвард» карбаміду марки «В» в кількості 50,4 т. на суму ПДВ 65 100,00 грн.; ТОВ «Лисагро» та ТОВ «Смотрич Агрохім» карбаміду марки «В» в кількості 100,8 т. на суму ПДВ 120 960,00 грн.; ТОВ «Візаж» карбаміду марки «В» в кількості 50,4 т. на суму ПДВ 60 480,00 грн.; ТОВ «Енерго» карбаміду марки «В» в кількості 151,200 т. на суму ПДВ 181 440,00 грн. та ТОВ «Трейдагрохімцентр» амонію нітрату (селітри аміачної) марки «В» в кількості 68 т. на суму ПДВ 74 800,00 грн.

Натомість, матеріали справи містять зареєстровані податкові накладні, які підтверджують реальність господарських операцій з постачання мінеральних добрив , придбаних позивачем у ТОВ "НІКА-АГРОТРЕЙД", його контрагентам ТОВ «Грейнсвард»; ТОВ «Лисагро» та ТОВ «Смотрич Агрохім»; ТОВ «Візаж»; ТОВ «Енерго» ТОВ «Трейдагрохімцентр».

Щодо взаємовідносини ТОВ «ЗЕРНО - СТОК» (Продавець) та ТОВ «ТРЕЙДАГРОХІМЦЕНТР» (Покупець), позивачем надано:

Договір купівлі - продажу № 2310/1 від 23 жовтня 2019 року, за умовами якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю амонію нітрат (селітру аміачну ) у кількості 2014 т.

Рахунок - фактура № СФ - 02139 від 23 жовтня 2019 року, видаткова накладна № РН - 002731 від 06 листопада 2019 року,видаткова накладна № РН - 002619 від 06 листопада 2019 року , видаткова накладна № РН - 002609 від 06 листопада 2019 року, видаткова накладна № РН 002641 від 06 листопада 2019 року, видаткова накладна № РН - 002732 від 08 листопада 2019 року, видаткова накладна № РН - 002733 від 11 листопада 2019 року , видаткова накладна № РН - 002767 від 12 листопада 2019 року, видаткова накладна № РН - 002769 від 18 листопада 2019 року, видаткова накладна № РН - 002768 від 18 листопада 2019 року, видаткова накладна № РН - 002770 від 18 листопада 2019 року, видаткова накладна № РН - 002792 від 12 листопада 2019 року, видаткова накладна № РН - 002819 від 23 листопада 2019 року , квитанція про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної від 25.10.2019, податкова накладна № 23224 від 24.10.2019,квитанція про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної від 28.10.2019,податкова накладна № 23234 від 25.10.2019, квитанція про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної від 30.10.2019 ,податкова накладна № 23255 від 29.10.2019, квитанція про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних вартісних показників до податкової накладної від 29.11.2019, податкова накладна № 23463 від 23.11.2019 ; квитанція про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних вартісних показників до податкової накладної від 28.01.2020; розрахунок коригування кількісних та вартісних показників 2 від 22.01.2020 до податкової накладної від 27.11.2019 № 23464; транспортна інструкція (аміачна селітра 272 т); транспортна інструкція (аміачна селітра 476т);платіжне доручення № 910 від 23 жовтня 2019 року; платіжне доручення № 921 від 25 жовтня 2019 року; платіжне доручення № 930 від 29 жовтня 2019 року; ЖД накладна ТОВ «ТРЕЙДАГРОХІМЦЕНТР»; Картка рахунку :361 (а.с. 88-123,т.1)

Щодо взаємовідносини ТОВ «ЗЕРНО - СТОК» (Продавець) та ТОВ «Торговий дім «УКРРОСХИМ» (Покупець) надано : Договір купівлі - продажу № 0611 від 06 листопада 2019 року, за умовами якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю карбамид у кількості 504т; рахунок - фактура № СФ - 02237 від 06 листопада 2019 року; Картка рахунку : 361; платіжне доручення № 1965 від 07 листопада 2019 року; платіжне доручення № 1973 від 08 листопада 2019 року;платіжне доручення № 1974 від 08 листопада 2019 року; платіжне доручення № 1971 від 08 листопада 2019 року; платіжне доручення № 1981 від 11 листопада 2019 року;платіжне доручення № 2069 від 28 квітня 2020 р.; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 23 від 28.04.2020 до податкової накладної № 23352 від 11.11.2019; квитанція про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 14.05.2020; видаткова накладна від 02.12.2019 р№ СФ 02237; видаткова накладна № РН - 002725 від 25.12.2019; видаткова накладна № РН- 002726 від 06.01.2020; видаткова накладна № РН - 002741 від 07.01.2020; видаткова накладна № РН- 0002727 від 15.01.2020 ; видаткова накладна № РН - 0002739 від 16 січня 2020 року; видаткова накладна № РН - 002961 від 01 лютого 2020 року; квитанція про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 08.11.2019 року; податкова накладна № 23326 від 07.11.2019; квитанція про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 11.11.2019; податкова накладна № 23342 від 08.11.2019 ;квитанція про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 11.11.2019; податкова накладна № 23341 від 08.11.2019; квитанція про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 11.11.2019р; податкова накладна № 23343 від 08.11.2019; квитанція про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 12.11.2019; податкова накладна № 23352 від 11.11.2019; лист про відвантаження карбаміду у кількості 50.4 т; накладна ТОВ «Візаж»; лист про відвантаження карбаміду у кількості 412.8 т; накладна ТОВ «Смотрич Агрохім»; накладна ТОВ «Лисагро» (а.с. 124-158,т.1)

