Справа № 640/5766/19
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Клименчук Н.М.
суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року Справа № 640/5766/19

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Сакевич Ж.В.,

представника позивача Новікової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 листопада 2020 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення

Шевченкіської районної в м. Києві державної адміністрації

про визнання протиправним та скасування рішення,

зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Шевченкіської районної в м. Києві державної адміністрації (далі - відповідач) про:

- визнання протиправним та скасування рішення № 15/35-6602 від 21.09.2018 про відмову у призначенні житлової субсидії, яке прийнято за результатами розгляду заяви позивача від 11.07.2018;

- зобов`язання відповідача винести рішення про призначення субсидії та здійснити нарахування житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, починаючи з 01.05.2018.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 листопада 2020 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що станом на час виникнення спірних правовідносин у позивача була наявна заборгованість з оплати за житлово-комунальні послуги, яка перевищувала 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому відповідачем правомірно відмовлено в задоволенні його заяви про призначення та здійснити нарахування житлової субсидії.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та задовольнити його позов повністю.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог позивач стверджує про відсутність підстав для відмови в призначенні та нарахуванні йому субсидії.

При цьому, апелянт вважає, що станом на час виникнення спірних правовідносин не існувало судового рішення, яким би було встановлено наявність у нього заборгованості зі сплати за комунальні послуги, що постановою Київського апеляційного суду від 03.12.2018 у справі № 761/7423/14-ц визнано наявність у нього заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 10 504,88 грн., а не 25 217,61 грн.

Разом з тим, апелянт зазначає, що оспорюване ним рішення УПСЗН не містить жодних законних підстав, з яких воно прийнято і що в ньому наведено лише загальний опис інформації без норми закону.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2021 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПСЗН Шевченківської РДА в м. Києві як інвалід ІІ групи та особа, яка має право на отримання субсидій на оплату житлово-комунальних послуг з 01.10.2014.

11.07.2018 позивач звернувся до УПСЗН Шевченківської РДА в м. Києві із заявою про призначення житлової субсидії та надав: декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії №53, копію рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 17 грудня 2015 року; копію довідки апеляційного суду міста Києва № 420/0658/18 від 20 червня 2018 року; копію посвідчення особи з інвалідністю ІІ групи серії НОМЕР_1 від 20.05.2018; копію квитанції про сплату комунальних послуг за березень-квітень-травень 2018 року.

30.04.2018 Управлінням отримано електронну інформацію від КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва» щодо списків боржників, згідно якої за позивачем обліковується прострочена заборгованість понад два місяці з утримання будинків та прибудинкової території у розмірі 25217,61 грн.

Станом на 08.08.2018 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва» надано інформацію про наявність заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території по особовому рахунку ОСОБА_1 на 01 серпня 2018 року в сумі 23819,85 грн.

21.09.2018 відповідачем прийнято рішення № 15/35-6602 від 21.09.2018 про відмову у призначенні позивачу житлової субсидії.

Разом з тим, у справі № 761/7423/14-ц у справі розглядався позов КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» звернулося до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 17 грудня 2015 року у вказаній справі було відмовлено у задоволенні позову КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 06 грудня 2017 року частково задоволено апеляційну скаргу КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району», рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року скасовано та ухвалено рішення, відповідно до якого позов КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 10904,88 грн., та інфляційні втрати в сумі 1786, 99 грн., 3% річних в сумі 1891,31 грн.

Постановою Верховного Суду від 28 лютого 2018 року задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 , рішення апеляційного суду міста Києва від 06 грудня 2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Надалі, постановою Київського апеляційного суду від 03 грудня 2018 року частково задоволено апеляційну скаргу Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району», рішення Шевченківського суду міста Києва від 17 грудня 2015 року скасовано, прийнято нову постанову, відповідно до якої стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 10504,88 грн., а також інфляційні втрати в розмірі 140,56 грн. та 3 % річних в розмірі 358,54 грн., всього 11003,98 грн.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С.О. від 02 січня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 03 грудня 2018 року.

Отже, постановою Київського апеляційного суду від 03 грудня 2018 року у справі № 761/7423/14-ц, на яку посилається позивач, та яка набрала законної сили, визнано наявність у ОСОБА_2 заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 10504,88 грн., а також з урахуванням інфляційних втрат в розмірі 140,56 грн. та 3 % річних в розмірі 358,54 грн., всього 11003,98 грн.

Позивач, вважаючи протиправним рішення УПСЗН про відмову у призначенні йому субсидії, звернувся до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII (далі - Закон № 2189-VIII), Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату за житлово-комунальні послуги, придбання скрапленого газу, твердого та пічного побутового палива, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848 із змінами та доповненнями (далі - Положення № 848), постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 300 (далі - Постанова № 300).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 7 Закону № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату управління багатоквартирним будинком, користування житлом або його утримання, послуг з транспортування та розподілу природного газу та комунальних послуг (водо -, тепло -, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива визначаються Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива».

Відповідно до п. 1 Положення № 848 право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, що проживають у житлових приміщеннях (будинках).

