Справа № 420/6386/20
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6386/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білостоцького О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області до Одеського національного політехнічного університету, Державного Університету «Одеська політехніка» про вжиття заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій України (далі ГУ ДСНС) в Одеській області, в якому позивач просить суд застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Одеського національного політехнічного університету (), адреса юридичної особи: 65044, місто Одеса, проспект Шевченка, 1, у вигляді повного зупинення експлуатації будівель за адресами: м. Одеса, проспект Шевченка, 1, вулиця Маршала Говорова, 11а, 11б, 11в, ІНФОРМАЦІЯ_1 , 11е, АДРЕСА_1 , провулок Шампанський, 7, обмеження до них доступу, за винятком проведення робіт з усунення недоліків, зазначених в акті перевірки №226 від 20.03.2020 року, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в акті перевірки №226 від 20.03.2020 року за номерами: №№ 1-26, 28-39, 41-55, 57, 58, 61-69, 71-76, 78-86, 88-102, 104-111, 113-143, 145-155, 157-183, 185-189, 191-209, 211-215, 217-238, 240-244, 246-262, 264-268, 270-285, 287-291, 293-347, 349-401, 403-452, 454-460, 462-472, 474-523.

Ухвалою від 16.07.2020 року у справі №420/5707/20 було відкрито спрощене позовне провадження, позовні вимоги позивача роз`єднано у самостійні провадження.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області в частині позовних вимог про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Одеського національного політехнічного університету у вигляді повного зупинення експлуатації будівель гуртожитку за адресою: м. Одеса, Маршала Говорова, 11-б, обмеження до них доступу, за винятком проведення робіт з усунення недоліків, зазначених в акті перевірки №226 від 20.03.2020 року, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в акті перевірки №226 від 20.03.2020 року за номерами: 504-523 було передано для розгляду судді Білостоцькому О.В.

Зазначеній справі присвоєно порядковий номер №420/6386/20.

В обґрунтування позовних вимог у справі №420/6386/20 позивач зазначив, що у період з 16.03.2020 року по 20.03.2020 року Головним управлінням ДСНС України в Одеській області було проведено позапланову перевірку будівель, приміщень та території Одеського національного політехнічного університету, зокрема, будівель гуртожитку за адресою: м. Одеса, Маршала Говорова, 11-Б, на предмет дотримання відповідачем вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки. За наслідками позапланового заходу у гуртожитку за адресою: м. Одеса, Маршала Говорова, 11-Б було встановлено 20 порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, які відображені у складеному за результатами заходу акті перевірки №226 від 20.03.2020 року за номерами №504-523. Зазначені порушення, за твердженням позивача, є такими, що створюють ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, а тому подальша робота (експлуатація) будівель гуртожитку за адресою: м. Одеса, Маршала Говорова, 11-Б, створює загрозу життю та здоров`ю людей, а відтак наявні підстави для застосування до відповідача заходу реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді зупинення роботи визначеної будівлі закладу відповідача до повного усунення виявлених порушень.

26.08.2020 року від Одеського національного політехнічного університету надійшов відзив на адміністративний позов (а.с.75-81), з якого вбачається, що відповідач позов не визнає та зазначає, що ректору університету та уповноваженим ним особам, не було надано можливості ознайомитися з актом перевірки, тим самим, суб`єкт господарювання був позбавлений права надати пояснення, заперечення і зауваження, які є невід`ємною частиною Акту. При цьому підпис ректора на акті перевірки посадові особи позивача отримали не законно, а саме шляхом вчинення тиску на ректора навчального закладу.

Також відповідач посилається на те, що контролюючим органом з ним не було погоджено строки для усунення порушень законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, що були відображені у складеному за результатами заходу акті перевірки №226 від 20.03.2020 року, та про необхідність усунення яких було зазначено у приписі від 26.03.2020 року №147.

Крім того, Одеський національний політехнічний університет вважає, що не всі порушення, які були зазначені позивачем у акті перевірки, створюють ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, а тому не всі приписи контролюючого органу про їх усунення підлягають виконанню.

Суд зазначає, що разом з відзивом на адміністративний позов представником Одеського національного політехнічного університету була надана заява про розгляд справи у порядку загального позовного провадження

Ухвалою суду від 21.09.2020 року клопотання відповідача було задоволено та подальший розгляд справи було вирішено проводити в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання та викликом сторін.

У підготовчому судовому засіданні 02.02.2021 року представник Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України в Одеській області наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі та зазначив, що подальша експлуатація будівель гуртожитку за адресою: м. Одеса, Маршала Говорова, 11-Б є неможливою, оскільки встановленні під час перевірки порушення, зазначені в пунктах 504-523 акту перевірки №226 від 20.03.2020 року, створюють ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та несуть загрозу життю та здоров`ю людей.

Представник відповідача до підготовчого засідання призначеного по справі №420/6386/20 не з`явився. Водночас приймав участь у підготовчому судовому засіданні, проведеному 19.10.2020 року в адміністративній справі №420/5707/20 (основній), з якої були виділені в окреме провадження матеріали справи №420/6386/20. Проти задоволення позовних вимог Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України в Одеській області представник Одеського національного політехнічного університету заперечував з підстав, аналогічних зазначеним у відзиві на адміністративний позов у справі №420/6386/20.

