Справа № 580/5977/20
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року справа № 580/5977/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернулася до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235), в якій просить:

-визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Черкаській області щодо відмови в списанні безнадійного податкового боргу;

-зобов`язати Головне управління ДПС у Черкаській області прийняти рішення щодо списання безнадійного податкового боргу ОСОБА_1 в сумі 624481, 26грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що постановами Черкаського окружного адміністративного суду стягнуто до бюджету податковий борг сумі 624481, 26грн. Відповідно до Податкового кодексу України, Порядком списання безнадійного податкового боргу платників податків строк давності, встановлений законом для стягнення вказаного податкового боргу минув, а отже є всі підстави для прийняття ГУ ДПС рішення про списання податкового боргу як безнадійного. Проте відповідач відмовив у задоволенні заяви про списання податкового боргу як безнадійного.

Головне управління ДПС у Черкаській області до суду надало відзив на позов, у якому заперечувало проти його задоволення, оскільки прийняття рішення про списання безнадійного податкового боргу є неможливим. Так, податковий борг, який виник понад 1095 календарних днів підлягає списанню як безнадійний відповідно до ст. 101 ПК України, крім випадків наявності рішення суду про стягнення такого боргу. Постановами Черкаського окружного адміністративного суду в справах № 823/656/17, № 823/1541/15 вимоги по стягненню наявного податкового боргу задоволено повністю. Отже, у разі наявності рішення суду про стягнення боргу, прийнятого в порядку ст. 95 ПК України, таке рішення підлягає обов`язковому виконанню органами ДПС до повного погашення.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити виходячи з такого.

ОСОБА_1 перебувала на обліку в ДПІ в м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області як фізична особа-підприємець з 09.11.2004.

24.10.2014 позивачем припинено підприємницьку діяльність за власним рішенням

ОСОБА_1 має заборгованість до бюджету на загальну суму 624481, 26грн., що не заперечується сторонами по справі.

З моменту виникнення податкового боргу до позивача застосовувались заходи по скороченню податкового боргу у відповідності до Податкового кодексу України.

Так, постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 20.07.2015 по справі № 823/1541/15, яка набрала законної сили 26.08.2015, адміністративний позов ДПІ у м.Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області до ФОП ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задоволено повністю. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь місцевого бюджету податковий борг з орендної плати за землю в сумі 1058,43грн. відповідно до декларації від 06.02.2014 № та податкових повідомлень-рішень від 19.02.2015 № і №.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 07.06.2017 по справі №823/656/17, яка набрала законної сили 25.07.2017, адміністративний позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід бюджету через Головне управління ДФС у Черкаській області податковий борг в розмірі 623422 грн 83 коп.

03.11.2020 позивач звернулась до ГУ ДПС у Черкаської області з заявою про списання податкового боргу, як безнадійного.

Головне управління ДПС у Черкаській області листом від 25.11.2020 № 29093/10/23-00-13-0319 відмовило у прийнятті рішення про списання податкового боргу з підстав відсутності правових підстав для визнання боргу безнадійним та його списання, оскільки стягнення даного боргу здійснюється на підставі рішення суду, а тому останній не є безнадійним.

Не погоджуючись з прийнятим рішення позивач звернувся до суду.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України), Порядком списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України 10.10.2013 року за №577, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 за №1844/24376.

У відповідності до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Аналогічні норми закріплені і в ст. 14, 255 КАС України (на час прийняття судом рішень), якими унормовано, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до п.п. 19-1.1.24 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України контролюючі органи здійснюють такі функції, зокрема: здійснюють відстрочення, розстрочення та реструктуризацію грошових зобов`язань та/або податкового боргу, недоїмки із сплати єдиного внеску, а також списання безнадійного податкового боргу.

Пунктом 15.1 ст. 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з п.п.16.1.3., 16.1.4. п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Зокрема, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи. (п.36.1, 36.5 ст. 36 ПК України).

Відповідно до положень пункту 101.1 статті 101 ПК України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Під терміном "безнадійний", згідно з пунктом 101.2 статті 101 ПК України, розуміється, зокрема: податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом (підпункт 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 ПК України).

В свою чергу строки давності та їх застосування визначені статтею 102 ПК України.

У відповідності до п. 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Пунктом 102.4 ст. 102 ПК України унормовано, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Процедура списання безнадійного податкового боргу визначена порядком списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 10.10.2013 № 577 (далі - Порядок).

Відповідно до п.п. 3 п. 2.1. Порядку під терміном "безнадійний податковий борг" слід розуміти, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 глави 9 розділу II Податкового кодексу України.

Згідно пункту 3.1 Порядку визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами доходів і зборів, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів (далі - ІС) станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Пунктом 3.2 Порядку передбачено, що днем виникнення безнадійного податкового боргу вважається у випадках, визначених у підпункті 1 та абзаці другому підпункту 2 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - дата набрання чинності відповідним рішенням суду.

Однак, суд вважає неможливим застосування приписів зазначеного Порядку, розробленого відповідно до статті 101 глави 9 розділу II ПК України та безпосередньо ст. 101 ПК України, оскільки відлік строку давності зупинився після набрання постановами Черкаського окружного адміністративного суду у справах №823/1541/15, №823/656/17 законної сили.

Суд наголошує, що винесення судом рішення про стягнення податкового боргу, виключає можливість позивача посилатися на пп. 3.3 Порядку, оскільки останній лише врегульовує процедуру застосування ст. 101 ПК України при використанні норм ст. 102 ПК України.

Відповідно до ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Таким чином для податкового органу визначено окремий порядок вчинення дій у стягненні податкового боргу, який згідно матеріалів справи контролюючим органом дотримано, оскільки звернення контролюючого органу з позовом про стягнення податкового боргу відбулося протягом 1095 днів, тобто в строк встановлений ст. 102 ПК України, останній вжив заходів щодо стягнення боргу.

Системний аналіз пунктів 102.1, 102.2 та 102.4 статті 102 ПК України свідчить про те, що застосування строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України, поширюється і на випадки порушення провадження у справі про стягнення відповідного податку, відповідно позовні вимоги контролюючого органу, пов`язані зі стягненням податкового боргу з платників податків, повинні пред`являтися протягом 1095 днів з дня виникнення податкового боргу.

Таким чином питання строку давності в даних правових висновках стосується строку звернення з позовом до суду.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами 1,2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до ст. 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідачем доведена правомірність прийнятого рішення, а тому викладені в позовній заяві вимоги позивача є не обґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України судові витрати не розподіляються.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 77, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя П.Г. Паламар