Щодо взаємовідносини ТОВ «ЗЕРНО - СТОК» (Продавець) та ТОВ «Інвестагро - Україна (Покупець) позивачем надано: договір купівлі - продажу № 1811/1 від 18 листопада 2019 року, за умовами якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю карбамід у кількості 201.6 т; рахунок - фактура № СФ - 2315 від 18 листопада 2019 року.; транспортна інструкція № 001 від 21.11.2019 року; платіжне доручення № 161 від 21.11.2019 року; податкова накладна № 23419 від 21.11.2019; квитанція про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 25 листопада 2019 року; платіжне доручення № 170 від 22 листопада 2019 року; платіжне доручення № 197 від 25 листопада 2019 року; Податкова накладна № 23428 від 22.11.2019; квитанція про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 25.11.2019; податкова накладна № 23434 від 25.11.2019; квитанція про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 26.11.2019; видаткова накладна № РН - 002413 від 27 грудня 2019 року; видаткова накладна № РН - 002809 від 3.12.2019; накладна ТОВ «ЕНЕРГО» номер відправки 40664781; накладна ТОВ «ЕНЕРГО» номер відправки 40664807; накладна ТОВ «ЕНЕРГО» номер відправки 40664872; накладна ТОВ «ЕНЕРГО» (а.с.159-178,т.1).

Так, на підставі транспортних інструкцій які містяться в матеріалах справи підтверджується транспортування мінеральних добрив позивачем контрагентам ТОВ «ЕНЕРГО», ТОВ «Візаж»; ТОВ «Смотрич Агрохім»; ТОВ «Лисагро».

Наявність господарських операцій ТОВ «ЗЕРНО - СТОК» з ТОВ «Грейнсвард» податковим органом не доведено.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Доводи апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростували висновки суду першої інстанції. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Окремо суд зазначає, що посилання апелянта на наявну в нього податкову інформацію щодо контрагентів позивача як на підставу для відмови в задоволенні позову, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від дотримання його контрагентами податкової дисципліни та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку, зокрема, від фактичної сплати контрагентами податків до бюджету, а також від їх господарських та виробничих можливостей не варто брати до уваги. Тобто, у разі підтвердження реального характеру здійснених поставок, як у даній ситуації, платник не може відповідати за порушення, допущені постачальником, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи. Проте, посадовими особами податкового органу під час здійснення перевірки таких обставин не встановлено.

Отже, враховуючи, що спірні господарські операції здійснені позивачем з метою подальшого їх використання в оподаткованих операціях у межах своєї господарської діяльності, спричинили реальну зміну його майнового стану, а також наявні в матеріалах справи документи бухгалтерського та податкового обліку є достатніми, належними та допустимими доказами для підтвердження реальності здійснення господарських операції з вищезазначеними контрагентами позивача, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог та скасування спірних податкових повідомлень-рішень.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у справі № 11967/12/2670 (К/9901/40965/18) від 06.05.2020.

Відхиляє суд також і доводи апелянта щодо неможливості формування податкового кредиту внаслідок не проведення позивачем розрахунків за отримані ТМЦ, послуги по зазначеним договорам у повному обсязі, з огляду на те, що спірний податковий кредит сформований позивачем відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України за датою тієї події, що відбувалася раніше, а саме за датою отримання позивачем товарів/послуг.

Відхиляє апеляційний суд і посилання апелянта на те, що на балансі підприємств контрагентів були відсутні елеватори або складські приміщення, , оскільки наявність або відсутність у підприємства складських приміщень жодним чином не може свідчити про неможливість останнім виконувати господарські операції.

Аналогічна позиція міститься і у постанові Верховного Суду від 19 червня 2018 року по справі № 826/7704/16 де судом було зазначено, що відсутність у спірного контрагента матеріальних та трудових ресурсів також не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем.

Як було зазначено вище, господарські операції між позивачем та контрагентами підтверджуються укладеним між сторонами договорами, на виконання яких позивачем було отримано та реалізовано товар . Підтвердженням цього факту були надані під час проведення перевірки договори поставки, рахунки фактури ,специфікації до договорів поставки, зареєстровані податкові накладні.

Також, згідно позиції Верховного Суду, що викладена у постанові від 12.06.2018 у справі № 802/1155/17, підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Отже, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕРНО - СТОК" є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.11.2020 по справі № 400/3080/20 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Семенюк Г.В. Домусчі С.Д.