Також представником Одеського національного політехнічного університету адвокатом Фірсовим Станіславом Георгійовичем при участі у підготовчому судовому засіданні, проведеному 19.10.2020 року в адміністративній справі №420/5707/20, було зазначено, що Одеський національний політехнічний університет було ліквідовано та створено нову юридичну особу - Державний Університет «Одеська політехніка»

Під час розгляду справи судом відповідно до витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було встановлено, що Одеський національний політехнічний університет перебуває в стані припинення, однак відомості щодо здійснення ліквідації цієї юридичної особи до реєстру не внесено. Разом з тим відповідно до інформації з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 09.10.2020 року за №000075607 одночасно створено нову юридичну особу - Державний Університет «Одеська політехніка».

З огляду на зазначене, 08.12.2020 року ухвалою суду занесеною до протоколу судового засідання було залучено до участі у справі другого відповідача - Державний Університет «Одеська політехніка» (), та розпочато розгляд справи №420/6386/20 з початку в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, у Одеського національного політехнічного університету, а також Державного Університету «Одеська політехніка» було витребувано відомості та належним чином засвідчені докази на їх підтвердження щодо здійснення передачі будівель гуртожитку за адресою: м. Одеса, Маршала Говорова, 11-Б з балансу Одеського національного політехнічного університету на баланс Державного Університету «Одеська політехніка». Також зазначеною ухвалою суду було надано Одеському національному політехнічному університету додатковий час для надання до суду доказів відсутності порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в акті перевірки №226 від 20.03.2020 року, але наявність яких відповідач заперечував у відзиві, або доказів усунення відповідачем цих порушень.

Водночас, відповідачем жодних відомостей та письмових доказів на обґрунтування зазначеної ним позиції у відзиві на адміністративний позов на адресу суду надано не було.

Не було надано таких доказів і Державним Університетом «Одеська політехніка».

Крім того, після залучення до участі у справі в якості другого відповідача, зазначеною юридичною особою не було надано до суду відзиву на адміністративний позов, будь-яких пояснень по суті спірних правовідносин, або доказів.

Відповіді на відзив та, відповідно, заперечень на неї сторонами до суду також не надано.

02.02.2021 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представники позивача та відповідачів до судового засідання 11.03.2021 року не з`явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином та своєчасно.

Водночас позивачем було заявлено клопотання про розгляд справи без участі представників контролюючого органу (а.с. 164).

Від відповідачів - Одеського національного політехнічного університету та Державного Університету «Одеська політехніка» будь-яких клопотань до суду надано не було.

Згідно із ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене положення Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку із неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, наданнями сторонами заяв по суті справи та письмових пояснень, за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив розглядати в подальшому справу в порядку письмового провадження за наявними у справі письмовими доказами.

Суд під час розгляду справи по суті встановив наступне.

У період з 16.03.2020 року по 20.03.2020 року на підставі наказу ГУ ДСНС України в Одеській області №420 від 11.12.2019 року та посвідчення на проведення перевірки №265 від 16.03.2020 року посадовими особами Головного управлінням Державної служби з надзвичайних ситуацій України в Одеській області Гоголем М.В., Кононенко Є.І., Леоновим О.С., Скрипкою Д.Ю., Чулуховою А.В., Івановим А.С., Багнюк В.В., Олійниченко О.Р., у присутності ректора Одеського національного політехнічного університету Оборського Г.О., уповноваженої особи для участі у перевірці проректора з забезпечення навчальної науково-педагогічної діяльності та розвитку університету Полтавченко С.В., за участю головного енергетика Одеського національного політехнічного університету Пошкурлат В.І., начальника служби охорони Одеського національного політехнічного університету Корсікова Л.О., головного інженеру Одеського національного політехнічного університету Сухомлинова С.М. було здійснено позапланову перевірку.

Під час перевірки було перевірено будівлі, споруди, приміщення, територію Одеського національного політехнічного університету на предмет додержання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, в тому числі будівель гуртожитку за адресою: м. Одеса, Маршала Говорова, 11-Б.

За результатами проведення перевірки щодо додержання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки ГУ ДСНС України в Одеській області було складено акт №226 від 20.03.2020 року (а.с.25-66), яким з боку відповідача було встановлено 20 порушень приписів Кодексу цивільного захисту України №5403-VI, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України №1417 від 30.12.2014 року, та інших чинних нормативно-правових актів, стандартів, норм і правил у сфері пожежної та техногенної безпеки в частині, що стосуються будівель гуртожитку за адресою: м. Одеса, Маршала Говорова, 11-Б.

