Справа № 460/1225/21
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2021-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

01 квітня 2021 року м. Рівне №460/1225/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності та дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач), в якому просить суд: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку розміру пенсії позивача на підставі оновленої довідки Управління Служби безпеки України в Рівненській області від 21 серпня 2020 року № 17/155 та не здійснення виплати пенсійного забезпечення з урахуванням проведеного перерахунку; 2) зобов`язати відповідача здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок розміру пенсії позивача на підставі оновленої довідки Управління Служби безпеки України в Рівненській області від 21 серпня 2020 року № 17/155 з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії та виплатити заборгованість за минулий час з урахуванням проведених платежів; 3) визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії позивача з 82 % до 70 % сум грошового забезпечення; 4) зобов`язати відповідача здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії відповідно позивача до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" у порядку і розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 82 % сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Також позивач вказує, що виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій військовослужбовців та прирівняних до них осіб, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини по їхньому пенсійному забезпеченню виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення. Позивач зазначає, що призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами, а тому внесені до частини другої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" зміни щодо зменшення граничного розміру пенсії за вислугу років з 90 % до 80 %, а потім до 70 % відповідних сум грошового забезпечення, не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії. Тобто, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках в редакції, яка діяла на момент призначення пенсії. Таким чином, позивач стверджує, що при перерахунку його пенсії з 01 січня 2018 року відповідач протиправно зменшив її основний розмір з 82 % до 70 % відповідних сум грошового забезпечення. Крім того, 21 серпня 2020 року уповноважений орган підготував та направив відповідачу оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05 березня 2019 року. Того ж дня, позивач звернувся до відповідача з заявою про проведення перерахунку на підставі вказаної вище довідки. Однак, відповідач відмовив у здійсненні перерахунку та виплати пенсії з тих підстав, що Кабінетом Міністрів України не приймав рішення, яке з 05 березня 2019 року змінило чи встановило нові умови проведення перерахунку та виплати пенсій, призначених за нормами Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Таке рішення відповідача позивач вважає протиправним, оскільки в даному випадку підставою для перерахунку його пенсії є надходження до територіального органу Пенсійного фонду України оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, у зв`язку з визнанням нечинними в судовому порядку пунктів 1 і 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45. При цьому, позивач наголошує, що чинне законодавства покладає на відповідача обов`язок щодо здійснення перерахунку пенсії в разі надходження оновленої довідки про розмір грошового забезпечення колишнього військовослужбовця. Також, позивач зауважив, що у зв`язку з визнанням нечинними пунктів 1 і 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", з 05 березня 2019 року йому має виплачуватися 100 % підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року. З наведених підстав, позивач просить задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

У встановлений судом строк відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог. На обґрунтування своїх заперечень зазначив, що відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться на умовах, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. На виконання вимог статті 63 вказаного Закону Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", у зв`язку з чим на підставі довідки уповноваженого органу позивачу здійснено перерахунок пенсії з 01 січня 2018 року. При цьому, відповідач звертає увагу на те, що станом на день проведення відповідного перерахунку, стаття 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначала, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення. Також відповідач зауважив, що законодавцем визначені правові підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям та віднесено до повноважень Кабінету Міністрів України визначення умов та порядку проведення перерахунку, встановлення розміру проведених виплат. Оскільки після визнання рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року по справі № 826/3858/18 протиправними та нечинними пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103, Урядом не прийнято нової постанови, яка б регулювала умови проведення перерахунку пенсій та встановлювала розміри і порядок проведених виплат, підстави для проведення перерахунку пенсії позивача на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року відсутні. Також відповідач вказав, що виплата підвищення до пенсії у розмірі 100 % здійснюється на виконання відповідних постанов Кабінету Міністрів України з січня 2020 року. Крім того, відповідач зазначив, що позивач порушив шестимісячний строк звернення до суду з даним позовом, визначений частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). З огляду на наведене, відповідач просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Заяви, клопотання учасників справи, процесуальні дії у справі:

24 лютого 2021 року позовна заява надійшла до суду.

01 березня 2021 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

16 березня 2021 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд виходить з наступного.

Позивач перебуває на обліку у відповідача як отримувач пенсії за вислугу років за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

На момент призначення позивачу пенсії її основний розмір з врахуванням 29 років вислуги становив 82 % грошового забезпечення.

