Справа № 160/3304/21
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2021 року Справа № 160/3304/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни про визнання дій протиправними та скасування постанови, -
05.03.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просить визнати дії Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни протиправними та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 27.01.2021 року ВП № 64292248.
Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що приватний виконавець відкрив виконавче провадження № 64292248 не за місцезнаходженням боржника, що суперечить вимогам частини 2 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження". У зв`язку із зазначеним вважає постанову від 27.01.2021 року про відкриття виконавчого провадження № 64292248 протиправною, та такою, що підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.03.2021 року було відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду на 31.03.2021 року, відповідачу встановлено строк на подання відзиву на позовну заяву.
26.03.2021 року відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що 26.01.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" звернулось до приватного виконавця із заявою № 13858766 від 24.12.2020 року про примусове виконання рішення в якій просило відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 114767 від 18.12.2020 року виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , коштів у розмірі 33 921, 87 грн. У відповідності до ст.ст. 24, 26 Закону України "Про виконавче провадження" 27.01.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64292248. Так, у виконавчому написі № 114767 від 18.12.2020 року виданому приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вказано місце проживання боржника - ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 . Тобто, виконавчим документом встановлено, що місце проживання боржника - ОСОБА_1 , знаходиться в межах виконавчого округу м. Києва. Вважає, що при відкритті провадження вимоги чинного законодавства нею не було порушено та правомірно винесено оскаржувану постанову, у зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні позову.
Позивач в судове засідання 31.03.2021 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 31.03.2021 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання 31.03.2021 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до частини 1 та 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
За таких обставин, враховуючи скорочені строки розгляду справ про оскарження рішень органів державної виконавчої служби та приватних виконавців, та керуючись частиною 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін повідомлених належним чином в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 26.01.2021 року до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" про примусове виконання рішення, в якій просило відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем за № 114767 від 18.12.2020 року про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , коштів у розмірі 33 921, 87 грн.
27.01.2020 року на підставі зазначеного виконавчого напису нотаріуса приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою Марією Вікторівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64292248, а також постанову про стягнення з боржника основної винагороди та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.
29.01.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою Марією Вікторівною винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника № 64292248.
Зазначені постанови були направлена боржнику за адресою вказаною у виконавчому написі нотаріуса від 18.12.2020 року № 114767.
Не погоджуючись з діями щодо винесення постанови та постановою від 27.01.2021 року про відкриття виконавчого провадження № 64292248 позивач звернулася із даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з частиною 1 статті 74 Закону України №1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих написів нотаріусів.
Відповідно до вимог частини 3 статті 26 Закону №1404-VIII у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.
У частині першій статті 5 Закону України "Про виконавче провадження", зазначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Відповідно до частини 2 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
У частині 4 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.
Відповідно до приписів частини 1 та 2 статті 25 Закону №1404-VIII приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.
Аналіз вищенаведених норм законодавства дає підстави для висновку, що Закон № 1404 визначає вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження. При цьому право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України. Якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх примусового виконання.
Отже, з положень Закону №1404-VIII вбачається, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах його виконавчого округу, в іншому випадку - виконавець зобов`язаний повернути виконавчий документ стягувачу. У свою чергу, місце виконання визначається, виходячи із місця проживання/перебування боржника або з місцезнаходження майна боржника.
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у справі № 804/6996/17 від 08 квітня 2020 року.
Наявні в матеріалах справи відомості свідчать про те, що виконавчим округом приватного виконавця Малкової Марії Вікторівни визначено місто Київ.
Відповідно до абзацу 9 статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" документами, до яких вносяться відомості про місце проживання є - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.
Посилання відповідача в відзиві на те, що стягувач наділений правом вибору місця виконання рішення, а законодавство не покладає на виконавця обов`язку здійснювати перевірку місця проживання боржника до відкриття виконавчого провадження, суд не приймає до уваги, оскільки за статтею 24 Закону України Про виконавче провадження, статтею 9, статтею 11 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, статтею 6 Закону України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, пункту 1 розділом ІІ Інструкції № 512/5 відповідач був наділений можливістю перевірити відомості, зокрема, про місцезнаходження боржника та був зобов`язаний при відкритті виконавчого провадження пересвідчитися у наявності своєї компетенції на примусове виконання рішення за місцем знаходження боржника, виходячи із його зазначення стягувачем у заяві.