Після складення акту перевірки його було надіслано відповідачу засобами поштового зв`язку (а.с. 66)

Відповідно до змісту вказаного акту, контролюючим органом у загальному складі порушень були встановлені порушення з боку відповідача, що створюють ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, та які зазначені у графі «Опис виявлених порушень вимог законодавства», зокрема у:

пункті 504 приміщення гуртожитку не обладнані автоматичною установкою пожежної сигналізації з виведенням сигналу на пульт цілодобового централізованого спостереження пожежної охорони (ст.ст. 20, 55 Кодексу цивільного захисту України, пп. 1.2 п.1 Розділу V Правил пожежної безпеки в Україні);

пункті 505 - в коридорах гуртожитку плани (схеми) евакуації людей на випадок пожежі не відповідають вимогам (ст.ст. 20, 55 Кодексу цивільного захисту України, п.5, 6 Розділу II Правил пожежної безпеки в Україні);

пункті 506 - з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів виконано не за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів (ст.ст. 20, 55 Кодексу цивільного захисту України, п.1 п.п.1.6 Розділу ІV Правил пожежної безпеки в Україні);

пункті 507 - відгалужувальні та з`єднувальні коробки в приміщенні гуртожитку не закриті кришками з негорючих або важкогорючих матеріалів (ст.ст. 20, 55 Кодексу цивільного захисту України, п.1.7 Розділу ІV Правил пожежної безпеки в Україні);

пункті 508 - сходові клітини та коридори не забезпечені евакуаційним освітленням відповідно до вимог ДБН В.1.1-7-2002 «Пожежна безпека об`єктів будівництва» ДБН В.2.5-23-2010 «Проектування електрообладнання об`єктів цивільного призначення» та ПУЕ. (ст.ст. 20, 55 Кодексу цивільного захисту України, п.2.31, 2.32 Розділу IIІ Правил пожежної безпеки в Україні);

пункті 509 - використовуються проводи з пошкодженою ізоляцією в жилих кімнатах, кухнях та коридорах та підвалі, допускається застосування саморобних продовжувачів (ст.ст. 20, 55 Кодексу цивільного захисту України, п.1.18 Розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні);

пункті 510 - на 1 поверсі встановлені металеві решітки на шляхах евакуації (п.2.37 Розділу III Правил пожежної безпеки в Україні);

пункті 511 внутрішній протипожежний водопровід знаходиться у несправному стані (ст.ст. 20, 55 Кодексу цивільного захисту України, п.2.2 Розділу V Правил пожежної безпеки в Україні);

пункті 512 пожежні кран-комплекти не укомплектовані пожежними рукавами однакового з ним діаметру, кнопкою дистанційного запуску пожежних насосів (за наявності таких насосів), а також важелем для полегшення відкривання вентиля (ст.ст. 20, 55 Кодексу цивільного захисту України, п.2.2 Розділу V Правил пожежної безпеки в Україні);

пункті 513 допускається експлуатація електронагрівальних приладів в житлових кімнатах гуртожитку (ст.ст. 20, 55 Кодексу цивільного захисту України, п.1.18 Розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні);

пункті 514 переносні вогнегасники не розміщуються шляхом навішування в вертикальні конструкції на висоті не більше 1,5 м від рівня підлоги до нижнього торця вогнегасника і на відстані від дверей, достатній для її повного відчинення (ст.ст. 20, 55 Кодексу цивільного захисту України, п.3.10 Розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, Розділ VI п.11 Наказу МОЗ України №974 від 15.08.16 року);

пункті 515 - місця знаходження первинних засобів пожежогасіння не забезпечені в повному обсязі вказівними знаками згідно з ДСТУ ISO 6309:2007 «Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір» (ISO 6309:1987, IDT) та ГОСТ 12.4.026-76 «ССБТ; Цвета сигнальные и знаки безопасности» (п.3.10 Розділу V Правил пожежної безпеки в Україні);

пункті 516 - в приміщеннях гуртожитку, підвальному приміщенні, кухнях, приміщенні електрощитової допускається експлуатація світильників зі знятими ковпаками, розсіювачами (ст.ст. 20, 55 Кодексу цивільного захисту України, п.1.18 Розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні);

пункті 517 - електрощитову сертифікованими протипожежними дверима не обладнано (Пункт 2.3 глави 2 Розділу III, п. 1.24 Глави 1 Розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні);

пункті 518 - пожежний щит не укомплектований повною мірою (ст.ст. 20, 55 Кодексу цивільного захисту України, п. 3.11 Розділу V Правил пожежної безпеки в Україні);

пункті 519 - допускається захаращення горища сторонніми предметами. На дверцятах горища не вказано місце зберігання ключів (ст.ст. 20, 55 Кодексу цивільного захисту України, п.п.2.12 п.2 Розділ III Правил пожежної безпеки в Україні);

пункті 520 - відсутній захист об`єкту від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів (ст.ст. 20, 55 Кодексу цивільного захисту України, п.1.21 Розділу ІV Правил пожежної безпеки в Україні, ДСТУ ЕN 62305:2012);

пункті 521 - персонал об`єкту та мешканці житлових кімнат під час проходження інструктажів не в повній мірі ознайомлені з експлуатацією наявних засобів пожежогасіння та діям на випадок виникнення пожежі (ст.ст. 20, 55 Кодексу цивільного захисту України, п.3 Розділ II Правил пожежної безпеки в Україні);

пункті 522 - працюючий персонал не забезпечений засобами радіаційного та хімічного захисту згідно вимог (п.2 ч.1 ст.20 Кодексу цивільного захисту України);

пункті 523 не встановлені інформаційно-довідкові куточки щодо дій персоналу об`єкта у разі виникнення надзвичайної ситуації (п.13 Постанови КМУ від 26.06.2013 року №444).