З 01 січня 2018 року відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача у зв`язку зі зміною розмірів грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців, виходячи з основного розміру пенсії на рівні 70 % відповідних сум грошового забезпечення, вказаних у довідці Управління Служби безпеки України в Рівненській області від 10 квітня 2018 року № 17/366.

Після зазначеного перерахунку виплата пенсії позивачу здійснювалася з урахуванням підвищення, визначеного станом на 01 березня 2018 року, наступним чином: з 01 січня по 31 грудня 2018 року - щомісячно 50 % від суми підвищення; з 01 січня по 31 грудня 2019 року - щомісячно 75 % від суми підвищення; з 01 січня 2020 року - 100 % від суми підвищення.

21 серпня 2020 року Управління Служби безпеки України в Рівненській області направило відповідачу оновлені довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на 05 березня 2019 року, в тому числі довідку щодо позивача.

Згідно з довідкою від 21 серпня 2020 року № 17/155, розмір грошового забезпечення позивача за відповідною (аналогічною) посадою, станом на 05 березня 2019 року, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" становить 12508,50грн, в тому числі: посадовий оклад - 3000грн; оклад за військовим званням (старший прапорщик) - 1020грн; надбавка за вислугу років (50 %) - 2010грн; надбавка за особливості проходження служби (95 %) - 5728,50грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (10 %) - 300грн; надбавка за класифікацію (5 %) - 150грн; премія (10 %) - 300грн.

Також 21 серпня 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року.

01 вересня 2021 року відповідач листом за № 1700-019-8/25904 повернув Управлінню Служби безпеки України в Рівненській області довідку від 21 серпня 2020 року № 17/155 без проведення перерахунку пенсії позивача, мотивуючи це тим, що після визнання протиправними та скасування пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103, інших рішень Уряду про умови і порядок проведення перерахунку пенсій відповідної категорії громадян не приймалося.

В свою чергу, листом від 09 жовтня 2020 року за № 8254-7880/Б-03/8-1700/20 відповідач повідомив позивачу про те, що підстави для проведення перерахунку його пенсії згідно із наданою довідкою про розмір грошового забезпечення від 21 серпня 2020 року № 17/155 відсутні, оскільки Кабінетом Міністрів України не прийнято нової постанови, яка б регулювала умови проведення перерахунку пенсій та встановлювала розміри, порядок проведених виплат, як це було визначено постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2020 року № 103. У зв`язку з цим, довідка від 21 серпня 2020 року № 17/155 повернута до Управління Служби безпеки України в Рівненській області без виконання.

Позивач, не погоджуючись з такими діями відповідача та вважаючи їх протиправними, звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до положень статті 13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, чинній на момент вирішення питання про призначення пенсії позивачу), загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

1 жовтня 2011 року набрав чинності Закон України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI, підпунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень якого внесені зміни до Закону № 2262-ХІІ, зокрема у частині другій статті 13 цифри "90" замінено цифрами "80".

27 березня 2014 року прийнятий Закон України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" № 1166-VII, пунктом 23 Розділу ІІ якого внесені зміни до Закону № 2262-ХІІ, а саме: у частині другій статті 13 цифри "80" замінено цифрами "70". Ці зміни набрали чинності з 1 травня 2014 року.

Стаття 63 Закону № 2262-ХІІ визначає як обов`язкову підставу для здійснення перерахунку пенсії - підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Ця норма також делегує Кабінету Міністрів України повноваження щодо визначення умов, порядку та розмірів перерахунку пенсії за цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 затверджений Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок № 45), згідно з пунктами 2 та 3 якого Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України (редакція, чинна на момент перерахунку пенсії позивача).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Пунктом 5 Порядку № 45 визначено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

У цій справі предметом спірних правовідносин є, зокрема, наявність підстав у територіального органу Пенсійного фонду України для застосування при здійсненні перерахунку пенсії позивача змін, внесених до частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ, які не були чинними на момент призначення пенсії, та стосуються обмежень розміру пенсії у відсотковому відношенні від відповідних сум грошового забезпечення, у зв`язку з чим суд зазначає наступне.

