Справа № 580/169/21
Суддя: С.О. Кульчицький
Дата ухвалення: 2021-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2021 року справа № 580/169/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України в Черкаській області (далі - третя особа), в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачці матеріальної допомоги на оздоровлення за 2020 рік, як судді Драбівського районного суду Черкаської області;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачці матеріальну допомогу на оздоровлення за 2020 рік у розмірі посадового окладу судді Драбівського районного суду Черкаської області.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що до призначення суддею Драбівського районного суду Черкаської області працювала на посаді помічника Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області та відповідно до наказу голови Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 05.05.2020 №33-ОС отримала матеріальну допомогу на оздоровлення. Позивач вказує, що наказом голови Драбівського районного суду Черкаської області від 03.11.2020 №41-В їй надано частину щорічної оплачуваної відпустки тривалістю один робочий день 16.11.2020 із виплатою допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу. Зазначає, що станом до теперішнього часу матеріальна допомога на оздоровлення за 2020 рік не виплачена. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують її права.

Ухвалою від 25.01.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі та розпочато розгляд справи по суті без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

Відповідач проти позовних вимог заперечив. Надав до суду 17.02.2021 відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що виплата на оздоровлення здійснюється один раз на рік незважаючи на займану посаду. Відповідач вказує на те, що під час формування фонду оплати праці на відповідний бюджетний рік для кожного працівника передбачається одна допомога на оздоровлення, яка є гарантованою виплатою один раз на рік при наданні щорічної відпустки за відповідний робочий рік. Вважає, що незалежно від того, чи змінив державний службовець місце роботи, він має право на отримання такої допомоги лише один раз на рік. З вказаних підстав просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Черкаській області 16.02.2021 надала письмові пояснення, у яких зазначила, що органи Казначейства виконують рішення суду, що передбачають стягнення коштів з боржника на користь фізичної чи юридичної особи або Державного бюджету України. Оскільки рішення станом на дату подання позову немає, то правові підстави для стягнення бюджетних коштів у Головного управління Державної казначейської служби України в Черкаській області відсутні.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

До призначення суддею Драбівського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 з 24.09.2019 по 25.06.2020 працювала на посаді помічника судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області.

Указом Президента України "Про призначення суддів" №243/2020 від 22.06.2020 ОСОБА_1 призначена на посаду судді Драбівського районного суду Черкаської області безстроково.

Наказом в.о. голови Драбівського районного суду Черкаської області №30-ОС від 26.06.2020 року позивача зараховано до штату Драбівського районного суду Черкаської області.

Наказом в.о. голови Драбівського районного суду Черкаської області №39-ОС від 29.07.2020 року позивачу встановлено щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 20 відсотків посадового окладу за наявності стажу роботи більше 5 років, починаючи з 29.07.2020 року.

Наказом голови Драбівського районного суду Черкаської області від 03.11.2020 №41-В позивачу надано частину щорічної оплачуваної відпустки тривалістю один робочий день 16 листопада 2020 року із виплатою допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу.

Листом Територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області від 13.11.2020 року за вих. №04-1825/20 повідомлено про неможливість виконання наказу голови Драбівського районного суду Черкаської області від 03.11.2020 №41-В у зв`язку із тим, що допомога на оздоровлення за 2020 рік позивачу виплачена, як помічнику судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області.

26.11.2020 позивач звернулася до відповідача із заявою, в якому просила виплатити матеріальну допомогу на оздоровлення за 2020 рік, як судді Драбівського районного суду Черкаської області.

Листом Територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області від 30.12.2020 за вих. № 2254/20 даний наказ голови суду залишений в управлінні без виконання з посиланням на факт отримання позивачем матеріальної допомоги на оздоровлення за 2020 рік, як помічником судді.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернулась з вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина 2 статті 19 Конституції України).

Згідно статті 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддям надається щорічна оплачувана відпустка тривалістю 30 робочих днів з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу. Суддям, які мають стаж роботи більше 10 років, надається додаткова оплачувана відпустка тривалістю 15 календарних днів.

Відповідно до частин 1-2 статті 12 Закону України «Про відпустки» щорічну відпустку на прохання працівника може бути поділено на частини будь-якої тривалості за умови, що основна безперервна її частина становитиме не менше 14 календарних днів. Невикористану частину щорічної відпустки має бути надано працівнику, як правило, до кінця робочого року, але не пізніше 12 місяців після закінчення робочого року, за який надається відпустка.