На підставі акту перевірки ГУ ДСНС України в Одеській області було також складено припис №147 від 26.03.2020 року, яким було встановлено Одеському національному політехнічному університету строк для усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту з граничним строком усунення порушень до 18.05.2020 року. Зазначений припис надійшов на адресу Одеського національного політехнічного університету 26.03.2020 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції відповідача (а.с.119-151).

Доказів виконання вимог припису станом на час вирішення справи до суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Дослідивши адміністративний позов, відзив на адміністративний позов, надані до суду письмові докази та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, та судову практику, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877-V від 05.04.2007 року (далі - Закон №877-V).

Відповідно до ст.1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до статті 1 Закону №877-V заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначенням повноважень органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності регулює та визначає Кодекс цивільного захисту України.

Згідно положень ст. 20 Кодексу цивільного захисту України (далі Кодекс ЦЗУ) до завдань і обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить: 1) забезпечення виконання заходів у сфері цивільного захисту на об`єктах суб`єкта господарювання; 2) забезпечення відповідно до законодавства своїх працівників засобами колективного та індивідуального захисту; 3) розміщення інформації про заходи безпеки та відповідну поведінку населення у разі виникнення аварії; 4) організація та здійснення під час виникнення надзвичайних ситуацій евакуаційних заходів щодо працівників та майна суб`єкта господарювання; 5) створення об`єктових формувань цивільного захисту відповідно до цього Кодексу та інших законодавчих актів, необхідної для їх функціонування матеріально-технічної бази і забезпечення готовності таких формувань до дій за призначенням; 6) створення диспетчерських служб відповідно до цього Кодексу та інших законів, необхідних для забезпечення безпеки об`єктів підвищеної небезпеки; 7)проведення оцінки ризиків виникнення надзвичайних ситуацій на об`єктах суб`єкта господарювання, здійснення заходів щодо неперевищення прийнятних рівнів таких ризиків; 8) здійснення навчання працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної та пожежної безпеки; 9)декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки; 10) розроблення планів локалізації та ліквідації наслідків аварій на об`єктах підвищеної небезпеки; 11) проведення об`єктових тренувань і навчань з питань цивільного захисту; 12) забезпечення аварійно-рятувального обслуговування суб`єктів господарювання відповідно до вимог статті 133 цього Кодексу; 13) здійснення за власні кошти заходів цивільного захисту, що зменшують рівень ризику виникнення надзвичайних ситуацій; 14) забезпечення безперешкодного доступу посадових осіб органів державного нагляду, працівників аварійно-рятувальних служб, з якими укладені угоди про аварійно-рятувальне обслуговування суб`єктів господарювання, для проведення обстежень на відповідність протиаварійних заходів планам локалізації і ліквідації наслідків аварій на об`єктах підвищеної небезпеки та потенційно небезпечних об`єктах, сил цивільного захисту для проведення аварійно-рятувальних та інших невідкладних робіт у разі виникнення надзвичайних ситуацій; 15) забезпечення дотримання вимог законодавства щодо створення, зберігання, утримання, використання та реконструкції захисних споруд цивільного захисту; 16) здійснення обліку захисних споруд цивільного захисту, які перебувають на балансі (утриманні); 17) дотримання протиепідемічного, протиепізоотичного та протиепіфітотичного режиму; 18) створення і використання матеріальних резервів для запобігання та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій; 19) розроблення заходів щодо забезпечення пожежної безпеки, впровадження досягнень науки і техніки, позитивного досвіду із зазначеного питання; 20) розроблення і затвердження інструкцій та видання наказів з питань пожежної безпеки, здійснення постійного контролю за їх виконанням; 21) забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки; 22) утримання у справному стані засобів цивільного та протипожежного захисту, недопущення їх використання не за призначенням; 23) здійснення заходів щодо впровадження автоматичних засобів виявлення та гасіння пожеж і використання для цієї мети виробничої автоматики; 24) своєчасне інформування відповідних органів та підрозділів цивільного захисту про несправність протипожежної техніки, систем протипожежного захисту, водопостачання, а також про закриття доріг і проїздів на відповідній території; 25)виконання інших завдань і заходів у сфері цивільного захисту, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами.

Згідно положень п. 3 частини 2 ст. 20 Кодексу ЦЗУ організація заходів цивільного захисту суб`єкта господарювання здійснюється підрозділами (посадовими особами) з питань цивільного захисту, які створюються (призначаються) керівниками зазначених суб`єктів господарювання з урахуванням, зокрема, таких вимог: у навчальних закладах з денною формою навчання з чисельністю 500 і більше осіб, які навчаються, призначаються посадові особи з питань цивільного захисту.

