Справа № 640/3253/19
Суддя: Глущенко Яна Борисівна
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/3253/19 Суддя (судді) першої інстанції: Шрамко Ю.Т.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Глущенко Я.Б.,

суддів Ганечко О.М., Собківа Я.М.,

секретаря Ткаченка В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу» до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 серпня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року Публічне акціонерне товариство «Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу» (далі - позивач, ПАТ «Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу») звернулось у суд з позовом до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі - відповідач, ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, якими до нього застосовано штраф за порушення строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з податка на землю.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що своєчасність сплати узгодженого грошового зобов`язання не могла бути предметом камеральної перевірки. До того, подання уточненої декларації, в якій сума грошового зобов`язання зменшена, не є оплатою такого.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 серпня 2020 року позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду, Головне управління Державної податкової служби у місті Києві подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та ненадання правової оцінки поданим доказам, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що під час перевірок контролюючим органом встановлено несвоєчасну сплату узгоджених сум грошових зобов`язань.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач наголошує на законності та обґрунтованості рішення місцевого суду. Зазначає, що у період до 01 січня 2017 року відповідач не мав право здійснювати перевірку своєчасності сплати узгоджених сум грошових зобов`язань в порядку камеральної перевірки. Також акцентує увагу, що з 01 січня 2017 року у відповідача відсутні повноваження на прийняття податкових повідомлень - рішень.

Розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження на підставі пункта 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів уважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - змінити, з таких підстав.

Судом установлено, що 17 грудня 2014 року, 19 та 27 грудня 2016 року, а також 02 лютого 2017 року відповідачем проведено камеральні перевірки своєчасності сплати позивачем земельного податка. За результатами перевірок складено акти, згідно з висновками яких, на порушення пункта 57.1 статті 57 та статті 287 Податкового кодексу України з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі - ПК України), платником несвоєчасно сплачено земельний податок.

На підставі вказаних актів 15 листопада 2016 року, 27 грудня 2016 року, 16 січня 2017 року (в самому податковому повідомленні-рішенні відповідачем допущена описка в даті, а саме, зазначено 16 січня 2016 року) та 13 лютого 2017 року відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення:

№, яким за затримку сплати 485560,35 грн. більше 30 календарних днів позивача зобов`язано сплатити штраф по земельному податку у розмірі 20% у сумі 97112,07 грн.;

№, яким за затримку сплати 37155,25 грн. більше 30 календарних днів позивача зобов`язано сплатити штраф по земельному податку у розмірі 20% у сумі 7431,05 грн.;

№, яким за затримку сплати 35835,05 грн. більше 30 календарних днів позивача зобов`язано сплатити штраф по земельному податку у розмірі 20% у сумі 7167,01 грн.;

№, яким за затримку сплати 38475,45 грн. більше 30 календарних днів позивача зобов`язано сплатити штраф по земельному податку у розмірі 20% у сумі 7695,09 грн.

Уважаючи такі рішення протиправними, ПАТ «Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу» звернулось з даним позовом до суду.

Постановляючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що у період до 01 січня 2017 року контролюючі органи не могли перевіряти своєчасність сплати узгоджених сум грошових зобов`язань в рамках камеральних перевірок.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів приходить до наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податкового кодексу України у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин (далі - ПК України).

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункта 75.1.1 пункта 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Пунктом 76.1 статті 76 ПК України закріплено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Отже, камеральна перевірка є способом здійснення податкового контролю, який проводиться в приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків або відображених у системах електронного адміністрування податку на додану вартість та електронного адміністрування реалізації пального.

Особливості камеральної перевірки полягають у тому, що її проведення не потребує наказу керівника податкового органу або іншого спеціального дозволу чи направлення, згоди платника податків та його присутності.

У свою чергу, метою камеральної перевірки на час виникнення спірних правовідносин є виявлення в поданій звітності та даних систем електронного адміністрування податку на додану вартість або електронного адміністрування реалізації пального арифметичних та/або методологічних помилок, інших відомостей, які призвели до заниження або завищення податкових зобов`язань чи інших порушень. Камеральній перевірці підлягає уся податкова звітність суцільним порядком. Камеральною перевіркою охоплюються лише ті показники документів, які належать до податкової звітності та мають значення для правильності обчислення платником об`єкта оподаткування та суми податку, що підлягає сплаті до бюджету.

