Справа № 640/31334/20
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2021 року м. Київ № 640/31334/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Арсірія Р.О., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомГромадянки Ісламської Республіки Іран ОСОБА_2 Громадянки Ісламської Республіки ОСОБА_1
до про Київського міського центру зайнятості Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області визнання протиправним та скасування наказу,
Прийняв до уваги наступне

Громадянки Ісламської Республіки Іран ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулись до суду з позовною заявою до Київського міського центру зайнятості, Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, в якій просять суд :

- визнати наказ Київського міського центру зайнятості № 1662 від 12.10.2020 року в частині скасування дозволу № НОМЕР_1 на застосування праці громадянки Ісламської Республіки Іран ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дозволу № НОМЕР_2 на застосування праці громадянки Ісламської Республіки Іран ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , протиправним та скасувати наказ № 1662 від 12.10.2020 року в цій частині;

- зобов`язати Київський міський центр зайнятості повідомити Центральне міжрегіональне управління ДМС у м. Києві та Київській області про скасування наказу № 1662 від 12.10.2020 року в частині скасування дозволу № НОМЕР_1 на застосування праці громадянки Ісламської Республіки Іран ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дозволу № НОМЕР_2 на застосування праці громадянки Ісламської Республіки Іран ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області від 30.10.2020 року про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_3 громадянки Ісламської Республіки Іран ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та посвідки на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_4 громадянки Ісламської Республіки Іран ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- зобов`язати Центральне міжрегіональне управління ДМС у м. Києві та Київській області видалити з бази даних ДМС України інформацію про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_3 громадянки Ісламської Республіки Іран ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та посвідки на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_4 громадянки Ісламської Республіки Іран ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Ухвалено, що Справа буде розглядатись одноособово суддею Арсірієм Р.О. в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивачів підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, посилаючись при цьому на те, що спірний наказ не містить інформації щодо того, які саме дані встановлені недостовірними. При цьому, в якості підстави анулювання вказано лист Головного управління контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки Служби безпеки України. Поряд з цим, стверджує, що чинним законодавством не передбачено такої підстави для анулювання дозволу на застосування праці іноземця, як лист будь-якого органу влади, у тому числі і Служби безпеки України.

Відповідачі проти позову заперечують, просять суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив.

У листопаді 2019 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Музична компанія братів Фаллахі» Київським міським центром зайнятості надано дозвіл № НОМЕР_1 на застосування праці громадянки Ісламської Республіки Іран ОСОБА_2 та дозвіл № НОМЕР_2 на застосування праці громадянки Ісламської Республіки Іран ОСОБА_1 .

На підставі виданих дозволів на працю Центральним міжрегіональним управлінням ДМС у м.Києві та Київській області відповідно до п.14 ст.4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (працевлаштування) видано посвідки на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_3 громадянці ОСОБА_2 та посвідку на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_4 громадянці ОСОБА_1 .

Проте листом на адвокатський запит відповідачем-2 повідомлено, що 30.10.2020 останнім прийнято рішення про скасування посвідок на тимчасове проживання зазначених вище громадянок на підставі листа відповідача-1 про скасовані дозволи на застосування праці іноземців та осіб без громадянства № 17-8243/10-27/20 від 16.10.2020.

Листом від 30.10.2020 на адвокатський запит відповідачем-1 зазначено, що на підставі повідомлення від Головного управління СБУ у м.Києві та Київській області, керуючись ч.4 ст.42-10 Закону України «Про зайнятість населення», у зв`язку з виявленням недостовірності даних у поданих роботодавцем документах, які не могли бути виявлені під час розгляду заяв, та відповідно до наказу відповідача-1 № 1662 від 12.10.2020 вищевказаний дозвіл № НОМЕР_2 на застосування праці громадянки Ісламської Республіки Іран ОСОБА_2 та дозвіл № НОМЕР_2 на застосування праці громадянки Ісламської Республіки Іран ОСОБА_1 скасовано.

Не погодившись з правомірністю і обґрунтованістю таких рішень відповідачів, позивачі звернулися до суду з даним позовом.

Оцінивши за правилами ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Законом України «Про зайнятість населення» (далі - Закон №5067-VI) та Порядком оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 322 від 25.04.2018 (далі - Порядок оформлення).

