Справа № 620/496/21
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2021-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2021 року Чернігів Справа № 620/496/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Соломко І.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛПГ РІТЕЙЛ" до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю ''ЛПГ РІТЕЙЛ'' (далі також ТОВ ''ЛПГ РІТЕЙЛ'', позивач) звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області (далі також ГУ ДПС у Чернігівській області, відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 02.09.2020 №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, оскільки прийняте відповідачем без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а штрафні санкції не відповідають переслідуваній меті та є непропорційними. Також вважає, що перевірка проведена відповідачем безпідставно.

Ухвалою суду від 01.02.2021 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач надав суду відзив в якому заперечувати проти задоволення позову та зазначив, що в ході перевірки, яка, на його думку, проведена у відповідності до норм чинного законодавства, встановлено введення в експлуатацію резервуара для зберігання скрапленого газу, який не обладнаний рівноміром та не зареєстрований. Отже, вказані обставини є порушенням податкового законодавства, тому оскаржуване рішення прийнято на підставі та у спосіб, визначений нормами, які регулюють спірні правовідносини. Також заявив клопотання про розгляд справи в загальному провадженні.

Ухвалою суду від 23.02.2021 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в загальному провадженні.

Представник позивача подав відповіді на відзиви, в яких заперечував проти доводів, відповідачів, викладених у відзивах та додаткові пояснення по справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальність ''ЛПГ РІТЕЙЛ'' є юридичною особою, зареєстровано в Єдиному реєстрі про державну реєстрацію юридичних осіб 15.05.2015 (а.с.11). Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України позивач здійснює діяльність з роздрібної торгівлі пальним (КВЕД 47.30), оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (КВЕД 46.71) (а.с.12).

Свою діяльність на вказаному об`єкті товариство здійснює на підставі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, що видана ГУ ДПС у Чернігівській області від 01.07.2019 №1900025 та додатку до неї, термін дії якої становить до 01.07.2024 (а.с.13-14), дозволів управління Держпраці на виконання робіт від 18.07.2019 № 175.19.74, від 14.01.2019 №010.19.74, від 09.07.2018 №172.18.74 (а.с.15-17).

31.07.2020 Головним управлінням ДПС у Чернігівській області виданий наказ №1041 про проведення фактичної перевірки у ТОВ ''ЛПГ РІТЕЙЛ'' щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (а.с.18).

12.08.2020 контролюючим органом проведено фактичну перевірку ТОВ ''ЛПГ РІТЕЙЛ'' за адресою: вул. Привокзальна,буд.55-а, с. Неданчичі, Ріпкинський район, Чернігівська область за результатами якої складено акт № 165/32/39793006 від 12.08.2020, в якому встановлено, що ТОВ ''ЛПГ РІТЕЙЛ'' порушено п. 12 підрозділу 5 розділу ХХ перехідних положень та пп.230.1.2 п.230.1 ст.230 Податкового кодексу України, а саме здійснюється роздрібний продаж пального з акцизного складу «АЗС (уніфікований номер 1004341), що розташований за адресою: вул. Привокзальна,буд.55-а, с. Неданчичі, Ріпкинський район, Чернігівська область, де за період з 01.01.2020 по 29.07.2020 здійснювалась реалізація скрапленого газу Z- звіт № 1164 від 08.05.2020 на загальну суму розрахунків 2201,95 грн через стаціонарний резервуар для збереження введений в експлуатацію 18.07.2019 без обладнання та реєстрації рівноміра - лічильника, та не зареєстровано один витратомір лічильник без реєстрації в Єдиному реєстрі. На момент перевірки у резервуарі знаходиться (залишок пального) 6427,41 літрів скрапленого газу (а.с.19-20).

20.08.2020 ТОВ ''ЛПГ РІТЕЙЛ'' надано письмові пояснення до ГУ ДПС у Чернігівській області, в яких товариство пояснило поважні підстави виниклої ситуації, повідомило про вжиті заходи, виклало свою позицію та зазначило, що під час проведення перевірки вже були встановлені та зареєстровані рівномір - лічильник, та один витратомір лічильник (а.с.21).

На підставі акту перевірки № 165/32/39793006 від 12.08.2020 ГУ ДПС у Чернігівській області прийнято податкове повідомлення - рішенням від 02.09.2020 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 40000,00 грн до ТОВ ''ЛПГ РІТЕЙЛ''(а.с.25).

