Справа № 466/665/21
Суддя: Зима І. Є.
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/665/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2021 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Зими І.Є.

секретаря с/з Вітрук В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення , -

встановив:

29.01.2020р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 15.12.2020р. серії ЕАН № 3556851 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржуваною постановою його притягнуто до відповідальності за те, що він 15.12.2020р. о 06:40 год., керуючи транспортним засобом «Opel Meriva», н.з. НОМЕР_1 на 507 км автодороги Київ-Чоп здійснив обгін на перехресті, чим порушив п. 14.6 ПДР України.

Позивач вважає, що поліцейський безпідставно звинуватив його у даному правопорушенні, оскільки він здійснював об`їзд автомобіля, що рухався перед ним зі швидкістю, менш як 30 км/год та який лише розпочинав рух від узбіччя, що не заборонено ПДР України. Про даний факт він повідомив поліцейського, однак той не взяв його пояснення до уваги, натомість виніс оскаржувану постанову. При чому жодних доказів, зокрема фото чи відеофіксації правопорушення, інспектор поліції не надав, розгляд справи здійснено з грубими порушеннями вимог КУпАП. Вважає, що винесена постанова є протиправною і такою, що підлягає скасуванню внаслідок відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Представник УПП у Львівській області в судове засідання не з`явився, подавши відзив на позовну заяву, в кому позов повністю заперечує. Свою позицію мотивує тим, що позивач здійснив саме обгін транспортного засобу на перехресті, що заборонено Законом, чим порушив п. 14.6 ПДР України. Даний факт інспектор поліції чітко спостерігав, тому відразу здійснив зупинку автомобіля позивача для винесення постанови. Відеозапис із фактом правопорушення відсутній, оскільки , згідно Інструкції, такий зберігається лише 1 місяць. Розгляд справи відбувався в присутності позивача, зміст постанови відповідає дійсним обставинам, а поліцейський діяв згідно чинного законодавства.

Згідно ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Фіксування судового розгляду технічними засобами не здійснювалось відповідно до вимог ст. 41 КАС України, в зв`язку з відсутністю учасників.

Дослідивши наявні докази у їх сукупності, ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до оскаржуваної постанови від 15.12.2020р. серії ЕАН № 3556851 позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

З тексту постанови вбачається, що ОСОБА_1 15.12.2020р. о 06:40 год., керуючи транспортним засобом «Opel Meriva», н.з. НОМЕР_1 на 507 км автодороги Київ-Чоп, здійснив обгін на перехресті, чим порушив п. 14.6 «а» ПДР України.

Так, згідно п. 14.6 «а» ПДР України, обгін заборонено: а) на перехресті.

Між тим, Розділом 35 ПДР України водіям не заборонено здійснювати обгін поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Згідно п. 12.9 «г» ПДР України, водієві забороняється різко гальмувати (крім випадків, коли без цього неможливо запобігти дорожньо-транспортній пригоді).

Як встановлено, позивач рухався зі швидкістю близько 90-100 км/год, і для уникнення аварійної ситуації та різкого гальмування здійснив обгін автомобіля, який розпочинав рух від узбіччя перед ним зі швидкістю менше 30 км/год без виїзду на смугу зустрічного руху.

Згідно п. 1.10 ПДР України, обгін - це випередження одного або кількох транспортних засобів, пов`язане з виїздом на смугу зустрічного руху.

Також, як згадувалось вище, подія мала місце в зимовий час о 06.40 год., тобто в темну пору доби, і на думку суду поліцейським не вдавалось можливим чітко спостерігати факт правопорушення.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем по справі не відібрано пояснення у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не встановлено свідків правопорушення. До постанови про адміністративне правопорушення не долучено фото чи відео фіксації правопорушення, тобто відсутні належні та допустимі докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Поміж тим, відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідками, технічними засобами, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

В оскаржуваній постанові інспектор не врахував приписів частин 1-3 ст. 7 КУпАП про необхідність розгляду і вирішення справ не інакше як на підставі наступних засад: ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 251 КУпАП саме на посадову особу (заявленого суб`єкта оскарження) покладається обов`язок вживати передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи; запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких не вистачає.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показаннями свідків. Докази суду надають учасники справи. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Дотримуючись вимог ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю. Отже, ймовірне вчинення позивачем адміністративного правопорушення, доказами не підтверджується і ґрунтується на припущеннях зацікавленої у результатах службової особи: постанови, яка не може бути визнана як належний та допустимий доказ.

Згідно ч. 1-2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, але останній доказів та обґрунтованості правомірності складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем ОСОБА_1 правил дорожнього руху України не надав.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

За принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії відповідача під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача не відповідають вимогам ст.ст.245, 280 КУпАП. Оскаржувана постанова відповідачем прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому відповідно до вимог ст.247, п.3 ст.293 КУпАП вказана постанова підлягає скасуванню.

Згідно з ч.3 п.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 73-77, 205, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, ст.ст. 122, 245, 247 п.1, 280, 286, 289, КУпАП, суд,-

ухвалив:

адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову інспектора поліції 2 батальйону 4 роти УПП у Львівській області Солтиса Володимира Степановича від 15.12.2020р. серії ЕАН № 3556851 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з моменту проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_2 .

Відповідач: УПП у Львівській області , адреса: м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Суддя І. Є. Зима