Справа № 580/397/21
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2021-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року справа № 580/397/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Руденко А.В.,

за участю:

секретаря - Дубихвіст В.В.,

представника позивача - Кибукевич І.А. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Червонослобідської сільської ради до Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась Червонослобідська сільська рада з позовною заявою до Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 18.01.2021, винесену старшим державним виконавцем Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у ВП №64017535.Нагорнюком Сергієм Вікторовичем

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що оскаржувана постанова винесена у зв`язку з невиконанням виконавчого листа №580/226/20 від 15.09.2020, виданого Черкаським окружним адміністративним судом, про зобов`язання позивача надати у п`ятиденний строк ОСОБА_1 переліку вільних земельних ділянок в адміністративно-територіальних межах Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області, що можуть бути відведені (передані безоплатно у власність) під будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із зазначенням кадастрових номерів, розмірів та адрес земельних ділянок, направивши таку інформацію за адресою: АДРЕСА_1 . Проте позивач направив ОСОБА_1 лист №4636/08-17 від 30.12.2020, в якому зазначив про відсутність у нього переліку вільних земельних ділянок, що можуть бути відведені (передані безоплатно у власність) під будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та повідомив про це відповідача листом №38709/1 від 30.12.2020.

Вважаючи оскаржувану постанову протиправною позивач зазначає, що відповідачем не було взято до уваги факт відсутності переліку вільних земельних ділянок та що нормативно-правовими документами не передбачено збір даних про вільні земельні ділянки, відсутність проведеної інвентаризації земель з метою виявлення земель, які не використовуються, тому позивач з об`єктивних причин не має можливості надати ОСОБА_1 перелік вільних земельних ділянок.

Відповідач проти позову заперечив. 04.03.2021 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що до моменту внесення відповідної інформації до містобудівного та державного земельного кадастрів виконавчий орган сільської ради зобов`язаний надавати за запитами фізичних та юридичних осіб письмову інформацію про наявність земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову. Надання відповідної інформації є обов`язком позивача. До відкриття виконавчого провадження та після його відкриття позивачем неодноразово надавались відповідні (вільні) земельні ділянки іншим особам, що підтверджується рішеннями позивача від 27.11.2020 та результатами поіменнного голосування від 15.01.2021. З вказаних підстав просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 01.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Представник позивача у судовому засіданні 30.03.2021 позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судовому засіданні 29.03.2021 проти позову заперечив. У судове засідання, призначене на 30.03.2021, не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, проте у судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України суд розглядає справу за відсутності представника відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Заслухавши представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступне.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 15.09.2020 у справі №580/226/20, яке 30.11.2020 набрало законної сили, зобов`язано Червонослобідську сільську раду у строк 5 робочих днів надати на запит від 19.12.2019 ОСОБА_1 перелік вільних земельних ділянок в адміністративно-територіальних межах Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області, що можуть бути відведені (передані безоплатно у власність) під будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

На виконання рішення суду від 15.09.2020 у справі №580/226/20 Черкаським окружним адміністративним судом 28.12.2020 був виданий виконавчий лист.

30.12.2020 старшим державним виконавцем Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагорнюком Сергієм Вікторовичем було винесено постанову ВП №64017535 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №580/226/20, виданого Черкаським окружним адміністративним судом 28.12.2020, яка була направлена позивачу супровідним листом від 30.12.2020 №38706/1 разом з вимогою виконавця від 30.12.2021 №30709/1 про виконання виконавчого документа в строк 10 робочих днів.

Листом №4636/08-17 від 30.12.2020 позивач повідомив стягувача ОСОБА_1 , що у Червонослобідській сільській раді відсутній перелік вільних земельних ділянок в адміністративно-територіальних межах Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області, що можуть бути відведені (передані безоплатно у власність) під будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Листом №35/02-19 від 06.01.2021 позивач повідомив відповідача про направлення ОСОБА_1 листа №4636/08-17 від 30.12.2020 про відсутність переліку вільних земельних ділянок в адміністративно-територіальних межах Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області, що можуть бути відведені (передані безоплатно у власність) під будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

18.01.2021 старшим державним виконавцем Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагорнюком Сергієм Вікторовичем було винесено постанову ВП №64017535 про накладення на Червонослобідську сільську раду штрафу у сумі 5100 грн. за невиконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15.09.2020 у справі №580/226/19.

Вважаючи, що постанова про накладення штрафу є протиправною, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02.06.2016 визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. (далі - Закон №1404).