Частиною четвертою статті 3 Закону України №5067-VI визначено, що іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну для працевлаштування на визначений строк, приймаються роботодавцями на роботу на підставі дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства, виданого в порядку, визначеному цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктом 17 ч. 2 ст. 22 Закону № 5067-VI видають роботодавцям дозволи на застосування праці іноземців та осіб без громадянства з веденням обліку таких дозволів.

Відповідно до ч.1, 2, 5 ст. 42 Закону № 5067-VI роботодавці мають право на застосування праці іноземців та осіб без громадянства на території України на підставі дозволу, що видається територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції. Праця іноземців та осіб без громадянства може застосовуватися на різних посадах в одного або декількох (двох і більше) роботодавців, за умови отримання дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства (далі - дозвіл) на кожній посаді. Іноземці та особи без громадянства не можуть призначатися на посаду або займатися трудовою діяльністю у разі, коли відповідно до законодавства призначення на відповідну посаду або провадження відповідного виду діяльності пов`язане з належністю до громадянства України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 42-3 Закону Закону № 5067-VI строк дії дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства передбачено, що:

1. Дозвіл видається на строк:

1) дії трудового договору (контракту), але не більш як на три роки - для особливих категорій іноземців та осіб без громадянства, визначених частиною другою статті 42"1 цього Закону;

2) дії договору (контракту), укладеного між українським та іноземним суб`єктами господарювання, але не більш як на три роки - для відряджених іноземних працівників;

3) дії рішення іноземного суб`єкта господарювання про переведення іноземця або особи без громадянства на роботу в Україну та контракту, укладеного між іноземцем або особою без громадянства та іноземним суб`єктом господарювання, про переведення на роботу в Україну - для внутрішньокорпоративних цесіонаріїв;

4) дії трудового договору (контракту), але не більш як на один рік - для всіх інших іноземних найманих працівників.

Відповідно до ч.2 ст.42-10 Закону № 5067-VI територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, скасовує виданий дозвіл у разі:

1) невнесення роботодавцем плати за видачу або продовження дії дозволу у строк, визначений частиною другою статті 42 4 цього Закону;

2) неподання роботодавцем у встановлений цим Законом строк до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, копії трудового договору (контракту), укладеного з іноземцем або особою без громадянства, якщо подання такої копії є обов`язковим відповідно до цього Закону;

3) подання роботодавцем письмової заяви про скасування дозволу за обставин, передбачених пунктами 1 - 3 частини першої цієї статті, або виявлення територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, таких обставин;

4) виявлення недостовірності даних у поданих роботодавцем документах, яка не могла бути виявлена під час розгляду заяви;

5) наявності рішення про примусове повернення або примусове видворення іноземця або особи без громадянства, прийнятого відповідно до статей 26 та 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства";

6) встановлення факту застосування праці іноземця або особи без громадянства на інших умовах, ніж ті, що визначені дозволом, або іншим роботодавцем (крім роботи за сумісництвом відповідно до абзацу другого частини другої статті 42 цього Закону та суміщення посад відповідно до частини третьої статті 42 цього Закону);

7) невикористання іноземцем або особою без громадянства права на оскарження рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, або особою без громадянства, або у разі остаточного вирішення питання про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, про відмову у визнанні особою без громадянства;

8) набрання законної сили обвинувальним вироком суду, за яким іноземця чи особу без громадянства засуджено за вчинення кримінального правопорушення.

Так, підставою для анулювання дозволу № НОМЕР_1 на застосування праці громадянки Ісламської Республіки Іран ОСОБА_2 та дозволу № НОМЕР_2 на застосування праці громадянки Ісламської Республіки Іран ОСОБА_1 став висновок відповідача-1 про недостовірність даних, що містяться у поданих ТОВ «Музична компанія братів Фаллахі» документах.

При цьому, наведений висновок ґрунтувався виключно на листі Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області від 05.10.2020 № 51/1/2-5605 з пропозицією вжити заходів реагування відповідно до законодавства, щодо скасування дозволів, зокрема, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство Ісламської Республіки Іран, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянство Ісламської Республіки Іран, працівники ТОВ «Музична компанія братів Фаллахі» ().

На переконання суду, висновок відповідача є передчасним, з огляду на наступне.

Так, пунктом 2 частини першої статті 25 Закону України "Про Службу безпеки України" передбачено, що Службі безпеки України, її органам і співробітникам для виконання покладених на них обов`язків надається право: подавати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям усіх форм власності обов`язкові для розгляду пропозиції з питань національної безпеки, у тому числі із забезпечення охорони державної таємниці.

