Справа № 520/4060/21
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2021-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

01 квітня 2021 р. справа №520/4060/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мар`єнко Л.М., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного позовну ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенко Дмитра Анатолійовича (вул. Молочна, буд. 18, к. 25,м. Харків,61001)про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд: визнати протиправною та скасувати винесену в рамках виконавчого провадження №62426623 постанову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Дмитра Анатолійовича від 24 лютого 2021 року про стягнення з боржника основної винагороди, за якою з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Дмитра Анатолійовича стягнуто основну винагороду у сумі 10604,19 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем безпідставно винесена оскаржувана постанова, оскільки між позивачем та АТ «Альфа-Банк» було добровільно врегульоване питання щодо погашення заборгованості.

Від відповідача, через канцелярію суду, надійшов відзив на позовну заяву, в яких він просить відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що у даному випадку відповідач діяв на підставі та у межах чинного законодавства України. Також, відповідач просив розглянути справу без його участі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Після надання сторонами пояснень, письмових доказів, суд перейшов до розгляду справи в письмовому провадженні, враховуючи, що по даній категорії спорів підлягає застосуванню ч.1 ст.271 КАС України.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

21 серпня 2013 року між позивачем ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» було укладено договір кредитору № 843МП , за яким Банк надає позивачу грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості та цільового використання в сумі 150 000 гривень зі сплатою за користування кредитом протягом перших трьох років від дати укладення договору кредиту фіксованої процентної ставки за кредитом в розмірі 17,39 річних, а, починаючи з четвертого року від дати укладення цього договору, - плаваючої процентної ставки за кредитом, загальний розмір якої на кожний річний період встановлюватиметься в порядку, визначеному п. 2.8 договору).

В забезпечення виконання зобов`язань позивача за вказаним вище кредитним договором між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та позивачем ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір № 843МІ1- ЗАСТ від 21 серпня 2013 року, того ж дня посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Кошель Т. В. за реєстровим № 5000, за умовами якого позивач передав в іпотеку Банку у якості забезпечення виконання позивачем зобов`язань за договором кредиту № 843МІ1 від 21 серпня 2013 року належну йому квартиру АДРЕСА_2 .

10 вересня 2019 року Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк».

25.06.2020 року до приватного виконавця Бабенка Д.А. звернувся представник стягувана - АТ «Альфа -Банк» з заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №1161 від 01.06.2020 року/15-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки - належну ОСОБА_1 двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_3 . У виконавчому написі зазначено, що загальна сума заборгованості ОСОБА_1 перед стягувачем складає 104641,94 грн.

25.06.2020 року приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 6242623 з примусового виконання вказаного напису та винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди.

Про факт направлення постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про стягнення основної винагороди приватного виконавця боржнику за адресою, зазначеною у виконавчому документі ( АДРЕСА_4 ), свідчить поштова квитанція, копія якої наявна в матеріалах справи.

В межах ВП № 62426623 приватний виконавець Бабенко Д.А. здійснив низку заходів та виконавчих дій, спрямованих на примусове виконання виконавчого документу, зокрема:

- перевірив належність боржнику зазначеного у виконавчому написі об`єкта нерухомості;

- 25.06.2020 року наклав арешт на вищевказану квартиру, належну боржнику;

- направив до Департаменту реєстрації Харківської міської ради запити щодо осіб, зареєстрованих за адресою належної боржнику квартири, та щодо реєстрації місця проживання самого ОСОБА_1 ;

- здійснив виїзд за адресою арештованого майна, про що складено відповідний акт від 30.06.2020 року;

- 30.06.2020 року виніс постанову про опис та арешт вказаної квартири.

Після отримання інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади про те, що місце проживання боржника зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 виніс 11.08.2020 року постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних та направив на адресу зареєстрованого місця проживання боржника постанову про відкриття виконавчого провадження з супровідним листом від 11.08.2020 року № 4766.

Також, 26.08.2020 року боржник особисто отримав постанову про відкриття виконавчого провадження, про що свідчить його підпис на рекомендованому повідомлені про вручення поштового відправлення.

13.08.2020 року виніс постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні: ТОВ «Експертна оцінка майнових прав», з яким 17.08.2020 року уклав договір на проведення незалежної оцінки арештованої квартири.

21.08.2020 року приватним виконавцем отримано звіт про оцінку вищевказаної квартири, і того ж дня на адресу сторін виконавчого провадження направлено повідомлення про результати оцінки майна (копія поштової квитанції в якості доказу направлення повідомлення на адресу боржника).

Після повідомлення сторін про результати оцінки майна на адресу ДП «СЕТАМ» було направлено заявку на реалізацію арештованого майна. Листом від 31.08.2020 року №5760/08-18-02 ДП «СЕТАМ» інформувало про відомості щодо реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів.

18.09.2020 року на адресу приватного виконавця надійшла заява ОСОБА_1 про відкриття виконавчих дій, в якій, зокрема, боржник підтвердив факт отримання постанови про відкриття виконавчого провадження та просив зупинити вчинення виконавчих дій на підставі ухвали Ленінського районного суду м.Харкова від 14.09.2020 року по справі №642/4655/20.

18.09.2020 року приватним виконавцем було зупинено вчинення виконавчих дій у ВП №62426623.

24.02.2021 року на адресу приватного виконавця надійшла заява представника АТ «Альфа-Банк» про закінчення виконавчого провадження №62426623 у зв`язку з тим, що боржник 19.02.2021 року повністю виконав свої обов`язки перед банком.

