Справа № 160/1668/21
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2021 року Справа № 160/1668/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа - Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
03 лютого 2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа - Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яка полягає у відмові в задоволенні заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно призначення пенсії за вислугу років, врахувавши вислугу років 31 рік 7 місяців 4 дні;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області призначити пенсію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вислугу років, а саме з 14.07.2020 року, з моменту надходження відповідної заяви до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, виплатити недоотримані суми пенсії та продовжити виплату пенсії у відповідному розмірі.
09.03.2021 року від ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив щодо позовної заяви, в якій позивач зазначив про безпідставність та необґрунтованість доводів ПФУ, які викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву.
19.03.2021 року від третьої особи - Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області надійшло пояснення щодо позовної заяви, в якому третя особа просить відмовити у задоволені позовних вимог. В мотивування означеного ГУ НП зазначає про те, що приписами пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262 встановлено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше. Законодавець чітко визначив підстави призначення пенсії за вислугу років саме у календарних роках. Календарний рік - це рік, який особа фактично відпрацювала на займаній посаді. На час звільнення з Національної поліції вислуга років позивача: в Збройних Силах складала з 26.10.1993 року по 07.06.1995 року 01 рік 07 місяців 11 днів; в органах внутрішніх справ у період з 01.12.1995 року по 06.11.2015 року складала 19 років 11 місяців 05 днів; - служба в Національній поліції у період з 07.11.2015 року по 02.08.2016 року, складає - 0 років 8 місяців 25 днів. Таким чином загальна вислуга років ОСОБА_1 у календарному обчисленні за час служби в Збройних Силах, органах внутрішніх справ та Національній поліції складала 21 рік 07 місяців 03 дні. Отже, на час звільнення з Національної поліції (02.08.2016 року) ОСОБА_1 не мав необхідної календарної вислуги років, а саме 22 календарних років та 6 місяців і більше у відповідності до п. «а» ст. 12 Закону № 2262, а тому у ГУ НП були відсутні правові підстави для оформлення документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років. Крім того, в Законі № 2262 не вказано, що пенсію за вислугу років можна призначати особам, звільненим 02 серпня 2016 року, і які на день звільнення мають вислугу менше 22 календарних років та 6 місяців і більше шляхом додаванням до неї вислугу років обчисленої на пільгових умовах. Отже, Законом чітко передбачено, що пенсія за вислугу років призначається за наявності 22 календарних роки та 6 місяців і більше, а також міститься виключний перелік періодів служби, які враховуються в календарну вислугу років. Таким чином, для отримання права на призначення пенсії по вислуги років згідно Закону № 2262 обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років. Отже, пільгова вислуга років ОСОБА_1 , а саме, час проходження служби в органах внутрішніх справ на посадах оперативної служби, з урахуванням пільгового обчислення вислуги років для призначення пенсії один місяць за півтора місяця відповідно до ст. 12 Закону № 2262 не враховується. Відтак, для отримання права на призначення пенсії по вислуги років згідно Закону № 2262 обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2021 року зазначена вище справа розподілена та 04.02.2021 року передана судді Пруднику С.В.
Ухвалою суду від 08.02.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи.
Ухвалою суду від 31.03.2021 року узадоволенні клопотання представника Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області Борисенка Андрія Олександровича про зупинення провадження у справі № 160/1668/21 відмовлено.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Позивач - ОСОБА_2 проходив службу в ГУ НП в Дніпропетровській області та був звільнений зі служби наказом т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 01.08.2016 року № 212 о/с відповідно до п.7 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" з 02.08.2016 року (а.с.15).
Згідно розрахунку вислуги років для призначення пенсії від 14.07.2020 року, вислуга років, що дає право на призначення пенсії, згідно з розрахунком на 02.08.2016 року становить 31 рік 07 місяців 04 дні відповідно до наказу ГУ НП в Дніпропетровській області від 01.08.2016 року № 212 о/с «Про встановлення вислуги років, у тому числі: час служби в календарному обчисленні - 21 рік 07 місяців 16 днів, час служби в пільговому обчисленні (без урахування календарної вислуги) - 09 років 11 місяців 18 дні.
01.10.2019 року позивач звернувся із заявою до ГУ НП в Дніпропетровській області із заявою, якою просив підготувати передбачені п.7 Постанови правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1 документи до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту "а" ч.1 ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Відповідач листом за №1/Н-6/25/103/05-19 від 08.10.2019 року відмовив ОСОБА_2 в підготовці та направленні документів щодо призначення пенсії за вислугу років. Відмова мотивована тим, що на день звільнення зі служби в поліції заявник не мав календарну вислугу років у кількості 22 роки та 6 місяців, правових підстав для зарахування вислуги років на пільгових умовах немає та підстави для надання необхідних документів до органів Пенсійного фонду України для призначення пенсії за вислугу років відсутні.
