Справа № 160/8275/20
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 березня 2021 року м. Дніпросправа № 160/8275/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Добродняк І.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2020 в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) Загребельської Дани Сергіївни про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) Загребельської Дани Сергіївни, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) Загребельської Дани Сергіївни від 22.06.2020 року про закінчення виконавчого провадження по виконавчому листові №160/7465/19 від 02.12.2019 р., а виконавчий лист повернути у Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) для подальшого виконання.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) Загребельської Дани Сергіївни про визнання протиправною та скасування постанови, повернено позивачу.

Ухвала суду про повернення позовної заяви мотивована тим, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду з позовом, а наведені у заявах підстави поновлення строку звернення до адміністративного суду, визнані судом неповажними.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2020, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що судом не правильно визначено час відправлення скаржником документів до суду першої інстанції, помилково зазначивши 20.07.2020. Натомість, зазначені документи позивачем направлено засобами поштового зв`язку 13.07.2020, про що свідчить конверт з відбитком штемпелю АТ «Укрпошта», що знаходиться у матеріалах справи.

Зауважує, що державним виконавцем було відправлено лист звичайним листом, тому він не має змоги довести суду, що оскаржувана постанова отримана ним саме 03.07.2020.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши судове рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач в липні 2020 року звернувся з адміністративним позовом до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Ухвалою суд першої інстанції позовну заяву повернуто позивачу. Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви суд виходив з того, що позивачем не зазначено, з яких саме підстав останній змушений був звернутись до суду, шляхом поштового зв`язку, саме 20.07.2020, що підтверджується відбитком штемпеля Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.07.2020 вх.№43919/20, тоді як, оскаржувана постанова винесена 22.06.2020, та будь-яких доказів, у відповідності до норм ст. ст. 74-78 КАС, позивачем, щодо як отримання, так і щодо обізнаності саме: 03.07.2020 про наявність такої постанови від 22.06.2020, додано до позовної заяви не було.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з пункту 1 частини 2 цієї статті, позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Отже строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи розпочинає свій перебіг лише за умови, що остання була реально обізнаною з фактом їх порушення оспорюваними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

За змістом пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строку або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження по виконавчому листові №160/7465/19 від 02.12.2019 винесена 22.06.2020. Позовна заява про визнання протиправною та скасування постанови направлена засобами поштового зв`язку до суду 13.07.2020. Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначає, що про існування оскаржуваної постанови не знав, копію постанови отримав звичайною поштою 03.07.2020, коли і було виявлено факт її винесення. На думку позивача, заме з 03.07.2020 необхідно відраховувати строк на звернення до суду з позовною заявою, тобто з дати, коли особа дізналася про порушення її прав, свобод чи інтересів. Отже, за приписами статті 287 КАС України, останнім днем звернення до суду з позовною заявою є 13.07.2020.

Колегія суддів зазначає, що статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено порядок надсилання документів виконавчого провадження. Абзацом 1 частини 1 вказаної статті визначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до частини 5 цієї статті, виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам, іншим учасникам виконавчого провадження, також адміністрації підприємства, установи, організації, фізичній особі - підприємцю під розписку.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що доказами належного повідомлення сторін виконавчого провадження про закінчення виконавчого провадження по виконавчому листові №160/7465/19 від 02.12.2019 та повернення виконавчого листа у Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) для подальшого виконання, є повідомлення про вручення поштового відправлення з відповідною відміткою або розписка вказаних осіб про отримання.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з мотивами оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, а саме, щодо відсутності доказів обізнаності позивача з оскаржуваною постановою саме 03.07.2020.

При цьому, у разі виникнення сумнівів щодо пояснень, викладених позивачем, суд, реалізуючи принцип офіційного з`ясування обставин у справі, мав можливість витребувати у відповідача докази для перевірки таких пояснень шляхом надання доказів відправлення позивачеві оскаржуваної постанови, які, у разі їх наявності, мають міститися в матеріалах виконавчого провадження.

Дослідивши доводи позивача та надані ним докази на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що позивач дізнався про порушення свого права після отримання оскаржуваної постанови.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі", констатував, що право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Проявом цього права є забезпечення для кожної особи можливості звернутися до суду.

Згідно зі ст. 320 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, суд апеляційної інстанції скасовує її і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, якщо визнає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

На підставі викладеного з метою забезпечення права особи доступу до правосуддя, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції не правильно встановлені обставини, що мають значення для вирішення питання та постановлено ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції про повернення адміністративного позову підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2020 - скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя І.Ю. Добродняк