Житлова субсидія на придбання твердого та рідкого пічного побутового палива призначається у разі, коли домогосподарство не отримує комунальну послугу з постачання теплової енергії для централізованого опалення (теплопостачання) та не використовує природний газ або електричну енергію для індивідуального опалення.

Якщо для опалення житлового приміщення (будинку) одночасно використовується теплова енергія та/або природний газ, та/або електрична енергія, соціальні нормативи для опалення (теплопостачання) приміщення (будинку) під час розрахунку житлової субсидії застосовуються тільки на одну комунальну послугу.

Якщо в установленому порядку здійснено відключення споживачів від централізованого опалення (теплопостачання) і громадяни для обігріву приміщень використовують побутові електроприлади, для розрахунку житлових субсидій в опалювальний сезон застосовуються соціальні нормативи на комунальну послугу з постачання та розподілу електричної енергії для індивідуального опалення.

Зазначені розрахунки здійснюються на підставі акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства та акта обстеження стану зовнішньо- і внутрішньобудинкових електромереж щодо їх відповідності вимогам нормативно-правових актів, що проведені організаціями, які здійснюють обслуговування таких мереж.

Форма акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства затверджується Мінсоцполітики.

Згідно з п. 4 Положення № 848 житлові субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги та/або скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо, внеску/платежу об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком у межах соціальної норми житла, соціальних нормативів житлово-комунальних послуг, скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, витрат на управління багатоквартирним будинком і розміром обов`язкового відсотка платежу, визначеного в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При цьому, у відповідності до п. 6 Положення № 848 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо: 1) загальна площа житлового приміщення перевищує 120 кв. метрів для квартири і 200 кв. метрів для індивідуального будинку (крім дитячих будинків сімейного типу та прийомних сімей, а також сімей, в яких не менше року проживають троє і більше дітей, з урахуванням тих, над якими встановлено опіку чи піклування); 2) будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства має у своєму володінні транспортний засіб, що підлягає державній реєстрації і з дати випуску якого минуло менше п`яти років (крім мопеда).

При цьому не враховуються транспортні засоби, одержані безоплатно чи придбані на пільгових умовах через структурні підрозділи з питань соціального захисту населення, у тому числі за рахунок грошової допомоги на придбання автомобіля.

Наявність (відсутність) у власності або володінні зазначених осіб транспортних засобів зазначається у декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії.

Якщо право власності або володіння на транспортний засіб набуто під час отримання житлової субсидії, громадянин, якому призначено житлову субсидію, протягом 30 календарних днів зобов`язаний повідомити про це структурному підрозділу з питань соціального захисту населення незалежно від розміру вартості транспортного засобу; 3) у складі домогосподарства або у складі сім`ї члена домогосподарства є особи, що досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії (далі - особи, доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії), і в цьому періоді: за інформацією ДФС, Пенсійного фонду України, у них взагалі відсутні доходи, які враховуються під час призначення житлової субсидії; або вони отримували середньомісячний сукупний дохід менший, ніж розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії; та/або вони не сплатили єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, не меншому ніж мінімальний, сумарно протягом трьох місяців у періоді, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії.

Житлові субсидії у випадках, передбачених абзацами другим - четвертим цього підпункту, призначаються, якщо особи, доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії, протягом такого періоду: навчалися за денною формою навчання у закладах середньої освіти, професійно-технічних навчальних закладах, закладах вищої освіти або зареєстровані у службі зайнятості як такі, що шукають роботу, і в цей період навчалися в центрах професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості; отримували хоча б один із таких видів доходу, як пенсію, стипендію, допомогу при народженні (усиновленні) дитини, допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомогу по догляду за особами з інвалідністю I і II групи внаслідок психічного розладу, допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, тимчасову державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, допомогу по безробіттю; 4) будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії, призначенням житлової субсидії без звернення здійснив купівлю або іншим законним способом набув право власності на земельну ділянку, квартиру (будинок), транспортний засіб (механізм), будівельні матеріали, інші товари довгострокового вжитку або оплатив (одноразово) будь-які послуги (крім медичних, освітніх та житлово-комунальних послуг згідно із соціальною нормою житла (в тому числі понаднормової площі житла у випадку, зазначеному у пункті 5 цього Положення) та соціальними нормативами житлово-комунального обслуговування) на суму, яка на дату купівлі, оплати, набуття права власності в інший законний спосіб перевищує 50 тис. гривень; 5) структурним підрозділом з питань соціального захисту населення отримано інформацію про наявність простроченої понад два місяці заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, загальна сума якої перевищує 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день звернення за призначенням житлової субсидії; 6) структурним підрозділом з питань соціального захисту населення отримано інформацію про наявність у домогосподарства, що одержувало житлову субсидію у попередньому опалювальному (неопалювальному) сезоні, простроченої понад два місяці заборгованості з оплати обов`язкової частки платежу за житлово-комунальні послуги, обов`язкової частки внеску/платежу на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком, загальна сума якої перевищує 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день призначення житлової субсидії на наступний опалювальний (неопалювальний) сезон.