Вважаючи вказане податкове повідомлення рішення протиправним, 09.09.2020 позивач направив скаргу №17/9 до Державної податкової служби України (а.с.27-31).

Рішенням Державної податкової служби від 28.12.2020 № 36404/9/99-00-06-03-01-06 про результати розгляду скарги, скарга залишена без задоволення, а податкове повідомлення - рішенням від 02.09.2020 № без змін (а.с.33-35).

Вважаючи, що податкове повідомлення рішення є протиправним, незаконним та таким, що підлягає скасуванню позивач звернувся до суд з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010 ( далі ПК).

За змістом підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 ПК України акцизний склад - це спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, а також приміщення, розташовані на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального (крім скрапленого газу природного, бензолу, метанолу), за винятком приміщень для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального розпорядником акцизного складу.

Згідно з підпунктом 14.1.224 пункту 14.1 статті 14 ПК України розпорядник акцизного складу - це суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального (крім скрапленого газу природного, бензолу, метанолу), крім суб`єктів господарювання, які використовують приміщення, розташовані на митній території України, для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального.

Відповідно до пункту 230.1. статті 230 ПК України акцизні склади та акцизні склади пересувні утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку.

Підпунктом 230.1.2 пункту 230.1. статті 230 ПК України встановлено, що акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Акцизні склади, на яких здійснюються виключно зберігання та реалізація пального, що отримується та реалізується виключно у споживчій тарі без зміни розфасовки, а також скрапленого газу природного, бензолу, метанолу, не обладнуються витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати:

а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі;

б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів.

Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.За змістом пункту 12 підрозділу 5 розділу XX «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» ПК України розпорядники акцизних складів відповідно до вимог цього Кодексу зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі в строки, зокрема, акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 1 січня 2020 року.

Пунктом 18 підрозділу 5 розділу XX «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» ПК України було встановлено, що норми п.128-1 ст.128-1 Податкового кодексу України застосовуються до розпорядників акцизних складів, на яких розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів (крім розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до п.212.1 ст.212 цього Кодексу) з 1 січня 2020 року.

Порядок ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 22 листопада 2017 року № 891.

Пунктом 2 Порядку № 891 визначено, що витратомір-лічильник - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки, призначений для безперервного вимірювання, запам`ятовування та відображення у фактичних умовах вимірювання кількості пального, що проходить через вимірювальний перетворювач у закритих, повністю заповнених трубопроводах; рівнемір-лічильник рівня пального у резервуарі - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки, призначений для вимірювання рівня пального, за яким обчислюється об`єм пального, що перебуває у резервуарі, за градуювальною таблицею резервуара.

Як встановлено пунктом 5 та пунктом 7 Порядку № 891, інформація про розпорядника акцизного складу, наявні акцизні склади, розміщені на них резервуари, витратоміри та рівнеміри вноситься розпорядниками акцизних складів до електронних документів для наповнення Реєстру шляхом ручного вводу даних та надсилається одноразово. Натомість, інформація про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів фактичних залишків пального на початок та кінець звітної доби, добового обсягу обігу пального та добового фактичного обсягу реалізованого пального зводиться автоматично, шляхом передачі даних витратомірів та рівнемірів, зареєстрованих у Реєстрі.

Формат даних та структуру Реєстру затверджено наказом Міністерства фінансів України від 27.11.2018 № 944, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 02.01.2019 за № 4/32975 (далі - наказ № 944).

На виконання пункту 3 Порядку № 891 і пункту 2 наказу № 944 ДПС розроблено програмне забезпечення для створення та ведення Реєстру, яке надає безкоштовну можливість платникам податків подавати до контролюючого органу довідку про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри (електронний документ за формою J0210301) довідки про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі (електронні документи за формою J0210401) засобами ІТС «Електронний кабінет» та ІТС «Єдине вікно подання електронної звітності».

Відомості про внесення до Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, у період, що перевірявся, в системі відсутні.

Докази на спростування вказаного позивачем не надано.

Податковим кодексом встановлено заборону здійснення реалізації пального без реєстрації витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів у відповідному Єдиному державному реєстрі.

Законом України від 18.12.2019 №391-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування акцизного податку» до пункту 18 підрозділу 5 розділу XX «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» ПК України внесені зміни, а саме в абзаці четвертому слово "січня" замінити словом "квітня".

Відповідно до статті 128-1 ПК України необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір - лічильник/витратомір - лічильник спирту етилового.