З приводу забезпечення пожежної безпеки статтею 55 Кодексу ЦЗУ, зокрема, визначені наступні заходи: забезпечення пожежної безпеки на території України, регулювання відносин у цій сфері органів державної влади, органів місцевого самоврядування та суб`єктів господарювання і громадян здійснюються відповідно до цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів; діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств, установ та організацій; забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання (ч.ч.1-3).

Відповідно до статті 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: 1) органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; 2) органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; 3) підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

За приписами ст.66 Кодексу ЦЗУ центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Згідно п. 12 ч. 1 ст.67 Кодексу ЦЗУ, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємстві окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1052 від 16.12.2015 року (далі - Положення №1052), державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Серед основних завдань ДСНС, є, зокрема, реалізація державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності (п. 3 Положення №1052).

ДСНС України здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, а також міжрегіональні (повноваження яких поширюються на кілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи (у разі їх створення).

Згідно із пунктом 1 Положення про Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, затвердженого наказом Державної служби України з надзвичайних ситуацій в редакції від 12.11.2018 року №661 (далі Положення №661), Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Одеській області є територіальним органом Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, уповноваженим на забезпечення реалізації державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.

В силу вимог підпункту 27 пункту 4 вказаного Положення, до основних завдань Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області віднесено здійснення безпосередньо та через підпорядковані підрозділи нагляд (контроль) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки та цивільного захисту місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, іншими суб`єктами господарювання.

Враховуючи зазначене, Головне управління ДСНС України в Одеській області є територіальним органом центрального органу виконавчої влади, уповноваженим на забезпечення реалізації державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а тому воно наділене повноваженнями здійснювати державний нагляд (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки.

Згідно з ч.2 ст.68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Як встановлено частиною 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Згідно частини 2 статті 70 Кодексу цивільного захисту України повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду

Аналогічні положення викладено у приписах ч.5 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», згідно з якими виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Частиною 7 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Відповідно до частини 7 статті 7 Закону №877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Положеннями частини 8 статті 7 Закону №877-V передбачено, що припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд закріплені в Правилах пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 року №1417 (далі Правила №1417).

Вищезазначені Правила є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування (далі - підприємства), громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах (п. 2 Правил).

Центральні органи виконавчої влади з урахуванням специфічних умов та особливостей щодо забезпечення пожежної безпеки об`єктів, віднесених до їх сфери управління, за необхідності видають галузеві правила пожежної безпеки, які не повинні суперечити цим Правилам та знижувати їх вимоги (п. 3 Правил).

Пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж (п. 4).

Відповідно до п.п. 1, 2, 11 Розділу ІІ Правил №1417, діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств та об`єктів. Керівник підприємства повинен визначити обов`язки посадових осіб щодо забезпечення пожежної безпеки, призначити відповідальних за пожежну безпеку окремих будівель, споруд, приміщень, дільниць, технологічного та інженерного устаткування, а також за утримання й експлуатацію засобів протипожежного захисту.

Працівники об`єкта зобов`язані дотримуватися встановленого протипожежного режиму, виконувати вимоги цих Правил та інших нормативно-правових актів з питань пожежної і техногенної безпеки.

Загальні вимоги пожежної безпеки до утримання територій, будинків, приміщень, споруд, евакуаційних шляхів і виходів; до інженерного обладнання та до утримання технічних засобів протипожежного захисту визначені нормативними положеннями Розділів III, IV, V Правил №1417.

Положеннями розділу VI «Основні вимоги до об`єктів різного функціонального призначення» визначені додаткові вимоги пожежної безпеки до закладів та установ організації освіти і науки.

Організаційні заходи щодо забезпечення пожежної безпеки визначені Розділом ІІ Правил №1417, в положеннях якого зазначено, що територія об`єкта, а також будинки, споруди, приміщення мають бути забезпечені відповідними знаками безпеки. Знаки безпеки, їх кількість, а також місця їх встановлення повинні відповідати ДСТУ ISO 6309:2007 «Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір» (ISO 6309:1987, IDT) та ГОСТ 12.4.026-76 «ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности».

Для працівників охорони (сторожів, вахтерів, вартових) повинно бути розроблено інструкцію, в якій необхідно визначити їхні обов`язки щодо контролю за додержанням протипожежного режиму, огляду території і приміщень, порядок дій в разі виявлення пожежі, спрацювання систем протипожежного захисту, а також указати, хто з посадових осіб об`єкта має бути викликаний у нічний час у разі пожежі.

Пунктами 2.31, 2.32 Розділу ІІІ Правил №1417 визначено, що сходові клітки, внутрішні відкриті та зовнішні сходи, коридори, проходи та інші шляхи евакуації мають бути забезпечені евакуаційним освітленням. Світильники евакуаційного освітлення повинні вмикатися з настанням сутінків у разі перебування в будинку людей.

Світлові покажчики «Вихід» необхідно постійно утримувати справними.

