Справа № 420/466/21
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2021-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/466/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, за участю третьої особи - Управління Державної казначейської служби України у місті Одесі про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, за участю третьої особи - Управління Державної казначейської служби України у місті Одесі в якому позивач просить суд:

визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у поверненні помилково сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 3296,00 (три тисячі двісті дев`яносто шість) грн. 00 коп.;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у місті Одесі подання про повернення ОСОБА_1 суму сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 3296,00 (три тисячі двісті дев`яносто шість) грн. 00 коп. згідно квитанції № 968975 від 04.10.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачем у 2018 році вперше придбано квартиру на підставі договору купівлі-продажу квартири. Перед укладанням вказаного договору позивач сплатив збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1% від вартості придбаного житла. Позивач звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із вимогою щодо повернення сплачених безпідставно грошових коштів у зв`язку з тим, що позивач вперше придбав житло. Проте, відповідач відмовив у поверненні коштів, оскільки у позивача рахується інша нерухомість.

Ухвалою суду від 01.02.2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та витребувано у позивача - ОСОБА_1 належним чином завірені копії документів щодо державної реєстрації об`єкту нерухомого майна - квартири, право власності на яку позивач набув на підставі договору купівлі-продажу №4304 від 04.10.2018 року, а також правовстановлюючих документів щодо набуття права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Витребувано у відповідача по справі - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області належним чином засвідчені копії документів на підтвердження обставин, що послугували підставою для вчинення оскаржуваних дій.

16.02.2021 року за вх. № 7474/21 від ГУ ПФУ в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що за позивачем, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 11.06.2014 року зареєстроване право власності на житловий будинок. Таким чином, оскільки позивач набув права власності вперше у 2014 році, тому підстави для повернення суми сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у Головного управління відсутні.

16.02.2021 року за вх. № 7473/21 від ГУ ПФУ в Одеській області, на виконання ухвали суду від 01.02.2021 року, надійшли витребувані судом документи.

17.02.2021 року за вх. №ЕП/4282/21 та №ЕП/4334/21 від позивача надійшли витребувані судом документи.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

04.10.2018 року між ОСОБА_2 , діючий від імені громадянки ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чернишовою Наталією Георгієвною (зареєстровано у реєстрі за №2219), відповідно до якого позивач придбав квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.31-32).

Згідно п. 3 вказаного договору продаж здійснено за 329 600,00 грн.

За придбання вказаної квартири згідно договору купівлі продажу позивачем сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 3328,96,00 грн., що підтверджується копією квитанції № 968975 від 04.10.2018 року (а.с.26).

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про повернення безпідставно сплаченої з операції купівлі-продажу нерухомого майна суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 3296,00 грн.

Листом від 14.12.2020 №1500-0506-8/101567 ГУ ПФУ в Одеській області повідомило позивача про відсутність підстав для повернення суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 3296,00 грн., сплаченого з операції купівлі-продажу нерухомого майна, оскільки право власності на нерухоме майно виникло у позивача 11.06.2014 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с43-44).

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 9 статті 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" 26 червня 1997 року № 400/97-ВР платниками збору на обов`язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Пунктом 8 ч.1 ст.2 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що об`єктом оподаткування є для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, - вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" врегульовано «Порядком сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 листопада 1998 року № 1740.

Як встановлено судом, позивач в мотивувальній частині позову посилається на приписи Порядку №1740, а саме:

15-1. Збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Вказаний Порядок також містить п.152. Збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна не сплачується, якщо:

б) право власності на житло, отримане фізичною особою в результаті його приватизації, відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду".

в) особа придбаває житло вперше, що підтверджується заявою фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року).

Отже, суд зазначає, що позивачем, всупереч вищевикладеного не надано підтверджень фізичної особи про те, що він не має та не набував права власності на житло (в тому числі не приватизовував, не успадковував, не отримував у дар, не купував, зокрема як частку в спільному майні подружжя), а також даних про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року).

Суд звертає увагу, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 04.10.2018 року зареєстрованого в реєстрі за №4304, позивачем придбана квартира за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.31-32), що підтверджується інформацією з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Відповідно до даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ОСОБА_1 04.10.2018 року набув права власності згідно договору купівлі-продажу №4310 та № 4316 на об`єкти житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.38).

Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_1 вперше набув право власності 11.06.2014 року на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 559,4 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер 6.

Таким чином, оскільки за позивачем вже рахуються об`єкти нерухомості на які позивач набув права власності 11.06.2014 року та 04.10.2018 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно та не спростовується самим позивачем, суд дійшов висновку про правомірність дій ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови у поверненні суми сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено) ; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 255, 243-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, за участю третьої особи - Управління Державної казначейської служби України у місті Одесі про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Відповідно до ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.15.5 ч. І Перехідних положень КАС України апеляційна скарга подається до або через відповідні суди, а матеріали справи витребуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_5 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області(, адреса: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83)

Третя особа: Управління Державної казначейської служби України у місті Одесі (, 65009, м. Одеса, вул. Черняховського, буд. 6)

Суддя П.П. Марин

.