Справа № 320/5455/20
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2021-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 березня 2021 року

м. Київ

справа № 320/5455/20

адміністративне провадження № К/9901/9565/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Калашнікової О.В.,

суддів: Білак М.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року

та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2021 року

у справі №320/5455/20

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Київській області

про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на службі та стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області (надалі - відповідач, ГУ НП в Київській області), в якому просив суд:

- визнати протиправним і скасувати наказ начальника ГУ НП у Київській області від 28 травня 2020 року №149 о/с "По особовому складу", відповідно до якого було звільнено ОСОБА_1 зі служби в поліції на підставі пункту 6 статті 77 Закону України "Про національну поліцію" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України);

- поновити ОСОБА_1 на роботі, а саме, на службі в поліції;

- стягнути з ГУ НП у Київській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 28 травня 2020 року по день поновлення на роботі.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2021 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог.

У поданій касаційній скарзі скаржник, з посиланням на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати Київського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2021 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Суд першої інстанції розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Предметом розгляду даної справи є визнання протиправним і скасування наказу начальника ГУ НП у Київській області від 28 травня 2020 року №149 о/с "По особовому складу", відповідно до якого було звільнено ОСОБА_1 зі служби в поліції на підставі пункту 6 статті 77 Закону України "Про національну поліцію" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України); поновлення ОСОБА_1 на роботі, а саме, на службі в поліції; стягнення з ГУ НП у Київській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного

Позивач займав посаду оперуповноваженого Сектору кримінальної поліції Кагарлицького відділення поліції Обухівського відділу поліції ГУ ПН у Київській області та мав спеціальне звання лейтенант поліції.

Скаржник в обґрунтування своєї позиції, посилається на правові висновки Верховного Суду висловлені в постанові від 06 лютого 2020 року та зазначає, що будь-які фактори, у тому числі суспільний резонанс навколо відповідних подій, не звільняються суб`єкта владних повноважень від обов`язку під час прийняття рішення діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, обґрунтовано та добросовісно.

Також скаржник вказує, що застосовуючи найсуворіший вид дисциплінарного стягнення до Позивача за порушення службової дисципліни, Відповідач не врахував наступні обставини: тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо. Тобто, на думку, скаржника судом не застосовано висновок Верховного Суду від 26 листопад 2019 року у справі №804/2828/16.

Аналіз висновків судів попередніх інстанцій у цій справі і у наведених скаржником судових рішеннях суду касаційної інстанції, свідчить про те, що вони ґрунтуються на конкретних фактичних обставинах справи, які залежать від їх повноти, характеру, об`єктивності, юридичного значення.

Тобто, наведені скаржником постанови Верховного Суду ухвалені за інших фактичних обставин справ, установлених судами, тому посилання заявника касаційної скарги на те, що судові рішення у цій справі ухвалені без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у цих постановах Верховного Суду, є безпідставними.

Також суд касаційної інстанції звертає увагу, що у справі №320/5455/20 судами в повній мірі враховано сукупність обставин за яких вчинено дисциплінарний проступок на основі яких і прийнято оскаржуване рішення .

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність обставин, наведених у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. Посада публічної служби позивача не відноситься до переліку службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище в розумінні примітки до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції».

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що оскаржувані судові рішення прийнято у справі незначної складності, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткові обставини відсутні і заявником такі не зазначено, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2021 року у справі №320/5455/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на службі та стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіО.В. Калашнікова М.В. Білак Ж.М. Мельник-Томенко