Перевірка будь-яких інших відомостей камеральною перевіркою не охоплюється.

Водночас за змістом підпункта 75.1.2 пункта 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів.

21 грудня 2016 року Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні № 1797-VIII (далі - Закон України № 1797-VIII) змінено редакцію підпункта 75.1.1 пункта 75.1 статті 75 ПК України та розширено предмет камеральної перевірки шляхом включення до нього питань своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання.

Протягом 2016 року, до внесення відповідних змін до ПК України на підставі Закону України № 1797-VIII, які набули чинності з 01 січня 2017 року, питання своєчасності та повноти сплати податків перевірялися контролюючим органом лише в межах проведення документальної перевірки.

Колегія суддів зазначає, що під час проведення камеральної перевірки (до 1 січня 2017 року) не можуть перевірятися інші питання, крім перевірки податкової звітності суцільним рядком. Документами, що мають відношення до такої перевірки, є саме податкові декларації (розрахунки) і ніякі інші. Аналіз достовірності сформованих платником показників податкової звітності, а також своєчасність та повнота сплати податків під час камеральної перевірки не здійснюється. Якщо ж під час проведення камеральної перевірки виявлено порушення податкового законодавства, контролюючий орган має право призначити та провести документальну (виїзну, невиїзну або планову чи позапланову) перевірку платника податків.

Таке правозастосування відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 19 березня 2019 року у справі № 803/1908/16, від 23 серпня 2019 року у справі № 826/4242/15, від 09 липня 2020 року у справі №805/3373/16-а та від 23 липня 2020 року у справі №809/31/17.

Посилання контролюючого органу у апеляційній скарзі на виявлені порушення, які зафіксовані актами перевірки, є безпідставними, оскільки відповідач до 1 січня 2017 року не був наділений правом перевіряти своєчасність справляння платником податків узгоджених сум грошового зобов`язання в межах камеральної перевірки, чим порушив вимоги підпункта 75.1.1 пункта 75.1 статті 75 ПК України, відтак акт перевірки у розумінні частини 1 статті 74 Кодексу адміністративного України є недопустимим доказом на підтвердження наявності складу податкових правопорушень, покладених в основу прийнятих податкових повідомлень - рішень.

У даному випадку відповідач, здійснюючи дослідження питань своєчасності сплати позивачем самостійно визначених сум грошових зобов`язань з земельного податка, вийшов за межі предмету камеральної перевірки, у зв`язку з чим прийняті за результатами такої перевірки податкові повідомлення-рішення від 15 січня 2015 року №, від 15 січня 2015 року №, від 15 травня 2015 року №, від 17 червня 2015 року №, 15 листопада 2016 року №, від 27 грудня 2016 року №, від 16 січня 2017 року (датоване 16 січня 2015 року) № є протиправними.

Надаючи оцінку правомірності податкового повідомлення - рішення від 13 лютого 2017 року №, колегія суддів уважає за необхідне зазначити наступне.

Законом України № 1797-VIII також внесено зміни до статті 191 ПК України в частині визначення функцій контролюючих органів, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 193 цього Кодексу.

Також кодекс доповнено статтею 193, згідно якої державні податкові інспекції наділені функціями:

здійснюють сервісне обслуговування платників податків;

здійснюють реєстрацію та ведення обліку платників податків та платників єдиного внеску, об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням;

формують та ведуть Державний реєстр фізичних осіб - платників податків, Єдиний банк даних про платників податків - юридичних осіб, реєстри, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи;

виконують інші функції сервісного обслуговування платників податків, визначені законом.

Отже, з 01 січня 2017 року державні податкові інспекції позбавлені права приймати податкові повідомлення - рішення.

Наведене є підставою для визнання протиправними та скасування податкового повідомлення - рішення від 13 лютого 2017 року №, як такого що прийняте неуповноваженим суб`єктом.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позов має бути задоволений з наведених вище підстав, у зв`язку з чим рішення місцевого суду підлягає відповідній зміні.

Відповідно до пункта 2 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити судове рішення.

За змістом частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 33, 34, 243, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві залишити без задоволення.

Змінити мотивувальну частину рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 серпня 2019 року, виклавши її у редакції цієї постанови.

У решті судове рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Я.Б. Глущенко

Судді О.М. Ганечко

Я.М. Собків