Системний аналіз наведених вище норм права дозволяє прийти до висновку про те, що відсотковий розмір пенсії за вислугу років при її призначенні визначається статтею 13 Закону № 2262-ХІІ на момент призначення такої пенсії, а розміри складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України.

Тобто, з наведених норм слідує, що такі складові пенсії, як їх розміри, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України.

Разом з тим, відсоткове співвідношення розміру уже призначеної пенсії до відповідних сум грошового забезпечення, установлене статтею 13 Закону № 2262-ХІІ, є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії.

Позивачу пенсія була призначена з листопада 1998 року, та відповідно до частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ в редакції, чинній на час призначення, загальний розмір пенсії був визначений на рівні 82 % відповідних сум грошового забезпечення.

У подальшому стаття 13 Закону № 2262-ХІІ неодноразово була змінена в частині граничного розміру пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення.

Суд погоджується з доводами відповідача про те, що момент виникнення спірних правовідносин чинна редакція статті 13 Закону № 2262-ХІІ передбачала, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Разом з тим, на переконання суду, застосування цього показника до перерахунку пенсії відповідача є протиправним, як тому, що стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.

Отже, порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців урегульований нормами статті 63 Закону № 2262-ХІІ, яка змін не зазнавала, саме тому застосування статті 13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року за наслідками розгляду зразкової адміністративної справи № 240/5401/18.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про те, що при здійсненні перерахунку пенсії позивачу, відповідачем неправомірно застосовано норма, що визначає розмір пенсії у відсотковому відношенні від суми грошового забезпечення, яка діяла на момент перерахунку пенсії. Внесені зміни до частини другої статті 13 Закону № 2262-XII, щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугою років у розмірі 70 % відповідних сум грошового забезпечення, не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії.

Вказане порушення було допущено відповідачем при здійсненні перерахунку пенсії позивача з 01 січня 2018 року на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяких інших категорій осіб" (далі - Постанова № 103) та на підставі довідки Управління Служби безпеки України в Рівненській області від 10 квітня 2018 року № 17/366, а тому суд вважає, що відповідачу необхідно здійснити перерахунок пенсії позивача, обчисливши її в розмірі 82 % відповідних сум грошового забезпечення.

Також преамбулою Закону № 2262-ХІІ визначено, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 2 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ), до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (пункт 3 статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова № 704), яка набрала чинності 01 березня 2018 року та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років.

Пунктом 2 Постанови № 704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Зокрема, Постановою № 704 передбачено такі додаткові види грошового забезпечення, як надбавка за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) та особам рядового і начальницького складу в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, порядок та умови виплати якої визначається керівниками державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою (абзац 4 підпункту 1 пункту 5 Постанови № 704); надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу (пункт 6 Постанови № 704).

Підпунктом 2 пункту 5 Постанови № 704 також надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Частина вісімнадцята статті 43 Закону № 2262-ХІІ встановлює, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Порядок перерахунку пенсій врегульований розділом VIII Закону № 2262-XII.

За приписами частин першої, другої статті 63 Закону № 2262-ХІІ, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.

Як зазначав суд раніше, Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45.

Пунктом 1 Порядку № 45 встановлено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262-XII, Кабінет Міністрів України 21 лютого 2018 року прийняв Постанову № 103, пунктом 1 якої встановив перерахувати з 1 січня 2018 року пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення зі служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до Постанови № 704.

Також пунктом 6 Постанови № 103 були внесені зміни до Порядку № 45.

Абзацом 1 пункту 5 Порядку № 45 (в редакції Постанови № 103) передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

При цьому, у додатку 2 до Порядку № 45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою № 103 було викладено в новій редакції та у ній відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Поряд з цим, Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, в адміністративній справі № 826/3858/18 визнав протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку № 45.

Оскільки зміни, внесені Постановою № 103, зокрема, до додатку 2 Порядку № 45, у якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, то з дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45 до зазначених змін.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій у справі № 826/3858/18 залишено без змін постановою Верховного Суду від 12 листопада 2019 року, в якій суд касаційної інстанції серед іншого вказав на те, що до повноважень Кабінету Міністрів України не входить зміна структури грошового забезпечення, а приводом для перерахунку пенсій є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій, саме розмір якого, а не складові, можуть змінюватись Кабінетом Міністрів України.

Отже, з 05 березня 2019 року - з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/3858/18, виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, оскільки з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 відповідно до вимог статей 43, 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-ХІІ.