24.02.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій, та у зв`язку з фактичним виконанням виконавчого документу, керуючись вимогами п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №62426623, припинено проведення електронних торгів та припинено чинність арешту майна боржника.

Оскільки під час примусового виконання боржником заборгованість боржником була погашена напряму стягувачу після відкриття виконавчого провадження, а основна винагорода приватного виконавця не була стягнута, 24.02.2021 року приватним виконавцем Бабенко Д.А. винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 10604,19 (10% від суми, на яку фактично було виконано виконавчий документ).

Позивач, не погоджуючись із постановою ВП №62426623 від 24.02.2021 року про стягнення з боржника основної винагороди, звернувся до суду.

Суд зазначає, що законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 1, 5 Закону № 1404-VIII - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України від 02 червня 2016 року № 1403-VIII Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Законом № 1403-VIII визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус. Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3).

Згідно зі статтею 10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною п`ятою вказаної статті встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно з ч. 1 та 2 статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів (частина друга статті 27 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018, який набув чинності 28.08.2018 року).

Згідно з ч.9 статті 27 Закону № 1403-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з п.9 ч.1 статті 39 Закону № 1403-VIII - виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Суд зазначає, що з огляду на вимоги наведених норм, початком примусового виконання відповідного виконавчого документу є подання стягувачем відповідної заяви про примусове виконання рішення, що є наслідком відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення шляхом винесення постанови, в тому числі про стягнення основної винагороди із зазначенням відсотка суми, що підлягає стягненню.

Крім цього, законодавець пов`язав можливість отримання виконавцем виконавчого збору (основної винагороди) не виключно з вчиненням виконавцем певних виконавчих дій протягом усього часу тривання виконавчого провадження, яке призвело до фізичного стягнення коштів на користь стягувача з боржника. Сума основної винагороди у розмірі 10 відсотків визначається та стягується виходячи з сум коштів, що підлягають примусовому стягненню за виконавчим документом, і це не залежить від вчинених виконавчих дій після відкриття виконавчого провадження. Визначення розміру винагороди пов`язано з фактом початку примусового виконання за виконавчим документом.

Оскільки на час відкриття виконавчого провадження відомості про повне виконання боржником рішення суду в добровільному порядку у приватного виконавця були відсутні, тому приватним виконавцем правомірно одночасно з відкриттям виконавчого провадження стягнуто основну винагороду приватного виконавця.

Вказана позиція узгоджується із позицією, викладеною в постанові ВС від 04.08.2020 року у справі №200/13920/19-а.

Щодо посилання позивача на викладену позицію у постанові Великої палати ВС від 11 березня 2020 року у справі №2540/3203/18, суд зазначає, що вказані в даному рішенні висновки не можуть бути застосовані під час розгляду даної справи, оскільки відносини, що виникли між сторонами, регулюються різними редакціями Закону України "Про виконавче провадження", а саме положення статей 27 цього Закону № 1404, що суттєво впливає на застосування таких позицій.

Судовим розглядом встановлено, що в межах ВП №62426623 приватний виконавець Бабенко Д.А. здійснив низку заходів та виконавчих дій, спрямованих на примусове виконання виконавчого напису №1161 від 01.06.2020 року, зокрема: перевірив належність боржнику зазначеного у виконавчому написі об`єкта нерухомості; 25.06.2020 року наклав арешт на вищевказану квартиру, належну боржнику; направив до Департаменту реєстрації Харківської міської ради запити щодо осіб, зареєстрованих за адресою належної боржнику квартири, та щодо реєстрації місця проживання самого ОСОБА_1 ; здійснив виїзд за адресою арештованого майна, про що складено відповідний акт від 30.06.2020 року; 30.06.2020 року виніс постанову про опис та арешт вказаної квартири; після отримання інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади про те, що місце проживання боржника зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 виніс 11.08.2020 року постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних та направив на адресу зареєстрованого місця проживання боржника постанову про відкриття виконавчого провадження з супровідним листом від 11.08.2020 року №4766; 13.08.2020 року виніс постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні: ТОВ «Експертна оцінка майнових прав», з яким 17.08.2020 року уклав договір на проведення незалежної оцінки арештованої квартири, направлено повідомлення про результати оцінки майна (копія поштової квитанції в якості доказу направлення повідомлення на адресу боржника); після повідомлення сторін про результати оцінки майна на адресу ДП «СЕТАМ» було направлено заявку на реалізацію арештованого майна, тощо.

Крім того, приватним виконавцем 24.02.2021 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №62426623 на підставі п.9 частини першої статті 39, статтею 40 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Суд наголошує, що зазначена постанова про повне примусове виконання рішення є чинною та ніким не оскаржена.

Отже, факт внесення позивачем на рахунок АТ "Альфа-Банк" коштів у розмірі 106041,94 грн. не свідчить про добровільне виконання боржником виконавчого напису.

Таким чином, суд приходить до висновку, що постанова приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Дмитра Анатолійовича про стягнення з боржника основної винагороди ВП №62426623 від 24.02.2021 року прийнята на підставі та в межах повноважень, а тому скасуванню не підлягає.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2020 року № 520/10430/2020.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 243-246, 250, 255, 287, 295, 297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенко Дмитра Анатолійовича (вул. Молочна, буд. 18, к. 25,м. Харків,61001)про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мар`єнко Л.М.