Поряд з цим, матеріали справи свідчать про неналежний розгляд відповідачем-1 пропозиції Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області, викладеної у листі від 05.10.2020 № 51/1/2-5605, в частині інформації щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , з огляду на наступне.

Суд звертає увагу, що відповідачем-1 не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження обставин, що слугували підставою для прийняття спірного рішення.

Відтак, суд дійшов висновку, що відповідачем-1 при прийнятті спірного рішення не було з`ясовано усіх обставин, що мали значення для його прийняття, що, у свою чергу, свідчить про невідповідність останнього критеріям правомірності, визначених частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

З врахуванням викладеного оскаржуваний наказ Київського міського центру зайнятості від 12.10.2020 № 1662 в частині, яким скасовано дозволи на застосування праці іноземців № НОМЕР_1 від 21.11.2019, № НОМЕР_2 від 21.11.2019, прийнято за відсутності передбачених законодавством, зокрема, п. 4 ст. 42-10 Закону, підстав.

Відтак, оскаржуваний наказ Київського міського центру зайнятості в частині скасування дозволів на застосування праці іноземців та осіб без громадянства згідно п.4 ч.2 ст.42 Закону № 5067-VI № НОМЕР_1 від 21.11.2019, № НОМЕР_2 від 21.11.2019 є протиправним та підлягає скасуванню.

Окрім того, задля повного захисту прав позивачів суд вважає за необхідне зобов`язати Київський міський центр зайнятості повідомити Центральне міжрегіональне управління ДМС у м. Києві та Київській області про скасування наказу № 1662 від 12.10.2020 року в частині скасування дозволу № НОМЕР_1 на застосування праці громадянки Ісламської Республіки Іран ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дозволу № НОМЕР_2 на застосування праці громадянки Ісламської Республіки Іран ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до п. 5 та 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» дозвіл на застосування праці іноземців та осіб без громадянства - документ, який надає право роботодавцю тимчасово використовувати працю іноземця або особи без громадянства у порядку, встановленому законодавством України; іноземець це особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.

Частиною 4 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону прибули в Україну для працевлаштування та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період роботи в Україні.

Частиною 4 ст. 5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому ч. 4 ст. 4 цього Закону, є заява іноземця або особи без громадянства, дійсний поліс медичного страхування, дозвіл на застосування праці іноземців та осіб без громадянства (крім іноземців та осіб без громадянства, які згідно із законодавством України мають право на працевлаштування без отримання такого дозволу) та зобов`язання роботодавця повідомити центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, та центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері праці, зайнятості населення, трудової міграції, трудових відносин, соціального діалогу, про дострокове розірвання чи припинення трудового договору (контракту) з таким іноземцем або особою без громадянства.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 5-1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» строком дії посвідки на тимчасове проживання є строк дії дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства.

Вимогою п. 63 Порядку оформлення встановлено, що посвідка скасовується територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі:

1) отримання даних з баз даних Реєстру, відповідних автоматизованих інформаційних і довідкових систем, реєстрів та баз інших державних органів або інформації від Національної поліції, СБУ, іншого державного органу, який у межах наданих йому повноважень забезпечує дотримання вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, інформації про те, що посвідку видано на підставі неправдивих відомостей, підроблених чи недійсних документів;

2) отримання вмотивованого клопотання приймаючої сторони про скасування посвідки (у тому числі в разі звільнення іноземця або особи без громадянства із займаної посади) або припинення діяльності приймаючої сторони - юридичної особи;

3) коли іноземця або особу без громадянства засуджено в Україні до позбавлення волі;

4) коли дії іноземця або особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні;

5) коли уповноваженим державним органом прийнято рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства чи їх примусове видворення за межі України або про заборону подальшого в`їзду в Україну;

6) отримання особою паспорта громадянина України (тимчасового посвідчення громадянина України), посвідки на постійне проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, якій надано додатковий захист;

6-1) якщо з`ясується, що в іноземця або особи без громадянства припинилися підстави для перебування на території України, або якщо після оформлення посвідки з`ясується, що юридичний факт підтверджений/засвідчений відповідним документом, зазначеним у частинах четвертій - сімнадцятій статті 5 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", який подавався іноземцем або особою без громадянства для оформлення посвідки, визнано недійсним, скасованим, нікчемним або таким, що не відбувся;

6-2) отримання від іноземця або особи без громадянства заяви про скасування виданої посвідки;

7) в інших випадках, передбачених законом.