При цьому, обов`язок з перерахунку пенсії у пенсійного органу виникає після отримання ним належної довідки.

Водночас, порядок дій, які повинні вчинити орган, який видає довідку, та Управління Пенсійного фонду, у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 Постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатка 2 Порядку № 45 не змінився.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені зі служби, якщо інше не передбачено цим Порядком (пункт 3 Порядку № 45).

Суд зазначає, що питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затверджений постановою Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402 (далі - Порядок № 3-1).

Відповідно до пункту 23 Порядку № 3-1, перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону № 2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Згідно з пунктом 24 Порядку № 3-1, про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону № 2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Тотожні за змістом положення щодо процедури перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовців у разі зміни розміру їх грошового забезпечення містяться у пунктах 2, 3 Порядку № 45.

Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган Пенсійного фонду України.

При цьому, відповідно до пункту 4 Порядку № 45, перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону.

Згідно із частинами другою, третьою статті 51 Закону № 2262-ХІІ, перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Суд зазначає, що право позивача на перерахунок пенсії є беззаперечним і не може обмежуватися будь-якими строками, а передумовою для його проведення є довідка про розмір грошового забезпечення від 21 серпня 2020 року № 17/155, яка була видана Управлінням Служби безпеки України в Рівненській області.

Зазначена позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у рішенні від 17 грудня 2019 року в зразковій справі № 160/8324/19, постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 червня 2020 року в цій справі, у яких також зазначається, що постанова Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 року № 804 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", якою визначено відповідний порядок виплати перерахованих сум підвищених пенсій, не впливає на обов`язок щодо складання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ та не встановлює інших умов і порядку для такого перерахунку.

За висновком Верховного Суду, викладеному у постанові від 20 листопада 2018 року в справі № 328/4303/16-а (2-а/328/8/17), органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм відповідними органами / особою-пенсіонером довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у довідках.

У даному випадку позивач звернувся із заявою до відповідача про перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки із зазначеними основними та додатковими щомісячними видами грошового забезпечення.

Таким чином, у зв`язку з отриманням від позивача заяви про перерахунок пенсії разом з довідкою від 21 серпня 2020 року № 17/155 про розмір грошового забезпечення, встановленого за відповідною посадою станом на 05 березня 2019 року, з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення, у відповідача виник обов`язок проведення перерахунку пенсії з 01 квітня 2019 року.

Такий обов`язок відповідачем не виконано, що призвело до порушення прав позивача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті позивачу пенсії з 01 квітня 2019 року на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, а тому порушене право позивача підлягає відновленню шляхом зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії позивача з 01 квітня 2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення 21 серпня 2020 року № 17/155 (з урахуванням раніше виплачених сум).

Щодо позовної вимоги про зобов`язання здійснити з 01 квітня 2019 року виплату пенсії з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, суд зазначає наступне.

Пунктом 2 Постанови № 103 передбачено виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року в таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 %; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 %; з 1 січня 2020 року - 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

При цьому, пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 103 втратив чинність 05 березня 2019 року в зв`язку з прийняттям рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 у справі № 826/3858/18 (залишеним у силі постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року).

Враховуючи вимоги частини другої статті 265 КАС України, яка передбачає, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду, пункти 1 та 2 Постанови №103 втратили чинність саме з 05 березня 2019 року.

Беручи до уваги дату втрати чинності пунктами 1, 2 Постанови № 103 - 05 березня 2019 року, суд вважає, що саме з цієї дати у відповідача виник обов`язок виплачувати позивачу пенсію з урахуванням 100% суми підвищення, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

Така правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду від 6 серпня 2019 року в зразковій справі № 160/3586/19.

Щодо посилання відповідача на приписи постанови Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 року № 804, суд зазначає таке.

Статтею 1-1 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми щодо пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, то застосовуються норми міжнародного договору.

Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до статті 5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 березня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Постановою № 103 фактично змінені умови пенсійного забезпечення військовослужбовців та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення за Законом № 2262-ХІІ, що суперечить приписам як статті 1-1 Закону № 2262-ХІІ, так і статті 5 Закону № 1058-IV.

