Справа № 160/11349/20
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2021-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 березня 2021 року м. Дніпросправа № 160/11349/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 Меламед Вадима Борисовича на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року (головуючий суддя Луніна О.С.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області, в якому просила:

визнати бездіяльність відповідача щодо не призначення пенсії позивачу протиправною, визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу, викладене в листі відповідача від 14.02.2020 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 19.03.2018 року (з дня першого звернення за призначенням пенсії) у розмірі відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та здійснювати виплату пенсії на вказаний ним банківський рахунок з врахуванням індексації та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів;

стягнути з відповідача кошти в сумі 100,000 гривень на відшкодування моральної шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією та бездіяльністю, в результаті яких відповідач відмовив у призначенні пенсії позивачу.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.10.2020 позовну заяву повернуто позивачу відповідно до ч.4 ст.169 КАС України з тих підстав, що представником позивача на підтвердження його повноважень до позовної заяви не додано зазначеного в ордері договору про надання правової допомоги (його завіреної копії) або витягу з нього, засвідченого підписами сторін. Долучений до позовної заяви ордер не є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для продовження розгляду. Скаржник зазначає, що повноваження адвоката, як представника, підтверджується довіреністю або ордером, а надання договору про правничу допомогу, його копії або витягу разом із ордером чинна редакція Кодексу адміністративного судочинства України не вимагає.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що статтею 59 Кодексу адміністративного судочинства України визначено виключний перелік документів, що підтверджують повноваження представників. Відповідно до частини 4 цієї статті, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до частини 2 цієї статті ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката.

Отже, ордер є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката.

За правилами ч.3 ст.26 цього ж Закону повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Виходячи з вищенаведеного, суд апеляційної інстанції вважає помилковими висновки суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі суду, адже Кодекс адміністративного судочинства України не встановлює обов`язок надання договору про правничу допомогу, його копії або витягу разом із ордером на підтвердження повноважень адвоката як представника.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.12.2018 у справі № П/9901/736/18 звернула увагу, що виходячи зі змісту ч. 1, 3 ст. 26 Закону № 5076-VI, ордер може бути оформлений адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) лише на підставі вже укладеного договору. Крім того, адвокат несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді, а так само умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень, установлених договором про надання правничої допомоги (ст. 4001 Кримінального кодексу України). Також Велика Палата Верховного Суду зазначила, що виходячи з норм Конституції України, а також з норм міжнародного права, повернення адміністративного позову з формальних підстав унеможливило доступ позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що у разі виникнення сумнівів щодо справжності документів, наданих на підтвердження повноважень представника позивача, суд, реалізуючи принцип офіційного з`ясування обставин у справі, мав можливість витребувати у представника позивача додаткові документи.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду як така, що прийнята з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 320, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 Меламед Вадима Борисовича задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя І.Ю. Добродняк