Згідно частини 1 статті 5 Закону №1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону №1404 визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно пункту 16 частини 3 статті 18 Закону №1404 виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно частини 2 статті 63 Закону №1404 у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно частини 1 статті 75 Закону №1404 у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Частиною 2 статті 75 Закону №1404 визначено, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу вказаних норм вбачається, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

При цьому, умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Отже, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом в постановах від 10.09.2019 року по справі № 0840/3476/18, від 19.09.2019 року по справі №686/22631/17 та від 07.11.2019 року по справі № 420/70/19 та відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягають врахуванню судом при розгляді цієї справи.

Судом встановлено, що позивач на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15.09.2020 у справі №580/226/20 листом №4636/08-17 від 30.12.2020 повідомив ОСОБА_1 про відсутність переліку вільних земельних ділянок в адміністративно-територіальних межах Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області, що можуть бути відведені (передані безоплатно у власність) під будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та листом №35/02-19 від 06.01.2021 повідомив про вказані обставини відповідача.

Щодо наданої стягувачу ОСОБА_1 відповіді суд зазначає наступне.

Пунктом 31 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 №280/97-ВР передбачено, що сільським радам надані виключні повноваження щодо прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення.

Відповідно до частини п`ятої статті 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 №3038-VI уповноважені органи з питань містобудування та архітектури і центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, забезпечують відкритість, доступність та повноту інформації про наявність на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці земель державної та комунальної власності, не наданих у користування, що можуть бути використані під забудову, про наявність обмежень і обтяжень земельних ділянок, містобудівні умови та обмеження в містобудівному і державному земельному кадастрах.

До моменту внесення відповідної інформації до містобудівного та державного земельного кадастрів виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації або відповідний місцевий орган виконавчої влади зобов`язані надавати за запитами фізичних та юридичних осіб письмову інформацію про наявність земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про місцеве самоврядування" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою; здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою.

З аналізу приписів статті 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" і статті 33 Закону України "Про місцеве самоврядування" вбачається, що вказані органи (в т.ч. виконавчий комітет ради) згідно з його компетенцією зобов`язаний володіти інформацією про земельні ділянки комунальної або державної форми власності, не надані у користування, що можуть бути використані під забудову для реалізації права на безоплатне отримання у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Виконавчий комітет також залишається розпорядником цієї інформації після її внесення до містобудівного та державного земельного кадастрів, якщо вона є у його фактичному володінні.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.02.2020 у справі №127/13810/17, від 06.02.2020 у справі №369/8351/16-а, від 27.11.2019 у справі №127/28475/15-а, від 05.11.2019 у справі №359/7966/16-а, яка, в силу положень частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, має враховуватись судом під час прийняття рішення.

Отже на виконання рішення суду позивач зобов`язаний був встановити наявність вільних земельних ділянок для будівництва житлового будинку в адміністративних межах Червонослобідської сільської ради та надати їх перелік стягувачу ОСОБА_1 .

Проте жодних дій щодо встановлення вільних земельних ділянок для будівництва житлового будинку в адміністративних межах Червонослобідської сільської ради позивач не здійснив, тому не виконав вимогу державного виконавця без поважних причин.

За вказаних обставин постанова державного виконавця від 18.01.2021 винесена на законних підставах і скасуванню не підлягає.

Посилання позивача на відсутність проведеної інвентаризації земель є необгрунтованим.

Так, згідно ст. 35 Закону України «Про землеустрій» інвентаризація земель проводиться з метою встановлення місця розташування об`єктів землеустрою, їхніх меж, розмірів, правового статусу, виявлення земель, що не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, виявлення і консервації деградованих сільськогосподарських угідь і забруднених земель, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення державного земельного кадастру, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і прийняття на їх основі відповідних рішень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування. Порядок проведення інвентаризації земель затверджується Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення інвентаризації земель затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 №476 (далі - Порядок №476) і визначає вимоги щодо проведення інвентаризації земель під час здійснення землеустрою та складання за її результатами технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель (далі - технічна документація).

Так. згідно з п. 3 Порядку №476 державна інвентаризація земель проводиться шляхом формування земельних ділянок незалежно від форми власності, визначення їх угідь та у разі потреби віднесення таких земельних ділянок до певних категорій для інформаційного наповнення Державного земельного кадастру.

Згідно з п. 6 Порядку №476 інвентаризація земель проводиться в межах адміністративно-територіальних одиниць, територій, межі яких визначені проектами формування територій і встановлення меж сільських, селищних рад, масивів земель сільськогосподарського призначення, окремих земельних ділянок.

