Справа № 480/3974/20
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2021-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 р. Справа № 480/3974/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.11.2020, головуючий суддя І інстанції: О.А. Прилипчук, м. Суми, повний текст складено 11.11.20 по справі № 480/3974/20

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області

про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі за текстом також - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області (далі за текстом також відповідач, ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області), в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу № 000136 від 30.10.2019 на суму 5083 грн, винесене начальником Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області Моісеєнко В. В.;

- визнати протиправним та скасувати рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу № 000160 від 27.11.2019 на суму 1700 грн, винесене начальником Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області ОСОБА_2 .

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року позов задоволено.

Скасовано рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу № 000136 від 30.10.2019 та рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу № 000160 від 27.11.2019.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області судовий збір у сумі 840,80 грн.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене внаслідок неповного з`ясування обставин справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач наводить обставини справи шляхом відтворення частини актів перевірки та нормативно - правове обґрунтування вимог апеляційної скарги через викладення тексту норм, покладених в основу прийняття спірних рішень. Зазначає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки таким обставинам та доказам на їх підтвердження:

- в адміністративному позові та відеозаписі заходу контролю позивач визнала, що вона як суб`єкт господарювання здійснювала діяльність за адресою: АДРЕСА_1 , відтак посилання на належність на праві власності зазначеного приміщення іншій особі не спростовує допущеного порушення;

- у відповіді на відзив від 09.09.2020 (абз. 6 стор. 2) позивач визнала, що вона використовує приміщення кафе за адресою: АДРЕСА_1 як склад для меблів;

- наданому до суду відеозапису заходу контролю з якого вбачається: ФОП ОСОБА_1 фактично підтвердила, що саме вона є ФОП ОСОБА_1 і саме вона здійснює продаж меблів (на 02 хв. 05 сек.; 02 хв. 25 сек.; 03 хв. 20 сек.; 04 хв. 37 сек.); ФОП ОСОБА_1 провела спеціалістів до магазину, що знаходиться на першому поверсі, відчинила двері та показала меблі, продаж яких вона здійснює, що підтверджується (на 04 хв. 20 сек.); ФОП ОСОБА_1 визнає, що зовнішня реклама на фасаді будівлі належить їй та остання розпродує залишки меблів, а також даний банер вона збирається знімати (на 02 хв. 50 сек. - 03 хв. 50 сек.).

З посиланням на практику Верховного Суду вказує на необґрунтованість висновків суду першої інстанції про необхідність крім фіскальних чеків надавати опис вкладення у підтвердження змісту поштового відправлення щодо повідомлення про призначення до розгляду справи про порушення законодавства про рекламу.

За результатами апеляційного розгляду ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким в позові відмовити повністю.

Від позивачки надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, з дослідженням усіх доказів та встановленням усіх обставин у справі. Звертає увагу, що твердження відповідача, наведені в апеляційній скарзі, є хибними та спростовуються належним чином дослідженими і оціненими судом першої інстанції доказами. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

У поданих письмових поясненнях на відзив на апеляційну скаргу відповідач, з посиланням на правову позицію Верховного Суду, сформовану у постанові від 15.11.2019 у справі № 815/6556/15 та практику Європейського суду з прав людини зазначає, що технічні описки в рішеннях органу державного нагляду не є підставою для визнання їх незаконними в судовому порядку.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та у ході судового розгляду у суді апеляційної інстанції підтверджено, що 09.10.2019 службовою особою Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області складено протокол про порушення законодавства про рекламу № 000132, а саме: при здійсненні контролю за дотриманням порядку розповсюдження реклами щодо захисту прав споживачів реклами та вимог до її змісту на території м. Суми 08.10.2019 службовою особою Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області встановлено, що на фасаді будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , торгівельний комплекс КАЗКА, де здійснює торгівельну діяльність ФОП ОСОБА_1 , розміщений засіб зовнішньої реклами у вигляді банеру з рекламою магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 , з текстом такого змісту: МЕБЕЛЬ мягкая: уголки, диваны, кровать корпусная: гостинне кухни шкафы купе СКИДКИ, замер и доставка БЕСПЛАТНО, що є порушенням вимог ч. 5 ст. 8 Закону України Про рекламу (а.с. 36).

09.10.2019 ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області прийнято рішення про початок розгляду справи № 000143 (а.с. 37).

10.10.2019 відповідачем на адресу ФОП ОСОБА_1 направлено вимогу № 2662-05.1-09/19, в якій зобов`язано ФОП ОСОБА_1 у термін до 28.10.2019 надати інформацію про вартість розповсюдженої реклами (копії платіжних документів, договори, акти виконаних робіт та інше). Одночасно відповідачу повідомлено про призначення розгляду справи про порушення законодавства про рекламу на 30.10.2019 о 10:00 год та про наслідки неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості реклами. Таку вимогу отримано суб`єктом господарювання, що підтверджується повідомленням про вручення (а.с. 38, 39).

30.10.2019 відповідачем прийнято рішення № 000136 про застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій у розмірі 5083,00 грн. за порушення вимог ч. 5 ст. 8 Закону України Про рекламу (а.с. 42).