В даному випадку, як було встановлено судом з паспорта позивача, наявного в матеріалах справи місцем реєстрації боржника ОСОБА_1 є: АДРЕСА_2 .
Отже, з наведеного слідує, що місце проживання (реєстрації) боржника не відноситься до виконавчого округу, на території якого приватний виконавець Малкова Марія Вікторівна здійснює діяльність, а виконавчий документ прийнято до виконання відповідачем не за місцем проживання перебування боржника - фізичної особи.
Таким чином, виконавче провадження № 64292248 було відкрите відповідачем не за місцем проживання боржника. Доказів наявності у боржника майна чи роботи у м. Києві відповідачем не надано.
Водночас, позивачем суду надано довідку № 7 від 02.03.2021 року з якої вбачається, що ОСОБА_1 працює в ТОВ "Укрспецізвість-Переробка" на основній посаді бухгалтера з 01.03.2016 року по теперішній час.
Стосовно посилання відповідача на те, що у виконавчому написі чітко зазначено, що боржник проживає у межах виконавчого округу міста Києва, а тому у приватного виконавця не було підстав для повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку із пред`явленням не за місцем виконання, суд наголошує, що факт проживання позивача за вказаною адресою не підтверджений жодними належними та допустимими доказами.
Таким чином, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять документів, які б об`єктивно підтверджувати адресу місця перебування позивача: АДРЕСА_1 , а вказана у виконавчому написі інформація про проживання боржника на час його вчинення у місті Києві не може слугувати достатньою підставою для відкриття виконавчого провадження з примусового виконання цього виконавчого напису у місті Києві без перевірки приватним виконавцем. При цьому, в заяві про примусове виконання рішення визначена офіційна адреса реєстрації боржника.
Отже, з огляду на викладене, зазначена стягувачем в заяві про відкриття виконавчого провадження адреса місця проживання боржника документально не підтверджена, тому таку інформацію неможливо вважати відомостями, що ідентифікують боржника. При цьому, стягувачем було зазначено фактичну адресу реєстрації боржника в місті Дніпро, яку приватним виконавцем не було взято до уваги.
Також, суд зазначає, що приватним виконавцем, як суб`єктом владних повноважень, не надано доказів того, що кошти боржника або інше майно, на момент прийняття оскаржуваної постанови, знаходились у виконавчому окрузі, на території якого приватний виконавець здійснює свою діяльність та відомості, щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.
Тобто, відсутнє обґрунтування правомірності винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та прийняття виконавчого документу не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, і не за місцезнаходженням його майна - грошових кошів.
Отже, місце проживання та місце отримання доходів боржника не відноситься до виконавчого округу, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України, а виконавчий документ у виконавчому провадженні прийнято до виконання відповідачем не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, у зв`язку з чим суд вважає, що у відповідача були відсутні законні підстави для прийняття приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва виконавчого документа та відкриття виконавчого провадження про стягнення коштів з фізичної особи, яка має місце проживання у місті Дніпро.
Окрім того, посилання відповідача на ухвалу Верховного Суду від 25.01.2019р. у цивільній справі № 511/1342/17 є не обґрунтованим, оскільки це судове рішення не є постановою в розумінні ст. 242 КАС України, а сама позиція Верховного Суду, що висловлена у даній ухвалі, стосується правовідносин у цивільній справі, у той час як даний спір виник у площині адміністративних правовідносин.
За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідачем відкрито виконавче провадження № 64292248 з порушенням правил територіальності визначених частиною 1 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження", що є підставою для скасування постанови від 27.01.2021 року про відкриття виконавчого провадження № 64292248.
Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни про визнання дій протиправними та скасування постанови.
Згідно частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, усі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При поданні адміністративного позову немайнового характеру, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908, 00 грн.
Враховуючи повне задоволення позовних вимог, витрати на сплату судового збору підлягають відшкодуванню повністю на користь позивача з відповідача.
Керуючись статтями 242-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни про визнання дій протиправними та скасування постанови - задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни щодо відкриття 27.01.2021 року виконавчого провадження № 64292248.
Скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни про відкриття виконавчого провадження від 27.01.2021 року ВП № 64292248.
Стягнути з Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908, 00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене у строки, встановлені частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська