Справа № 420/15278/20
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2021-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/15278/20
Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Косцової І.П.,

суддів Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2020 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

30 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати наявним публічно - правового спору між ним та до Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області; зобов`язати відповідача сплатити йому моральну шкоду (не матеріальну) в розмірі 3 600 000 (три мільйона шістсот тисяч) грн.

В обґрунтування вказаних позовних вимог зазначено, що внаслідок протиправної бездіяльності відповідача, яка полягала у не проведенні перерахунку його пенсії, він набув право на відшкодування за рахунок держави чи органів самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадових осіб.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2020 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі.

Суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачем в даному адміністративному позові не заявлено вимог про вирішення публічно-правового спору, вимога про відшкодування моральної шкоди повинна вирішуватись в порядку цивільного судочинства.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 просить скасувати її та прийняти нове рішення, яким визнати наявним публічно - правового спору між позивачем і відповідачем; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Одеській області сплатити йому моральну шкоду (не матеріальну) в розмірі 3 600 000 (три мільйона шістсот тисяч) грн.

В обґрунтування наведених в апеляційній скарзі доводів апелянт зазначив, що в позовній заяві ним визначена вимога про визнання наявності публічно-правового спору, тому суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що спір не містить вимог про вирішення публічно-правового спору.

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області своїм правом на подання відзиву не скористалось.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляційної скарги і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Із змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що предметом спору є відшкодування шкоди, заподіяної позивачеві протиправною бездіяльністю відповідача, що виразилась у нездійснені йому перерахунку пенсії. На думку позивача, протиправна бездіяльність пенсійного органу через відсутність бюджетних коштів, необхідних для проведення перерахунку пенсій, є протиправною, адже чинним законодавством не передбачено право органів ПФУ щодо відстрочення або звільнення від виплати пенсійних послуг у зв`язку з відсутністю бюджетного фінансування.

При цьому позивачем в прохальній частині позовної заяви не ставиться питання про визнання бездіяльності відповідача протиправною.

Між тим, відповідно до ч.5 ст.21 Кодексу адміністративного судочинства України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

З аналізу вищезазначеної норми вбачається, що питання про відшкодування шкоди, завданої рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, розглядає адміністративний суд, якщо вимога про це заявлена в поєднанні з вимогою про протиправність такого рішення, дії чи бездіяльності. В інших випадках це питання може вирішувати суд цивільної чи господарської юрисдикції.

Тобто, вимога про відшкодування моральної шкоди є похідною вимогою та не може бути заявлена у адміністративному судочинстві самостійно.

Разом з тим, як вже зазначалось вище, поданий до суду адміністративний позов ОСОБА_1 містить лише вимогу про відшкодування моральної шкоди та не містить вимоги про визнання протиправними такого рішення, дії чи бездіяльності.

Крім того, за приписами КАС України адміністративний позов повинен містити вимогу, заявлену до відповідача, про примусовий захист порушеного права чи інтересу.

Вимога ж позивача про визнання наявним публічно-правового спору між ним і відповідачем не відповідає вказаним критеріям та не може бути визнаною, як вимога про примусовий захист порушеного права чи інтересу.

Таким чином, оскільки позивачем в адміністративному позові не заявлено вимог про вирішення публічно-правового спору, вимоги про відшкодування моральної шкоди повинні вирішуватись в порядку цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 року у справі № 826/2004/18.

Згідно п.1 ч.1 ст.170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Частиною 6 ст.170 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Враховуючи наведене, судова колегія визначає, що даний спір підлягає вирішенню загальним місцевим судом в порядку цивільного судочинства.

Крім того, судова колегія зазначає, що заявлена апелянтом в апеляційній скарзі вимога про задоволення позовних вимог, не може бути задоволена судом апеляційної інстанції, оскільки суд апеляційної інстанції у відповідності до вимог ст. 320 КАС України має повноваження скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини та постановлено судове рішення з додержанням норм процесуального права, суд апеляційної інстанції відповідно до ст.316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя Косцова І.П.
Судді Осіпов Ю.В. Скрипченко В.О.