Відповідно до частин першої-третьої статті 7 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Оскільки Постанова № 103 як правовий акт не відповідає Закону № 1058-IV та Закону № 2262-ХІІ, суд застосовує правові акти, які мають вищу юридичну силу, тобто зазначені закони.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 року № 804 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" установлено, що виплата пенсій, призначених згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 1 січня 2018 року з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", здійснюється у 2019 році в розмірі 75 % суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року.

Поряд з цим, виходячи з наведених вище висновків суду щодо невідповідності Постанови № 103 приписам Закону № 2262-ХІІ та Закону № 1058-IV й необхідності застосування до цих правовідносин відповідно до частин першої-третьої статті 7 КАС України саме положень законів, які регулюють питання пенсійного забезпечення, а не нормативно-правового акту Кабінету Міністрів України, в тому числі і постанови Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 року № 804.

Таким чином, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити виплату пенсії позивачу з 01 квітня 2019 року в розмірі 100 % підвищення суми пенсії.

Крім того, суд звертає увагу на те, що в частині виплати пенсії з урахуванням 100 % підвищення позивачем заявлено лише вимогу зобов`язального характеру.

Однак, статтею 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, в тому числі шляхом, зокрема, визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Статтею 245 КАС України також встановлено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Оскільки, судом встановлений факт наявності протиправної бездіяльності відповідача, щодо виплати позивачу з 01 квітня 2019 року пенсії з урахуванням 100 % підвищення пенсії, то суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та прийняти рішення про визнання такої бездіяльності протиправною.

Суд також вважає необґрунтованими твердження відповідача щодо пропуску позивачем встановленого частиною другою статті 122 КАС України шестимісячного строку звернення до суду з даним позовом, з огляду на таке.

Згідно з частинами першою та другою статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини третьої статті 51 Закону № 2262, перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Оскільки судом встановлено протиправність дій відповідача щодо зменшення розміру пенсії позивача з 82 % до 72 % відповідних сум грошового забезпечення, а також щодо відмови в перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року, позовні вимоги підлягають задоволенню без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході розгляду справи не довів правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах.

Натомість, доводи та аргументи позивача, якими останній обґрунтовував позовні вимоги, знайшли своє підтвердження за наслідками розгляду справи по суті, а тому позовну заяву належить задовольнити повністю.

Щодо вимоги позивача про звернення рішення суду до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць, то суд зазначає, що вона не підлягає до задоволення.

Так, предметом судового розгляду у вказаній справі є перевірка правомірності дій відповідача, які полягають в обчисленні пенсії позивача з 01 січня 2018 року в розмірі 70 % відповідних сум грошового забезпечення, а також у відмові здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення останнього за аналогічною (відповідною) посадою станом на 05 березня 2019 року.

Натомість, пункт 1 частини першої статті 371 КАС України передбачає негайне виконання рішень суду про присудження виплати пенсій, а не про перерахунок пенсій. Тобто, застосування приписів пункту 1 частини першої статті 371 КАС України можливе у випадку, наприклад, коли пенсія взагалі не виплачувалася особі та така особа звернулася до суду з позовом про зобов`язання територіального органу Пенсійного фонду виплатити їй пенсію.

Крім того, на переконання суду, застосування положень пункту 1 частини першої статті 371 КАС України також передбачає необхідність встановлення судом конкретного розміру суми пенсійних виплат, які належить присудити до виплати позивачу, з подальшим визначенням суми стягнення за один місяць.

Разом з тим, в межах вказаної адміністративної справи позивачем не заявлено вимогу про визначення та присудження на його користь конкретних сум пенсійних виплат.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на вказане, сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 1816грн відповідно до квитанцій від 24 лютого 2021 року № 0.0..1 та № 0.0..1, оригінали яких знаходиться в матеріалах справи, підлягає стягненню на користь останнього за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 263 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 82 % до 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", у порядку і розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 82 % відповідних сум грошового забезпечення, та з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо непроведення з 01 квітня 2019 року перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Управління Служби безпеки України в Рівненській області від 21 серпня 2020 року № 17/155 з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Управління Служби безпеки України в Рівненській області від 21 серпня 2020 року № 17/155 з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії та раніше виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судовий збір в сумі 1816грн (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень, 00коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

2) відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Короленка, 7; ).

Суддя Т.О. Комшелюк