30.10.2019 ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області складено протокол про порушення законодавства про рекламу № 000154 та рішення про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу № 000165 щодо неподання на вимогу органу державної влади, на який згідно із Законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, документів, усних або письмових пояснень, відео- та звукозаписів, а також інформації необхідної для здійснення повноважень, а саме: вартості реклами, розміщеної у вигляді банеру з рекламою магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 , що не містить відомості про дату початку і закінчення знижки цін на продукцію (а.с. 44, 45).

27.11.2019 відповідачем прийнято рішення № 000160 про застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій у розмірі 1700,00 грн. за порушення вимог ч. 2 ст. 26 Закону України «Про рекламу» (а. с. 49).

Позивачка, не погодившись з прийнятими рішеннями відповідача, звернулася до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області не доведено належними доказами змісту вчинених порушень позивачем, а саме того, що ФОП ОСОБА_1 розмістила банер (рекламну конструкцію) та є розповсюджувачем реклами, чи є рекламодавцем, та правомірність прийняття спірних рішень, а відтак такі рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.

Засади рекламної діяльності в Україні, відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами визначає та регулює Закон України "Про рекламу".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про рекламу" зовнішня реклама - це реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг; рекламні засоби - це засоби, що використовуються для доведення реклами до її споживача.

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про рекламу» реклама про знижку цін на продукцію, про розпродаж повинна містити відомості про місце, дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, розпродаж, а також про співвідношення розміру знижки до попередньої ціни реалізації товару.

Згідно з частиною другою статті 26 Закону України «Про рекламу» на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео-та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

Відповідно до абзацу 1 частини першої, частин п`ятої-сьомої статті 27 Закону України «Про рекламу» особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Вартість розповсюдженої реклами визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості без урахування суми внесених (нарахованих) податків, зборів (обов`язкових платежів), які встановлені Податковим кодексом України.

За неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пунктів 9, 11, 12, 16 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 за № 693, підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Антимонопольного комітету, Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або Держспоживінспекції та її територіальних органів.

За наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи.

Справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду.

Справа розглядається за участю представника особи, щодо якої порушено справу. В разі його відсутності справу може бути розглянуто, якщо незважаючи на своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи.

За результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку.

За змістом частини другої статті 27 Закону України «Про рекламу» відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть:

1) рекламодавці, винні:

у замовленні реклами продукції, виробництво та/або обіг якої заборонено законом;

у наданні недостовірної інформації виробнику реклами, необхідної для виробництва реклами;

у замовленні розповсюдження реклами, забороненої законом;

у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами;

у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно;

2) виробники реклами, винні у порушенні прав третіх осіб при виготовленні реклами;

3) розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами.

Слід зазначити, що суб`єктом відповідальності за розповсюдження реклами може бути дві категорії осіб: 1) розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами; 2) рекламодавці, винні у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає в активних діях - розповсюджені або розміщенні реклами. При цьому для притягнення особи до відповідальності повинно бути доведено, що саме вона вчинила ці дії.

Як установлено судовим розглядом, оскаржуване рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу № 000136 від 30.10.2019 прийняте відповідачем в ході здійснення контролю за дотриманням порядку розповсюдження реклами щодо захисту прав споживачів реклами та вимог до її змісту на території м. Суми, 30 жовтня 2019 року, за результатами якого встановлено, що ФОП ОСОБА_1 на фасаді будинку, який знаходить за адресою: АДРЕСА_2 , розміщений банер з текстом такого змісту: «МЕБЕЛЬ мягкая: уголки, диваны, кровати корпусная: гостинные кухни шкафы купе СКИДКИ замер и доставка БЕСПЛАТНО».

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна незавершений будівництвом житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 належить ТОВ «Рентал Бізнес» (а.с. 15).

Тобто, позивач не є власником будинку за вказаною адресою.

Доказів передання у користування такого будинку з правом розміщення зовнішньої реклами та покладенням відповідальності за порушення законодавства про рекламу на позивача відповідачем не надано.

Водночас, відповідачем до матеріалів справи не надано доказів на підтвердження того, що позивач є власником засобу зовнішньої реклами у вигляді банеру з рекламою та вчиняв дії щодо його розміщення.

Крім того, досліджуючи зміст засобу зовнішньої реклами у вигляді банеру з рекламою, колегія суддів зазначає, що наведений банер не містить жодних ідентифікуючих ознак, що саме ОСОБА_1 є власником такого банеру.

З приводу доводів відповідача про підтвердження ОСОБА_1 під час здійснення контрольного заходу про право власності на засіб зовнішньої реклами у вигляді банеру з рекламою, колегія суддів зазначає, що з відеозапису такого заходу вбачається, що позивач під час контрольного заходу зазначила лише, що зніме аркуш паперу формату А-4, на якому було написано «Меблі продавець на 2-му поверсі» і вказано телефон ОСОБА_1 (з відеозапису вбачається, що такий аркуш знаходився всередині приміщення) та має намір демонтувати банер, проте жодним чином не визнала факт належності їй банеру.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що ОСОБА_1 не є рекламодавцем, виробником чи розповсюджувачем спірної реклами в розумінні Закону України "Про рекламу", а відтак не може бути суб`єктом відповідальності, передбаченої ч. 6 ст. 27 Закону України "Про рекламу".