Згідно з п. 8 Порядку №476 підставою для проведення інвентаризації земель є рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим чи органу місцевого самоврядування щодо виконання відповідних робіт, договори, укладені між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками технічної документації (далі - виконавці), судові рішення.

Згідно з п. 9, 10 Порядку №476 замовниками технічної документації (далі - замовники) можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим чи органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі; виконавцями є: юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, які є відповідальними за якість робіт із землеустрою; фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою.

Відповідно до п. 23 Порядку №476 при проведенні інвентаризації окремо складаються переліки земельних ділянок (земель): наданих у власність (користування) з присвоєнням кадастрових номерів; наданих у власність (користування) без присвоєння кадастрових номерів; не наданих у власність та користування у розрізі угідь; що використовуються без документів, які посвідчують речові права на них; що використовуються не за цільовим призначенням; нерозподілених, невитребуваних земельних часток (паїв); відумерлої спадщини.

Згідно з п. 26 Порядку №476 за результатами проведення інвентаризації земель виконавцями розробляється технічна документація відповідно до статті 57 Закону України "Про землеустрій".

Згідно з п. 29 Порядку №476 відомості, отримані за результатами інвентаризації земель, вносяться до Державного земельного кадастру відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051.

З врахуванням вказаних положень суд погоджується з доводами позивача про те, що вільні земельні ділянки можуть бути виявлені лише під час проведення інвентаризації земель в адміністративних межах Червонослобідської сільської ради.

Проте з метою виконання обов`язків, передбачених ст. 33 Закону України "Про місцеве самоврядування" та ст. 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" позивач зобов`язаний прийняти рішення про інвентаризацію земельних ділянок, однак вказаний обов`язок не виконав.

Представник позивача у судовому засіданні пояснила, що проведення інвентаризації потребує значних матеріальних коштів, які на даний час направлені на забезпечення соціальної сфери, проте доказів на підтвердження тих обставин, що питання проведення інвентаризації земель розглядалось на пленарному засіданні Червонослобідської сільської ради та не було вирішено через відсутність грошових коштів, не надала. Отже вказані доводи є необгрунтованими.

Разом з цим, суд також не погоджується з доводами відповідача про те, що позивач ухиляється від надання стягувачу ОСОБА_1 вільних земельних ділянок під будівництво житлового будинку, за наявності вільних земельних ділянок, що підтверджується рішеннями Червонослобідської сільської ради, з огляду на таке.

Як вбачається з рішень Червонослобідської сільської ради від 27.11.2020 №31-20/V11, №31-66/V11, №31-27/V11, №31-48/V11, №31-100/V11, №31-63/V11, вказаними рішеннями була затверджена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки).

Також згідно з рішенням Червонослобідської сільської ради від 27.11.2020 №31-56 V11 був наданий дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки).

Разом з цим, згідно ст. 791 Земельного кодексу Україниформування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок (ч. 5); формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок (ч. 6); у разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру (ч. 8).

Згідно ст. 55 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розробляється без надання дозволу Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України, у разі передачі:

а) у власність чи користування земельної ділянки державної чи комунальної власності, на якій розташовано житловий будинок, право власності на який зареєстровано. Така технічна документація розробляється на замовлення власника житлового будинку;

б) у користування земельної ділянки державної чи комунальної власності, що перебуває в постійному користуванні підприємств, установ, організацій, на якій розташоване нерухоме майно (будівля, споруда), яке є об`єктом державно-приватного партнерства (концесії). Така технічна документація розробляється на замовлення державного партнера (концесієдавця).

Отже технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) складається щодо земельних ділянок, які перебувають у фактичному використанні фізичних чи юридичних осіб, тому вказані рішення не підтверджують наявність вільних земельних ділянок для будівництва житлового будинку.

Інші рішення Червонослобідської сільської ради стосуються надання земельних ділянок для садівництва та особистого селянського господарства, тому не свідчать про наявність вільних земельних ділянок для будівництва житлового будинку.

Щодо результатів поіменного голосування Червонослобідської сільської ради на пленарному засіданні 15.01.2021, то вказані результати стосуються розгляду питань про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, проте вид документації, а саме: проект відведення чи технічна документація із встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та цільове призначення земельних ділянок не зазначені, тому вказані докази не є належними відповідно до ст. 73 КАС України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 241-245, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Червонослобідської сільської ради до Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу ВП №64017535 від 18.01.2021 відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий А.В. Руденко