Забороняється використовувати горища, технічні поверхи й приміщення (у тому числі вентиляційні камери, електрощитові) не за призначенням, розміщувати в них виробничі і складські дільниці, засмічувати та захаращувати їх сторонніми предметами.

Двері горищ, технічних поверхів, вентиляційних камер, електрощитових, підвалів повинні утримуватися зачиненими (п. 2.12 Розділу ІІІ).

Згідно положень пункту 2.27 двері на шляхах евакуації повинні відчинятися в напрямку виходу з будівель (приміщень).

За наявності людей у приміщенні двері евакуаційних виходів можуть зачинятися лише на внутрішні запори, які відчиняються зсередини без ключа.

Згідно 1.2 Розділу V Правил №1417 будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту».

Вимоги до системи внутрішнього протипожежного водопроводу встановлені пунктом 2.2 Розділу V Правил №1417.

З`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів мають здійснюватися за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів.

Місця з`єднання жил проводів і кабелів, а також з`єднувальні та відгалужувальні затискачі повинні мати мінімальний перехідний опір, щоб уникнути їх перегрівання і пошкодження ізоляції стиків. Втрати опору ізоляції на стиках повинні бути не більше втрат опору ізоляції на цілих жилах цих проводів і кабелів (п.1.6 Розділу IV Правил №1417).

Згідно приписів п.п. 1.1-1.2 Розділу IV Правил №1417 експлуатація електроустановок повинна відповідати вимогам Правил улаштування електроустановок (ПУЕ). Електричні машини, апарати, обладнання, електропроводи та кабелі за виконанням та ступенем захисту повинні відповідати класу зони згідно з ПУЕ, мати апаратуру захисту від струмів короткого замикання та інших аварійних режимів.

Правила улаштування електроустановок затверджені Наказом №476 від 21.07.2017 року Міністерства енергетики та вугільної промисловості України та встановлюють основні організаційні й технічні вимоги до експлуатації електроустановок та електрообладнання споживачів і направлені на забезпечення надійної, безпечної та раціональної експлуатації електроустановок.

Правила поширюються на діючі електроустановки, які належать суб`єктам господарювання - споживачам електроенергії незалежно від форм власності та відомчої належності, що використовують електричну енергію для забезпечення власних потреб на підставі договору, а також населення, яке на правах власності має електроустановки.

Наказом Міністерства освіти та науки України №974 від 15.08.2016 року затверджені Правила пожежної безпеки для навчальних закладів та установ системи освіти України, які розроблені відповідно до Кодексу цивільного захисту України, Закону України Про освіту та Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30 грудня 2014 року №1417, і які поширюються на: 1) навчальні заклади всіх типів і форм власності, що належать до сфери управління МОН (дошкільні, загальноосвітні, позашкільні, професійно-технічні, вищі, заклади післядипломної освіти); 2) установи системи освіти України, що належать до сфери управління МОН (бібліотеки, навчально-методичні центри, кабінети тощо).

Зазначеними правилами визначено, що пожежна безпека в таких закладах та установах забезпечується шляхом проведення організаційних і практичних заходів та використання технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки учасників навчально-виховного процесу, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.

Забезпечення пожежної безпеки в закладах та установах покладається на їх власників або уповноважені ними органи, керівників (ректори, директори, начальники, завідувачі), керівників структурних підрозділів (факультети, кафедри, лабораторії, навчальні кабінети, цехи, склади, бібліотеки, архіви, майстерні тощо) відповідно до законодавства (п.п. 4 та 5 Розділу І Правил №974).

Розміщення вогнегасників, пожежних щитів (стендів), інших первинних засобів пожежогасіння здійснюється згідно з пунктом 3 розділу V Правил пожежної безпеки.

Стенди або пожежні щити слід установлювати в приміщеннях на видних та легкодоступних місцях якомога ближче до виходу із приміщення.

Вогнегасники повинні встановлюватися у легкодоступних та видних місцях, а також у пожежонебезпечних місцях, де найбільш вірогідна поява осередків пожежі. При цьому необхідно забезпечити їх захист від потрапляння прямих сонячних променів та дії опалювальних і нагрівальних приладів.

Вогнегасники, які розміщуються поза приміщенням або в неопалювальних приміщеннях і не призначені для експлуатації при мінусовій температурі, слід знімати на період холодів. У цьому разі на пожежних щитах і стендах має бути інформація про місце розміщення найближчого вогнегасника (п.п. 10-12 Розділу VІ Правил №974)..

Постановою Кабінету Міністрів України №444 від 26.06.2013 року затверджено Порядок здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях.

Зазначеним Порядком визначено, що навчання населення складається з: навчання безпосередньо на підприємствах, в установах та організаціях; навчання за межами підприємств, установ та організацій керівного складу і фахівців з питань цивільного захисту та пожежної безпеки; практичної підготовки під час проведення спеціальних об`єктових навчань і тренувань з питань цивільного захисту; навчання під час здобуття відповідного освітнього рівня у навчальних закладах системи освіти; самостійного вивчення інформації про дії в умовах надзвичайних ситуацій.

