Справа № 500/894/20
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань роз`яснення судового рішення

Справа № 500/894/20

31 березня 2021 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши заяву про надання роз`яснення судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

22 квітня 2020 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, у якій позивач просив визнати дії протиправними та зобов`язати вчинити дії.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.06.2020 позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області задоволено у повному обсязі. Визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про відмову в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 90 відсотків грошового утримання судді який працює на відповідній посаді протиправними. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області при проведенні розрахунку та перерахунку зарахувати до стажу роботи, що дає ОСОБА_1 право на відставку: половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі, календарний період проходження строкової військової служби, слідчим в органах УВС України в Тернопільській області, в слідчому управлінні прокуратур Кіровоградської та Тернопільської областей. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити судді у відставці, ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання з 01 січня 2020 року в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, із суддівської винагороди, яка складає 67631 грн. 85 коп. без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, із врахування раніше виплачених сум. Станом на 07.08.2020 дане рішення суду набрало законної сили.

Разом з тим, 23.03.2021 через відділ документального забезпечення суду, надійшла заява від позивача (в порядку вимог статті 254 Кодексу адміністративного судочинства), зі змісту якої слідує, що позивач просить суд роз`яснити йому рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.06.2020 №500/894/20, оскільки таке рішення суду ще не виконане, є незрозумілим та викликає ускладнення щодо його виконання.

Зокрема, просить роз`яснити порядок виконання (застосування при наступному перерахунку довічного грошового утримання) рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.06.2020, яким зобов`язано врахувати його стаж роботи та зобов`язання перерахувати та виплатити щомісячне грошове утримання з розрахунку 90 відсотків грошового утримання судді. Тобто, чи слід вказане судове рішення брати до уваги при здійснення подальшого перерахунку грошового утримання.

Також позивач просить надати роз`яснення рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.06.2020 в адміністративній справі №500/894/20 за позовом про проведення перерахунку і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а саме: чи встановлений судом у справі №500/894/20 стаж роботи: половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі, календарний період проходження строкової військової служби, слідчим в органах УВС України в Тернопільській області, в слідчому управлінні прокуратур Кіровоградської та Тернопільської областей, що дає мені право на призначення щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, дає право на проведення перерахунку вказаного грошового утримання в розмірі 90 відсотків лише згідно довідок Тернопільського апеляційного суду №01- 17/20/2020 від 15 січня 2020 року, чи також має враховуватися в подальшому при виникненні підстав для такого перерахунку у разі зміни розміру суддівської винагороди.

У відповідності до ч. 3 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи положення частини третьої статті 254 КАС України, суд вважає за можливе розглянути заяву про роз`яснення судового рішення без повідомленням учасників справи.

Розглядаючи подану заяву про роз`яснення судового рішення, суд виходить з наступного.

Частинами 1,2 ст. 254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення, оскільки недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання постанови чи ухвали суду.

Роз`яснено може бути постанову чи ухвалу суду у разі, якщо без такого роз`яснення її важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

При цьому, суд зазначає, що конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим Кодекс адміністративного судочинства України не містить, а зі змісту приписів статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

Системне тлумачення положень вказаної статті дозволяє дійти висновку, що рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.08.2018 року у справі №826/10935/16.

Згідно з пунктом 6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України Про судове рішення в адміністративній справі №7 від 20.05.2013 зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідносяться з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту. Судове рішення не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.

Водночас, суд зазначає, що у рішенні Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.06.2020 року у даній справі - чітко та зрозуміло викладено його зміст, з додержанням норм, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, в даному рішенні судом викладені всі мотиви обставини та його прийняття, зокрема, вказане рішення містить наступні мотивування щодо необхідності проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків із суддівської винагороди:

"На час призначення ОСОБА_1 на посаду судді зазначенні правовідносини регулювались Законом України від 15 грудня 1992р. № 2862-ХІІ «Про статус суддів» (Закон № 2862-ХІІ).

Відповідно до ч.4. ст. 43 Закону № 2862-ХІІ до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно з п.3.1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» (далі постанова № 865) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеної законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах та календарний період проходження строкової військової служби.

Посилаючись на вищенаведене, суд вважає, що слід зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи календарний період проходження строкової військової служби, половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі та роботу слідчого в органах УВС України в Тернопільській області в слідчому управлінні прокуратур Кіровоградської та Тернопільської областей до стажу роботи, поскільки даний стаж підтверджується, копією трудової книжки та довідкою Тернопільського апеляційного суду про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці."

Предметом адміністративного спору у справі №500/894/20 було, зокрема, питання неправомірності незарахування органом Пенсійного фонду України половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі, календарного періоду проходження строкової служби та періоду роботи слідчим в органах УВС України в Тернопільській області, в слідчому управлінні прокуратур Кіровоградської та Тернопільської областей до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Відповідно до статті 370 КАС України - судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Крім того, частиною четвертою статті 78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, рішенням у справі №500/894/20 від 17.06.2020 підтверджено право позивача на зарахування до його стажу роботи судді, що дає право на відставку, половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі, календарного періоду проходження строкової служби та періоду роботи слідчим в органах УВС України в Тернопільській області, в слідчому управлінні прокуратур Кіровоградської та Тернопільської областей, а також право на отримання щомісячного довічного грошового утримання - в розмірі 90 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, та право на здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання у відповідному розмірі - у разі збільшення в законодавчо визначеному порядку розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Таким чином, як слідує з матеріалів справи, та підтверджено судовими рішеннями у справі №500/894/20, позивач має достатній стаж роботи, який дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, який підлягає обов`язковому зарахуванню відповідачем та не може ставитись ним під сумнів в подальшому при виникненні підстав для здійснення будь-яких перерахунків.

Таким чином, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.06.2020 року у даній справі - не містить положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.

Частини 2 та 3 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України передбачають, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Аналогічні норми містить і ст.129-1 Конституції України, відповідно до якої суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Таким чином, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.06.2020 року в справі №500/894/20 не містить положень щодо яких можуть виникнути суперечності щодо її розуміння, а тому суд не вбачає підстав для роз`яснення судового рішення.

Керуючись статтями 241, 248, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 від 22.03.2021 про роз`яснення рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.06.2020 у справі №500/894/20, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий суддя Мірінович У.А.