Таким чином, дійсно, у розпорядників акцизних складів на підставі указаних норм ПК України виник обов`язок обладнати акцизні склади, на території яких здійснюється господарська діяльність з відповідним підакцизним товаром -паливом витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх у відповідному Єдиному державному реєстрі до 01.04.2020.

При цьому з 01.04.2020 відповідно до статті 128-1 ПК України за вказані вище порушення передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник.

Як убачається з матеріалів справи, відповідачем під час перевірки встановлено, що у період з 01.01.2020 по 29.07.2020 на акцизному складі позивача знаходився введений в експлуатацію резервуар, який не був обладнаний рівноміром-лічильником та не зареєстровано один витратомір-лічильник у місті відпуску пального наливом зі стаціонарного резервуару.

Позивач у позові посилається на те, що оскільки на момент здійснення перевірки ним вже було виконано вимоги ПК України щодо встановлення та реєстрації витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників, то підстави для відповідальності відсутні.

Також зазначив, що вимоги законодавства не були виконані вчасно з поважних причин, що від нього не залежали.

Суд у свою чергу з такою позицією позивача не погоджується з огляду на таке.

За змістом пункту 109.1. статті 109 ПК України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Суд звертає увагу, що законодавчі зміни, на підставі яких у позивач виник обов`язок обладнати акцизний склад відповідними засобами вимірювання були прийняті заздалегідь.

Так, Законом України №391-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування акцизного податку», яким було установлено відповідний обов`язок позивача, як розпорядника акцизного складу прийнятий - 18.12.2019.

Отже, позивач знав про виникнення з 01.04.2020 у нього такого обов`язку та мав достатньо часу для того щоб придбати, встановити та зареєструвати витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники на своєму акцизному складі.

Окрім цього, закон у попередній редакції, тобто до внесення змін 18.12.2019 на підставі Закону №391-ІХ вимагав установлення таких приладів ще до 01.01.2020, що також свідчить про обізнаність позивача про це та можливість підготуватися до таких змін податкового законодавства та змісту і обсягу своїх обов`язків щодо цього.

Як убачається з матеріалів справи, а саме договору поставки укладеного між позивачем та ТОВ «Науково-вробнича компанія «Інтергаз», цей договір укладений 13.04.2020, тобто після дати (01.04.2020) з якої акцизні склади вже повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками, зареєстрованими в Єдиному державному реєстрі.

Тож, вже на момент укладення цього договору, позивач повинен був розуміти про обов`язок виконання вимог законодавства.

Проте таких дій не вчинив, що в розумінні пункту 109.1 статті 109 ПК України є податковим правопорушенням.

Щодо тверджень позивача про безпідставність наказу про проведення перевірки, суд зазначає таке.

Так, у наказі від 31.07.2020 №1041 «Про проведення фактичної перевірки» межі перевірки визначені у пункті 1, в якому зазначено, що перевірка проводиться з питань щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), висновки яких стали предметом оскарження.

Такий зміст наказу чітко визначав межі повноважень ГУ ДПС в Чернігівській області. При цьому наказ є індивідуальним правовим актом, який вичерпує дію з проведенням перевірки. У зв`язку з цим наказ може бути самостійним предметом оскарження.

У постанові від 21.02.2020, ухваленою Верховним Судом у складі колегії суддів палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду в адміністративній справі №826/17123/18 (провадження №К/9901/25669/19), висловлено правову позицію з питань оскарження наказів про проведення перевірок у разі допуску податкових органів до проведення перевірок та правових наслідків процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та проведенні відповідної документальної або фактичної перевірки.

Правовий висновок Верховного Суду за результатами розгляду адміністративної справи №826/17123/18 полягає в тому, що у разі якщо контролюючим органом була проведена перевірка на підставі наказу про її проведення і за наслідками такої перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення чи інші рішення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження після проведення перевірки не є належним способом захисту права платника податків. Належним способом захисту порушеного права платника податків у такому випадку є саме оскарження рішення, прийнятого за результатами перевірки.

Надаючи оцінку всім доводам учасників справи, суд також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем в повній мірі виконано свій обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого рішення, в той же час позивач не довів належними доказами обставини на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

За таких обставин суд уважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛПГ РІТЕЙЛ" вул.Коцюбинського, буд.49-а, к.206,м.Чернігів,14000, .

Відповідач: Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області вул.Реміснича, буд.11,м.Чернігів,14000, .

Повний текст рішення виготовлено 01 квітня 2021 року.

Суддя І.І. Соломко