Навчання працюючого населення здійснюється безпосередньо на підприємстві, в установі та організації згідно з програмами підготовки працівників до дій у надзвичайних ситуаціях, а також під час проведення спеціальних об`єктових навчань і тренувань з питань цивільного захисту.

Програми підготовки працівників до дій у надзвичайних ситуаціях розробляються і затверджуються підприємствами, установами, організаціями на підставі програм та організаційно-методичних вказівок з підготовки населення до дій у надзвичайних ситуаціях, що розробляються і затверджуються ДСНС, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Організація пожежної безпеки жилих будинків та прибудинкових територій визначена пунктом 3.7 відповідних Правил, затверджених наказом №76 від 17.05.2005 року Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства, у якому зазначено, що пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних, технічних та інших заходів, спрямованих на попередження пожеж, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для швидкого виклику пожежних підрозділів та успішного гасіння пожеж.

Забезпечення пожежної безпеки покладається на власників цих будинків або на уповноважені ними органи.

Програми навчання з питань пожежної безпеки повинні узгоджуватися з органами державного пожежного нагляду.

Прибудинкова територія повинна постійно утримуватися в чистоті, систематично очищатися від сміття, тари, опалого листя. Дороги, проїзди й проходи до будівель, споруд, пожежних вододжерел, підступи до зовнішніх стаціонарних пожежних драбин, пожежного інвентарю, обладнання та засобів пожежогасіння мають бути завжди вільними, утримуватися справними, узимку очищатися від снігу.

Забороняється довільно зменшувати нормовану ширину доріг та проїздів. До всіх будівель споруд має бути забезпечений вільний доступ. Протипожежні розриви між будинками, спорудами, відкритими майданчиками для зберігання матеріалів, устаткування тощо повинні відповідати вимогам будівельних норм. Їх не дозволяється захаращувати стоянками транспорту, будівництвом та встановленням тимчасових будинків і споруд, у тому числі індивідуальних гаражів тощо.

Протипожежні системи, установки (протидимовий захист, пожежна автоматика, протипожежне водопостачання, протипожежні двері, клапани тощо) повинні постійно утримуватися у справному робочому стані.

Перевірку стану вогнезахисного оброблення слід проводити не менше одного разу на рік зі складанням акту перевірки.

Не дозволяється використовувати горища, технічні поверхи й приміщення (у т.ч. венткамери, електрощитові) для зберігання устаткування, меблів, вибухопожежонебезпечних матеріалів та інших небезпечних предметів.

Евакуаційні шляхи і виходи повинні бути вільними, нічим не захаращуватися і в разі виникнення пожежі забезпечувати безпеку під час евакуації всіх людей, які перебувають у приміщеннях будівель та споруд.

Сходові марші і площадки повинні мати справні огорожі з поручнями, які не повинні зменшувати встановлену будівельними нормами ширину сходових маршів і площадок.

Цими ж Правилами не дозволяється, зокрема, улаштовувати на шляхах евакуації пороги, виступи, турнікети, розсувні, підйомні двері, двері, що обертаються, та інші пристрої, які перешкоджають вільній евакуації людей; захаращувати шляхи евакуації (коридори, проходи, сходові марші і площадки, вестибюлі, холи, тамбури тощо) меблями, обладнанням, навіть якщо вони не зменшують нормативну ширину; забивати, заварювати, замикати на навісні замки, болтові з`єднання та інші запори, що важко відчиняються зсередини, зовнішні евакуаційні двері будівель; застосовувати на шляхах евакуації горючі матеріали для облицювання стін стель, а також сходів та сходових площадок; захаращувати меблями, устаткуванням та іншими предметами двері, люки на балконах і лоджіях, переходи в суміжні секції та виходи на зовнішні евакуаційні драбини (пп.пп.3.7.1-3.7.18 п. 3.7 Правил №76).

Як було зазначено представником позивача у позові та у підготовчому судовому засіданні 02.02.2021 року, та жодним чином не спростовано відповідачем протягом всього часу розгляду справи, на теперішній час залишаються не усунутими порушення приписів Кодексу цивільного захисту України №5403-VI, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України №1417 від 30.12.2014 року, та інших чинних нормативно-правових актів, стандартів, норм і правил у сфері пожежної та техногенної безпеки, які були встановлені Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області за результатами перевірки будівель гуртожитку Одеського національного політехнічного університету за адресою: м. Одеса, Маршала Говорова, 11-Б, та які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей (зазначені в акті перевірки №226 від 20.03.2020 року) за номерами 504-523.

При цьому суд критично ставиться до посилання відповідача в якості підстави для відмови у задоволенні позовних вимог контролюючого органу на те, що не всі порушення, встановлені під час перевірки та зазначені в акті, створюють загрозу життю та здоров`ю людей, з огляду на наступне.

На думку суду поняття «загроза життю та/або здоров`ю людини» є оціночним поняттям, яке лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, функція контролю (нагляду) здійснення якого покладено на позивача, посадові особи та фахівці якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.

Відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці (ст. 43 Конституції України).