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 11.11.2019 у справі № 826/4358/18, яка зазначена судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції, що рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області від № 000136 від 30.10.2019 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу винесено протиправно та підлягає скасуванню, є правомірним.

Щодо рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу № 000160 від 27.11.2019, колегія суддів зазначає таке.

Частиною 6 ст. 27 Закону України "Про рекламу" передбачено, що за неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року № 693 (далі - Порядок № 693) визначено, що накладати штрафи на рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами мають право Голова Держспоживінспекції, його заступники, начальники територіальних органів Держспоживінспекції та їх заступники.

Згідно з п. 9 Порядку № 693 підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі - справа) є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Антимонопольного комітету, Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або Держспоживінспекції та її територіальних органів.

Відповідно до п. 10 Порядку № 693 протокол про порушення законодавства про рекламу подається Держспоживінспекції або її територіальним органам за місцем вчинення порушення.

Протокол розглядається у місячний строк.

Згідно з п. 11 Порядку № 693 за наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи.

Відповідно до п. 12 Порядку № 693 справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду.

До строку розгляду справи не зараховується час на отримання необхідних доказів і проведення експертизи.

Строк розгляду справи може бути продовжений Головою Держспоживінспекції, його заступниками, начальниками територіальних органів Держспоживінспекції, їх заступниками не більше ніж на три місяці.

Згідно з п. 13 Порядку № 693 посадові особи Держспоживінспекції та її територіальних органів, які розглядають справу: перевіряють відповідність реклами вимогам законодавства до змісту та достовірності реклами, порядку її виготовлення і розповсюдження; отримують документи, усні чи письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, що стосується порушень законодавства про рекламу; готують попередні висновки і вносять їх на розгляд Голови Держспоживінспекції, його заступників, начальників територіальних органів Держспоживінспекції, їх заступників.

Відповідно до п. 14 Порядку № 693 Держспоживінспекція та її територіальні органи повідомляють рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справи не пізніш як за три дні до дати розгляду, а у невідкладних випадках - не пізніш як за один день.

Пунктом 16 Порядку № 693 передбачено, що справа розглядається за участю представника особи, щодо якої порушено справу. В разі його відсутності справу може бути розглянуто, якщо незважаючи на своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи.

Судовим розглядом установлено, що 30.10.2019 ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області складено протокол про порушення законодавства про рекламу № 000154 та 27.11.2019 рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу № 000165 щодо неподання на вимогу органу державної влади, на який згідно із Законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, документів, усних або письмових пояснень, відео- та звукозаписів, а також інформації необхідної для здійснення повноважень, а саме: вартості реклами, розміщеної у вигляді банеру з рекламою магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 , що не містить відомості про дату початку і закінчення знижки цін на продукцію (а.с. 44, 45).

В свою чергу, в ході розгляду справи відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивача було повідомлено про розгляд справи про порушення законодавства про рекламу, що передбачено п. 14 Порядку № 693.

На підтвердження того, що суб`єкта господарювання було повідомлено про розгляд справи про порушення законодавства про рекламу, відповідачем надано копії фіскальних чеків від 31.10.2020 про направлення ФОП ОСОБА_3 рекомендованих листів (а.с. 47).

Проте, зміст наведених фіскальних чеків не дає можливості встановити зміст відправлень, повну адресу, на яку було надіслано відповідні поштові відправлення та відомості про вручення листів ФОП ОСОБА_1 .

Отже, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для визначення факту належного повідомлення позивача про час розгляду справи про порушення законодавства про рекламу, призначеного на 27.11.2019, та як наслідок, про скасування рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу № 000160 від 27.11.2019, є правомірним.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України не доведено належними доказами змісту вчинених порушень позивачем та правомірність прийняття спірних рішень, у зв`язку з чим позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності доводів, якими мотивоване рішення суду першої інстанції, та не дають підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими, а застосування судом норм матеріального права - неправильним.

Суд першої інстанції надав оцінку всім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору та дослухався до всіх аргументів сторін, які здатні вплинути на результат вирішення спору.

Обставини підтвердження ФОП ОСОБА_1 фактичного продажу меблів, наміру демонтажу банеру, використання приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , на спірні правовідносини сторін не впливають та з урахуванням приписів чинного законодавства не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Посилання відповідача на практику Верховного Суду як підставу необґрунтованості висновків суду першої інстанції про необхідність крім фіскальних чеків надавати опис вкладення у підтвердження змісту поштового відправлення щодо повідомлення про призначення до розгляду справи про порушення законодавства про рекламу є безпідставним, оскільки судом першої інстанції під час розгляду справи, з посиланням на приписи ч. 2 ст. 77 КАС України, зазначалося лише про ненадання відповідачем до суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивача було повідомлено про розгляд справи про порушення законодавства про рекламу.

З іншими правовими позиціями Верховного Суду, на які посилається відповідач, висновки суду першої інстанції узгоджуються та їм не суперечать.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, підстави для зміни розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.11.2020 по справі № 480/3974/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді Л.В. Любчич О.А. Спаскін