Як слідує з матеріалів справи, листом Київського обласного центру зайнятості № 17-8243/10-27/20 від 16.10.2020 повідомлено відповідача-2, що відповідно до наказу Київського міського центру зайнятості № 1662 від 12.10.2020 Позивачу 1 та Позивачу 2 скасовано дозвіл на застосування праці іноземців та особі без громадянства №82968 та №82969 виданих 21.11.2019 дійсних до 21.11.2022.

Згідно з пп. 6-1 п. 63 Порядку оформлення посвідка скасовується територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі, якщо з`ясується, що в іноземця або особи без громадянства припинилися підстави для перебування на території України, або якщо після оформлення посвідки з`ясується, що юридичний факт підтверджений/засвідчений відповідним документом, зазначеним у частинах 4-17 статті 5 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", який подавався іноземцем або особою без громадянства для оформлення посвідки, визнано недійсним, скасованим, нікчемним або таким, що не відбувся.

На підставі вищевикладеного, ЦМУ ДМС у м .Києві та Київській області прийнято рішення № 5833 від 30.10.2020 про скасування Позивачу 1 посвідки на тимчасове проживання в Україні та рішення № 5834 від 30.10.2020 про скасування Позивачу 2 посвідки на тимчасове проживання в Україні.

Оскільки на підставі наказу Київського міського центру зайнятості № 1662 від 12.10.2020, який визнано протиправним та скасовано в частині скасування дозволів на застосування праці іноземців та осіб без громадянства, відповідачем-2 скасовані посвідки на тимчасове проживання в Україні позивачам, відтак останні також підлягають визнанню протиправними та скасуванню як похідні.

Також суд для повного захисту вважає за необхідне зобов`язати Центральне міжрегіональне управління ДМС у м. Києві та Київській області видалити з бази даних ДМС України інформацію про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_3 громадянки Ісламської Республіки Іран ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та посвідки на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_4 громадянки Ісламської Республіки Іран ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст.78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що адміністративний позов необхідно задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 73-76, 242, 244, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Київського міського центру зайнятості №1662 від 12.10.2020 року в частині скасування дозволу № НОМЕР_1 на застосування праці громадянки Ісламської Республіки Іран ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та скасування дозволу № НОМЕР_2 на застосування праці громадянки Ісламської Республіки Іран ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язати Київський міський центр зайнятості повідомити Центральне міжрегіональне управління ДМС у м. Києві та Київській області про скасування наказу № 1662 від 12.10.2020 року в частині скасування дозволу № НОМЕР_1 на застосування праці громадянки Ісламської Республіки Іран ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дозволу № НОМЕР_2 на застосування праці громадянки Ісламської Республіки Іран ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

Визнати протиправним та скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області від 30.10.2020 про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_3 громадянки Ісламської Республіки Іран ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та посвідки на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_4 громадянки Ісламської Республіки Іран ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язати Центральне міжрегіональне управління ДМС у м. Києві та Київській області видалити з бази даних ДМС України інформацію про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_3 громадянки Ісламської Республіки Іран ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та посвідки на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_4 громадянки Ісламської Республіки Іран ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути на користь громадянки Ісламської Республіки Іран ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Київського міського центру зайнятості судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 908,00 грн.

Стягнути на користь громадянки Ісламської Республіки Іран ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Центральне міжрегіональне управління ДМС у м. Києві та Київській області судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 908,00 грн.

Стягнути на користь громадянки Ісламської Республіки Іран ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Київського міського центру зайнятості судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 908,00 грн.

Стягнути на користь громадянки Ісламської Республіки Іран ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Центральне міжрегіональне управління ДМС у м. Києві та Київській області судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 908,00 грн.

громадянка Ісламської Республіки Іран ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 )

громадянка Ісламської Республіки Іран ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

КИЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ ЦЕНТР ЗАЙНЯТОСТІ (ідентифікаційний , адреса: 01033, м.Київ, ВУЛИЦЯ ЖИЛЯНСЬКА, будинок 47 Б)

Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській обл. (вул. Березняківська, 4а, м. Київ, 02152, ), -

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.О. Арсірій