Житлова субсидія у випадках, передбачених підпунктами 5 і 6 цього пункту, призначається з початку опалювального (неопалювального) сезону за умови документального підтвердження сплати заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, або оскарження заборгованості в судовому порядку (ухвали про відкриття провадження у справі) протягом двох місяців з початку такого сезону, в іншому випадку - з місяця, наступного за тим, в якому до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення надійшло документальне підтвердження сплати заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, або оскарження заборгованості в судовому порядку (ухвали про відкриття провадження у справі).

Відповідно до пункту 16 Положення № 848 після закінчення строку отримання субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють розрахунок субсидії на наступний період для домогосподарств, які отримували субсидію у попередньому сезоні.

Для цього структурні підрозділи з питань соціального захисту населення збирають необхідну інформацію у порядку, передбаченому пунктом 14 цього Положення, без звернення громадян, і протягом десяти днів після отримання зазначеної інформації приймають рішення про призначення (відмову у призначенні) житлової субсидії.

Згідно з положеннями підпунктів 5,6 пункту 6 Положення №848 житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо:

- структурним підрозділом з питань соціального захисту населення отримано інформацію про наявність простроченої понад два місяці заборгованості з оплати послуг за наданою інформацією підприємств-надавачів житлово-комунальних послуг, загальна сума якої перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день звернення за призначенням житлової субсидії;

- структурним підрозділом з питань соціального захисту населення отримано інформацію про наявність у домогосподарства, що одержувало житлову субсидію у попередньому опалювальному (неопалювальному) сезоні, простроченої понад два місяці заборгованості з оплати обов`язкової частки платежу за житлово-комунальні послуги, обов`язкової частки внеску/платежу на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком, загальна сума якої перевищує 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день призначення житлової субсидії на наступний опалювальний (неопалювальний) сезон.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що законодавством регламентовано чіткий порядок призначення субсидії та виключний перелік обставин, які виключають правові підстави для її призначення. Однією з таких обставин є наявність у заявника заборгованості зі сплати комунальних послуг, яка перевищує 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що станом на час виникнення спірних правовідносин у позивача буда наявна заборгованість зі сплати комунальних послуг, яка перевищувала 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, доводи апелянта про те, що станом на час виникнення спірних правовідносин не існувало судового рішення, яким би було встановлено наявність у нього заборгованості зі сплати за комунальні послуги, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки станом на час прийняття спірного рішення УПСЗН володіло інформацією про стан розрахунків у позивача відповідно заборгованості (25 217,61 грн., тобто понад 20 неоподатковуваних мінімумів) і вже після цього судовим рішення від 03.12.2018 у справі № 761/7423/14-ц також підтверджено наявність у позивача відповідної заборгованості (на меншу суму - 10 504,88 грн., але все одно понад 20 неоподатковуваних мінімумів).

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, судовий спір у вказаній справі виник у зв`язку зі зверненням комунального підприємства до ОСОБА_1 з позовом про стягнення заборгованості, а не у зв`язку з оскарженням ОСОБА_1 нарахованих йому сум за комунальні послуги. Тому, існування такого судового спору не могло бути підставою для неврахуванням УПСЗН відповідних обставин щодо наявності в позивача заборгованості при прийнятті оспорюваного в цій адміністративній справі рішення про відмову в призначенні субсидії.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції безпідставно врахував наявність у нього заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 25 217,61 грн., а не в розмірі 10 504,88 грн., установленому постановою Київського апеляційного суду від 03.12.2018 у справі № 761/7423/14-ц, спростовуються матеріалами справи, зокрема мотивувальною частиною оскаржуваного апелянтом судового рішення.

Посилання апелянта на те, що станом на час виникнення спірних у цій справі правовідносин судовjuj рішення у справі № 761/7423/14-ц, яке б набрало законної сили, ще не існувало, не спростовують правомірності прийняття відповідачем оспорюваного рішення про відмову в призначенні субсидії, оскільки борг за сплату комунальних послуг у позивача на той час вже був і перевищував 20 неоподатковуваних мінімумів.

Доводи апелянта про те, що оспорюване ним рішення УПСЗН не містить жодних законних підстав, з яких воно прийнято і що в ньому наведено лише загальний опис інформації без норми закону, спростовуються матеріалами цієї справи /т.1 а.с.36/.

При цьому, колегія суддів приймає до уваги правовий підхід, закладений ЄСПЛ при вирішенні справи «Сутяжник проти РФ» (рішення від 25.04.2018) та застосований Верховним Судом у справах №№ 826/5575/17, 910/10616/17, відповідно до якого надмірне прагнення до чистоти, переваги форми над змістом є правовим пуризмом. Скасування правильного по суті рішення, за відсутності фундаментального порушення, є відступленням від принципу правової визначеності («res judicata») та недопустимим.

Скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості (рішення від 24.03.1988 по справі «Олссон проти Швеції» (Olsson v. Sweden).

Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки Європейського суду з прав людини є джерелом права.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позову в цій справі.

Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини цієї справи та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, що призвело до правильного вирішення спору в цілому.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 листопада 2020 року - без змін.

Розподіл судових витрат.

Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 листопада 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 31 березня 2021 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

А.Г. Степанюк