Суд зазначає, що виплата матеріальної допомоги для оздоровлення під час щорічної відпустки є соціальною гарантією судді, закріпленою на законодавчому рівні спеціальним Законом України «Про судоустрій і статус суддів», який визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні.

У рішенні Конституційного Суду України від 11.03.2020 № 4-р/2020 у справі № 1-304/2019 (7155/19), розглянуто конституційне подання Верховного Суду щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Законів України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування» від 16.10.2019 № 193-IX, «Про Вищу раду правосуддя» від 21.12.2016 № 1798-VIII та зазначено, що однією з конституційних гарантій незалежності суддів є особливий порядок фінансування судів; встановлена система гарантій незалежності суддів не є їхнім особистим привілеєм; конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання); гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом; суддівська винагорода є гарантією незалежності судді та невід`ємною складовою його статусу; зменшення органом законодавчої влади розміру посадового окладу судді призводить до зменшення розміру суддівської винагороди, що, у свою чергу, є посяганням на гарантію незалежності судді у виді матеріального забезпечення та передумовою впливу як на суддю, так і на судову владу в цілому.

Отже, виплати, передбачені статтею 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», є однією з гарантій незалежності судді. При цьому єдиною необхідною умовою для виплати судді допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу, визначеного Законом України «Про судоустрій і статус суддів», який є спеціальним нормативно-правовим актом, є надання судді щорічної оплачуваної відпустки. Закон не містить будь-яких виключень з цього правила.

Судом встановлено, що згідно наказу голови Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 05.05.2020 №33-ОС позивачу, яка займала посаду помічника судді у 2020 році виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення.

Згідно статті 92 Закону України «Про державну службу» посада помічника судді належить до посад патронатної служби.

Так, матеріальна допомога для оздоровлення, виплата якої передбачена пунктом 4 Умов оплати праці працівників патронатних служб у державних органах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 № 1112, є гарантованою виплатою працівникові патронатної служби, тобто особі з іншим статусом, аніж суддя, що виплачується в порядку та у розмірі, встановленому наведеною постановою Кабінету Міністрів України, сфера дії якого не поширюється на суддів.

Враховуючи вищевикладене, суд критично оцінює доводи відповідача про відсутність обов`язку виплати позивачу допомоги на оздоровлення за 2020 рік в розмірі посадового окладу судді з посиланням на отримання нею до її призначення на посаду судді грошової допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати, як працівника патронатної служби.

Згідно статті 149 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, визначених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.

Відповідно до частини четвертої статті 148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» функції розпорядника бюджетних коштів щодо місцевих судів здійснюють територіальні управління Державної судової адміністрації України.

Частинами першою, четвертою статті 48 Бюджетного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років; довгострокових зобов`язань за енергосервісом, узятих на облік органами Казначейства України; середньострокових зобов`язань за договорами на будівництво, реконструкцію, ремонт і утримання автомобільних доріг; щодо завдань (проектів) Національної програми інформатизації - після їх погодження з Генеральним державним замовником Національної програми інформатизації. Зобов`язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов`язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до частини шостої цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов`язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов`язань не здійснюються.

Згідно частини першої статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Таким чином, при підготовці бюджетного запиту та подальшого затвердження кошторису враховується виплата однієї допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки судді на відповідний рік відповідно до статті 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до частини другої статті 24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» голова місцевого суду з питань, що належать до його адміністративних повноважень, видає накази і розпорядження.

Так, наказом голови Драбівського районного суду Черкаської області від 03.11.2020 №41-В позивачу надано частину щорічної оплачуваної відпустки тривалістю один робочий день 16 листопада 2020 року із виплатою допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу.

Вказаний наказ є чинним.

Отже, позивач набула право на виплату допомоги на оздоровлення за 2020 рік в розмірі посадового окладу судді на підставі статті 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у зв`язку з чим, не нарахувавши та не виплативши позивачу допомогу на оздоровлення за 2020 рік, відповідач діяв не у спосіб, визначений Конституцією України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

За вказаних обставин, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судові витрати розподілу не підлягають, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 2 ,6, 9, 14, 19, 76, 77, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області щодо ненарахування та невиплати позивачці матеріальної допомоги на оздоровлення за 2020 рік, як судді Драбівського районного суду Черкаської області.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області (вул. Гоголя, 316, м. Черкаси, Черкаська область, 18001, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) матеріальну допомогу на оздоровлення за 2020 рік у розмірі посадового окладу судді Драбівського районного суду Черкаської області.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Кульчицький