Не погодившись з такою відмовою, позивач оскаржив її до суду.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, яка полягає у не оформленні всіх необхідних документів і подання про призначення ОСОБА_2 пенсії за вислугу років та направлення їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області документи, у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", необхідні для призначення ОСОБА_2 пенсії за вислугу років.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В даному судовому рішенні суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскільки право на пенсію за вислугу років у ОСОБА_2 незалежно від віку при наявності в вересні 2011 року вислуги більше 20 років, що було встановлено пунктом "а" статті 12 Закону №2262 (в редакції до 01.10.2011 року), то зазначена норма зберігає юридичну силу як для позивача, так і для відповідача і на момент звернення позивача за призначенням пенсії.
На виконання вищезгаданої постанови Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області направлено подання від 14.07.2020 року №1005 про призначення пенсії ОСОБА_2 , де зазначено вислугу років 31 рік 7 місяців та 4 дня, у тому числі: час служби в календарному обчисленні 21 рік 07 місяців 16 дні, час служби в пільговому обчисленні (без урахування календарної вислуги) 09 років 11 місяців 18 днів.
Крім того, 12.01.2021 року ОСОБА_2 Головним Управлінням Національної поліції України в Дніпропетровській області видано посвідчення № НОМЕР_1 ветерана Національної поліції з відповідними гарантіями прав на соціальний захист ветеранів органів внутрішніх справ.
Листом від 05.01.2021 року №1/с-363аз/103/05-2011 на даний адвокатський запит Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області повідомило адвокату А. Стасенку по те, що з питання призначення пенсії позивачу слід звернутися до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Щодо вирішення справи по суті, суд вказує наступне.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі, зокрема, у Державній кримінально-виконавчій службі України визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Пунктом «б» статті 1-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», передбачено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.
Відповідно до положень пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 01.10.2016 по 30.09.2017 і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше.
За змістом частини третьої статті 23 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України», пенсійне забезпечення осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби здійснюється відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». При звільненні зі служби особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».
Відповідно до приписів частини четвертої статті 23 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України», особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюється пільговий залік вислуги років для призначення пенсії - один місяць служби за сорок днів.
Так, статтею 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», визначено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом встановлюється Кабінетом Міністрів України.
При цьому, порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії визначається постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі також - Постанова № 393, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), яка визначає які саме види служби зараховуються до вислуги років та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.
Відповідно до пункту «г» частини 3 Постанови № 393 до вислуги років для призначення пенсії особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України зараховується час проходження служби на пільгових умовах: один місяць служби за сорок днів.
З урахуванням наведеного, слідує, що законодавець розмежовує такі поняття, як «вислуга років» та «календарна вислуга років», що не є тотожним за змістом та природою.
Суд зазначає, що до вислуги років можливим є зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні і цей стаж теж враховується при призначенні пенсії (як правило впливає на розмір пенсії).
Водночас, для отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено.
Суд вважає за необхідне наголосити на тому, що стаття 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», визначає вичерпний перелік видів служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначенні пенсії.
Однак, жодної відсилочної норми вказана стаття не містить, а також, не містить посилання на те, що види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії можуть бути встановлені підзаконними актами.
Водночас, у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не вказано, що пенсію за вислугу років можна призначати особам при наявності вислуги, обчисленої на пільгових умовах.
Суд констатує, що приписи пункту 3 Постанови № 393, суперечать приписам статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а тому, застосуванню підлягає саме наведений Закон, оскільки має вищу юридичну силу.
Аналіз викладеного показав, що право на пенсію за вислугу років визначається, виходячи з тривалості вислуги років саме у календарному обчисленні.
Відтак, суд дійшов висновку, що у позивача відсутнє право на призначення пенсії за вислугою років з урахуванням пільгової вислуги років, оскільки позивач не має встановленої пунктом «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», календарної вислуги років, адже з 22 необхідних років 6 місяців, у позивача наявні лише 21 рік 07 місяців 16 днів, з огляду на що, доводи позивача щодо наявності у останнього відповідного права, є помилковими.
При цьому, при розгляді даної справи, суд враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 січня 2021 року у справі № 620/509/19.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За таких обставин, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити повністю.
Враховуючи відмову у задоволені позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа - Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.
Розподіл судових витрат судом не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник