Справа № 577/4977/20
Суддя: Рідзевська І. О.
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 577/4977/20
Провадження № 2-а/577/2/21

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2021 року м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Рідзевської І.О.,

з участю секретаря Волошко І.С.,

представника позивача Овчинникової Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Конотоп справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу прикордонної служби «Мілове» ім. В. Банних про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до відділу прикордонної служби «Мілове» ім. В. Банних про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги мотивує тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення №136647 від 29 листопада 2020 року, позивачку визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 1700,00 грн. Так, старший інспектор прикордонної групи АЮД впс «Мілове» ім.. В.Банних лейтенант Волковський О.Ю. від 29.11.2020 року склав постанову про накладення адміністративного стягнення № 136647, відповідно до якої її визнано винною у незаконному перетинанні державного кордону України в населеному пункті «Ізварине» на напрямку н.п. «Ізварине» (ТОТ) н.п. «Донецьк» (РФ), чим порушила п. 3 Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів з таких територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2019 року №815, про те що вона 26.10.2020 року о 08:00 гол виїхала з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації через непрацюючий пункт пропуску в н.п. «Ізварине», про що вона пояснила 29.11.2020 року о 22:00 год. Позивачка вважає, що постанова відповідача щодо притягнення її до адміністративної відповідальності є протиправно та підлягає скасуванню, оскільки вона перетинала кордон через н.п. «Ізварине» не 26.10.2020 року, а 29.11.2020 року. Станом на 25.10.2020 року вона перебувала в м. Конотопі Сумської області за місцем своєї реєстрації, приймала участь у виборах і не могла бути 26.10.2020 року в н.п. «Ізварине». Вона та її донька є тимчасово переміщені, і винаймають квартиру по АДРЕСА_1 . На тимчасово окуповану територію вона їздила при крайній потребі і дуже рідко. Останній раз через тяжку хворобу матері і ще для того, щоб наглянути на квартиру і майно Не дивлячись на щире каяття, штраф 1700 грн. є для неї непосильним, оскільки вони з донькою є інвалідами ІІ групи.

З огляду на викладене, позивачка вважає себе не винуватою, а оскаржувану постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. Тому просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №1136647 від 29.11.2020 року, якою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді 1700,00 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, закрити.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник Овчинникова Р.О. в судовому засіданні позовну заяву підтримали в повному обсязі, прохали її задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 31,36). Причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надходило, відзив на позов та доказів суду не надав.

Враховуючи неявку у судове засідання належним чином повідомлених сторін, суд вважає можливим ухвалити рішення на підставі наявних у справі матеріалів та доказів, дослідивши які вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення №136647 від 29.11.2020 року, складеною інспектором прикордонної служби групи АЮД впс «Мілове» ім. В. Банних Луганського Волківським О.Ю. до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 1700,00 гривень.

Згідно зазначеної постанови вбачається, що 29.11.2020 року о 22:00 год. під час прикордонного контролю прикордонним нарядом «Перевірка документів» у міждержавному пункті пропуску через державний кордон України «Мілове» було виявлено ОСОБА_1 , яка пояснила, що 26.10.2020 року о 08: 00 год. здійснила виїзд з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації через тимчасово непрацюючий пункт пропуску через державний кордон України в населеному пункті «Ізварине» на напрямку н.п. «Ізварине» (ТОТ) - н.п. «Донецьк» (РФ, чим порушила вимоги п. 3 постанови КМУ №815 від 17.07.2019 року «Про затвердження Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окупованій території України у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», тобто скоїла правопорушення, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 204-2 КУпАП (а.с. 3).

Згідно довідки від 01.09.2016 року № 5919-1089 про взяття на облік внутрішньої переміщеної особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перемістилась з тимчасово окупованої території (району проведення антитерористичної операції), а саме з міста АДРЕСА_2 , де фактичне місце проживання останньої визначено за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 4).

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч.2 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення (ст. 283 КУпАП).

За приписами ч.1 ст.204-2 КУпАП порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже вказана норма є бланкетною та відсилає до відповідного нормативного акту, зокрема, на Закон України Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях .

Відповідно до частин 1 та 3 статті 12 цього Закону, в`їзд осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзд осіб, переміщення товарів з таких територій здійснюються через контрольні пункти в`їзду-виїзду.

Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів із таких територій визначаються Кабінетом Міністрів України.

28.11.2019 набрав чинності Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 № 815 (надалі Порядок).

Відповідно до п. 1 Порядку, цей Порядок визначає процедуру в`їзду/виїзду осіб і транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, і переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях (далі - тимчасово окуповані території) та з таких територій.

Дія цього Порядку поширюється на всіх фізичних та юридичних осіб, які здійснюють такий в`їзд/виїзд і переміщення товарів через контрольні пункти в`їзду-виїзду, контрольні пункти в`їзду-виїзду на залізниці.

Згідно з пунктом 3 Порядку, В`їзд/виїзд осіб, у тому числі транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, а також переміщення товарів на тимчасово окуповані території та з таких територій здійснюється виключно через визначені контрольні пункти в`їзду-виїзду відповідно до вимог цього Порядку.

Контрольні пункти не призначені для перетинання державного кордону.

Поза визначеними контрольними пунктами в`їзду/виїзду переміщення через лінію розмежування осіб, транспортних засобів та товарів заборонено.

З визначення термінів, викладених в пункті 2 Порядку вбачається, що контрольний пункт в`їзду/виїзду - це комплекс будівель, спеціальних, інженерних споруд і технічних засобів, розташованих на спеціально визначеній земельній ділянці, де здійснюються заходи контролю в`їзду-виїзду осіб, транспортних засобів та товарів, які переміщуються на тимчасово окуповані території та з таких територій.

Лінія розмежування - умовна лінія на місцевості між тимчасово окупованими територіями та контрольованими територіями, яка проходить по передньому краю передових позицій об`єднаних сил.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що положення Порядку визначають правила в`їзду на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях та виїзду з них виключно через контрольні пункти, які розташовані на спеціально визначеній земельній ділянці в межах лінії розмежування, при цьому такі контрольні пункти не призначені для перетинання державного кордону.

Таким чином, особа підлягає відповідальності за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП виключно у разі переміщення саме через лінію розмежування поза визначеними контрольними пунктами в`їзду/виїзду.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу (ч.2 ст.251 КУпАП).

Відповідачем в порушення свого процесуального обов`язку не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження як правомірності дій з ухвалення оскаржуваної постанови, так і наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-2 КУпАП, тобто доказів на підтвердження законності та обґрунтованості спірної постанови.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, на позивача накладено стягнення за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП за перетинання державного кордону через непрацюючий пункт пропуску Маринівка.

Відповідно до статті 1 Закону України Про державний кордон України , державний кордон України є лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору.

Згідно з частинами 1 та 3 статті 9 цього Закону, перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Стаття 35 Закону України Про державний кордон України передбачає, що особи, винні в порушенні або спробі порушення режиму державного кордону України, прикордонного режиму або режиму в пунктах пропуску через державний кордон України, у незаконному переміщенні або спробі незаконного переміщення через державний кордон України вантажів, матеріалів, документів та інших предметів, а також в інших порушеннях законодавства про державний кордон України, несуть кримінальну, адміністративну або іншу відповідальність згідно з законодавством України.

Зокрема, стаття 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за незаконне перетинання або спробу незаконного перетинання державного кордону України.

Таким чином, незаконний перетин державного кордону України не охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, оскільки положення Порядку забороняють в`їзд/виїзд поза визначеними контрольними пунктами саме через лінію розмежування, а не державного кордону.

Відповідно до вимог ст. 284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідач 1, приймаючи спірну постанову не звернув уваги на вищезазначені положення законодавства, а тому постанова серії №136647 від 29.11.2020 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача - закриттю на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Також суд зазначає, що за приписами ч.4 ст.159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи; неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Таким чином, відповідачем суб`єктом владних повноважень у встановленому законом порядку не доведена правомірність та обґрунтованість оскаржуваної постанови з урахуванням усіх обставин, що мають значення для її прийняття, що є підставою для її скасування та закриття справи про адміністративне правопорушення на підставі п.3 ч.3 ст.286 КАС України. Відтак, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 94, 242-246, 286 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до відділу прикордонної служби «Мілове» ім. В. Банних про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №136647 від 29 листопада 2020 року, складену старший інспектор прикордонної групи АЮД впс «Мілове» ім. В.Банних лейтенантом Волковським Олегом Юрійовичем відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 204-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 (однієї тисячі сімсот) гривень 00 копійок.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за частиною 1 статті 204-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення, закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Конотопський міськрайонний суд Сумської області протягом десяти днів з дня його проголошення, відповідно до частини четвертої статті 286 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 31 березня 2021 року.

Суддя Рідзевська І. О.