Справа № 640/22448/20
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

31 березня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Степанюка А.Г., суддів Губської Л.В., Епель О.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Солом`янського району міста Києва, ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Відділу державної виконавчої служби Солом`янського району міста Києва (далі - Відповідач-1), ОСОБА_2 (далі - Відповідач-2) про:

- розгляд питання щодо застосування у даний час щомісячно аліментів з розрахунку 340 манат відповідно до курсу валют 183,26 Євро по відношенню до курсу гривні (1 манат 0,539 Євро), починаючи з 27.10.2009 року до досягнення двома дітьми 18 років;

- стягнення з Відповідача-1 моральної шкоди в сумі 45 000 Євро та аліментів у розмірі 183,26 Євро з 27.10.2009 року до досягнення двома дітьми 18 років на суму 30 879,31 Євро, а також витрат, пов`язаних із цією справою.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.10.2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі та роз`яснено, що справа підлягає розгляду загальними судами у порядку цивільного судочинства.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить задовольнити позов та прийняти судове рішення: «про неможливі визначення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 жовтня 2020 р. «Про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі» №640/22448/20 до іншій справі про стягнення щомісячний аліментів не 150 манат, а з розрахунку 340 манат, тобто 183,26 Євро по відношенню до курсу гривнею, починаючи з 27.10.2009 р. до досягнення двох дітей 18 років, з Відділу Державної Виконавчої Служби Солом`янського району м. Києва аліментів 30 879,31 Євро і штрафу 15 439,65 Євро, всього 46 318,96 Євро по відношенню до курсу гривнею на момент сплати і доручити про одноразову виплату стягнутої суми збитку передбаченому законом за рахунок держави.».

Перевіривши апеляційну скаргу, Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 04.02.2021 року залишив її без руху, оскільки Апелянтом пропущено встановлений ч. 1 ст. 295 КАС України процесуальний строк оскарження ухвали суду першої інстанції, а також всупереч вимог п. 5 ч. 2 ст. 296 КАС України в апеляційній скарзі не зазначені вимоги особи, яка подає скаргу, до суду апеляційної інстанції.

Як вбачається за матеріалів справи, копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху Позивачем отримано 16.03.2021 року.

На виконання вимог даної ухвали Апелянтом 19.03.2021 року до суду направлено заперечення на ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якому останній просить задовольнити позов та: «Прийняти судового рішення про неможливі визначення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 жовтня 2020 р. «Про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі» №640/22448/20 до іншій справі про стягнення щомісячний аліментів не 150 манат, а з розрахунку 340 манат, тобто 183,26 Євро по відношенню до курсу гривнею, починаючи з 27.10.2009 р. до досягнення двох дітей 18 років, з Відділу Державної Виконавчої Служби Солом`янського району м. Києва аліментів 30 879,31 Євро і штрафу 15 439,65 Євро, всього 46 318,96 Євро по відношенню до курсу гривнею на момент сплати і доручити про одноразову виплату стягнутої суми збитку передбаченому законом за рахунок держави».

У запереченні Позивач зазначає, що, по-перше, суди першої та апеляційної інстанції безпідставно відмовляються розглядати заявлені позовні вимоги, по-друге, наголошує, що копію судового рішення ОСОБА_1 отримала 21.12.2020 року лише після звернення до Президента України, по-третє, у період з 21.12.2020 року по 27.12.2020 року Позивач перебував на лікуванні, що об`єктивно перешкоджало звернутися до суду апеляційної інстанції, по-четверте, звертає увагу, що оскаржувана ухвала суду прийнята не за наслідками розгляду позовної заяви, яку Позивач підписав 12.10.2020 року.

Надаючи оцінку викладеним у заяві доводам, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Як було встановлено в ухвалі від 04.02.2021 року про залишення апеляційної скарги без руху, копію ухвали суду від 07.10.2020 року отримано Позивачем засобами електронного зв`язку 15.10.2020 року, про що на електронну адресу Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 надіслано відповідне підтвердження (а.с. 18). Отже, останнім днем подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції з урахуванням вихідних та святкових днів було 30.10.2020 року. Крім того, в ухвалі суду від 07.10.2020 року також було встановлено, що 10.11.2020 року Позивачем було отримано матеріали позовної заяви (а.с. 20). Проте апеляційну скаргу, датовану 24.12.2020 року, подано до відділення поштового зв`язку 28.12.2020 року, тобто поза межами встановленого приписами КАС України процесуального строку.

Суд апеляційної інстанції вже звертав увагу Позивача, що додана апеляційної скарги копія електронного листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.12.2020 року (а.с. 51), не спростовує вищенаведених висновків про те, що копія оскаржуваної ухвали була отримана Позивачем 15.10.2020 року.

Крім того, перебування ОСОБА_1 на лікуванні у період з 21.12.2020 року по 27.12.2020 року (а.с. 62-63) також не може свідчити про поважність причин пропуску процесуального строку, оскільки, як було підкреслено вище, останній сплинув 30.10.2020 року.

При цьому, аналіз змісту поданого на виконання вимог ухвали від 04.02.2021 року заперечення та матеріалів справи №640/22448/20 дає підстави вважати, що ОСОБА_1 ймовірно подавалася й інша, аніж ця, позовна заява, яку, як стверджує остання, було підписано нею 12.10.2020 року. Разом з тим, суд звертає увагу, що позовна заява, у відкритті провадження в якій відмовив Окружний адміністративний суд міста Києва ухвалою 07.10.2020 року, безумовно не може бути позовною заявою, підписаною 12.10.2020 року, оскільки прийнята така ухвала раніше.

Судом враховується, що причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.03.2021 року у справі №160/6430/20.

Європейський суд з прав людини у пунктах 46, 47 рішення від 29.01.2016 року у справі «Устименко проти України» зазначив, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатись перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

У контексті наведеного суд вважає за необхідне зауважити, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

У постанові від 19.02.2021 року у справі № 400/1071/20 Верховний Суд з посиланням на пункти 22-23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006 року звернув увагу, що норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Таким чином, зважаючи на викладене та з огляду на відхилення доводів Апелянта щодо поважності причин пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, суд приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Приписи ч. 3 ст. 299 КАС України визначають, що питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Підсумовуючи наведене та керуючись приписами Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне у відкритті апеляційного провадження відмовити та повернути апеляційну скаргу Апелянту.

Керуючись ст.ст. 248, 299, 321, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Солом`янського району міста Києва, ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди - відмовити.

Повернути Апелянту апеляційну скаргу та додані до неї матеріали.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Л.В. Губська

О.В. Епель