Відповідно до Конвенції ООН про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці визнають, що кожна дитина має невід`ємне право на життя. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Отже, саме людина, її життя і здоров`я, визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Кожен громадянин повинен бути забезпечений безпечними для його життя і здоров`я умовами праці та навчання.

Суд звертає увагу на те, що зазначений в адміністративному позову захід реагування, запропонований Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій України в Одеській області для застосування до відповідача, має спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері пожежної безпеки в державному закладі освіти. Цей захід не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та пожежі, та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

При цьому необхідність застосування зазначеного позивачем заходу реагування, на думку суду, відповідає характеру виявлених ним порушень, а тому він буде співмірним до мети його застосування і таке втручання у права відповідача буде пропорційним.

Усунення недоліків у повному обсязі, в свою чергу, буде свідчити про усунення ризиків загрози життю та здоров`ю людей, та буде підставою для відновлення безпечної роботи та експлуатації будівель та приміщень освітньої установи.

На підставі вищевикладеного, а також враховуючи, що Одеським національним політехнічним університетом станом на час вирішення справи не було надано до суду доказів передачі до новоствореної юридичної особи, а саме Державного Університету «Одеська політехніка» будівель гуртожитку за адресою: м. Одеса, Маршала Говорова, 11-Б, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог та застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) саме до Одеського національного політехнічного університету шляхом повного зупинення експлуатації будівель гуртожитку за адресою: м. Одеса, Маршала Говорова, 11-Б, обмеження до них доступу, за винятком проведення робіт з усунення недоліків, зазначених в акті перевірки №226 від 20.03.2020 року, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в акті перевірки №226 від 20.03.2020 року за номерами: 504-523.

При цьому суд вважає недоведеним твердження представника відповідача у відзиві на адміністративний позов, що акт перевірки був вручений ректору навчального закладу начальником Одеського міського управління ГУ ДСНС України в Одеській області ОСОБА_1 під тиском, оскільки будь-яких обставин вчинення такого тиску відповідачем суду не зазначено та жодних доказів в обґрунтування цього твердження протягом часу розгляду справи до суду не надано. Крім того, як вбачається з наданих до суду документів, акт перевірки був направлений позивачем до ОНПУ засобами поштового зв`язку та безпосередньо на руки керівнику учбового закладу працівниками ДСНС не вручався.

Посилання представника відповідача у відзиві на допущення посадовими особами ГУ ДСНС України в Одеській області певних описок при викладенні ними в акті перевірки змісту виявлених ними порушень, а також тотожності деяких порушень при їх викладенні в акті по різних будівлях учбового закладу, теж не можуть бути прийнятими судом в якості належного способу заперечення заявлених позовних вимог ГУ ДСНС України в Одеській області. Зазначені твердження, на думку суду, без будь-якого підтвердження жодними доказами, не доводять факту відсутності у будівлях гуртожитку за адресою: м. Одеса, Маршала Говорова, 11-Б порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, можливості їх впливу на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та, відповідно, можливості через те спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, а тому не є підставою для відмови позивачу у задоволенні позову про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Одеського національного політехнічного університету.

До зазначеного висновку суд також доходить через те, що за наявності вищезазначених зауважень відповідача, Одеським національним політехнічним університетом не було вчинено жодних заходів щодо оскарження (в адміністративному або судовому порядку) правомірності та законності вищезазначених дій посадових осіб ГУ ДСНС України в Одеській області.

За наявності висловленої у відзиві незгоди відповідача з необхідністю усунення деяких порушень вимог законодавства у сферах пожежної та техногенної безпеки, зазначених у приписі №147 від 26.03.2020 року, відповідачем не надано до суду доказів оскарження зазначеного рішення суб`єкта владних повноважень відповідно до положень частини 3 статті 68 Кодексу ЦЗУ.

Також суд критично ставиться до посилання представника відповідача відносно того, що ГУ ДСНС України в Одеській області не узгодило з Одеським національним політехнічним університетом дати усунення виявлених недоліків, оскільки зазначеного обов`язку суб`єкта владних повноважень не передбачено жодним нормативно правовим актом.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. У зв`язку з відсутністю таких судових витрат у справі №420/6386/20, суд вирішив їх розподіл не проводити.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 48, 77, 90, 173, 192-194, 205, 241-246, 251, 255, 257, 258, 262, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області (65091, м. Одеса, вул. Прохорівська, 6) до Одеського національного політехнічного університету (65044, м.Одеса, проспект Шевченка, 1), Державного Університету «Одеська політехніка» (65044, м.Одеса, проспект Шевченка, 1), про вжиття заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) задовольнити.

Застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Одеського національного політехнічного університету шляхом повного зупинення експлуатації будівель гуртожитку за адресою: м. Одеса, Маршала Говорова, 11-Б, обмеження до них доступу, за винятком проведення робіт з усунення недоліків, зазначених в акті перевірки №226 від 20.03.2020 року, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в акті перевірки №226 від 20.03.2020 року за номерами: 504-523.

Розподіл судових витрат не проводити.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та п.п.15.5 п.15 ч.1 розділу VII Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя О.В. Білостоцький