Справа № 640/10083/20
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2021-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 березня 2021 року
м. Київ
справа № 640/10083/20
адміністративне провадження № К/9901/8280/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Соколова В.М.,
суддів: Єресько Л.О., Загороднюка А.Г.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 грудня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року у справі №640/10083/20 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом, у якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, яка виразилася у непроведенні звільнення з військової служби на підставі частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, чинній станом на 25 березня 2014 року), підпункту 2 пункту 252 розділу XIV Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (в редакції, чинній станом на 18 березня 2014 року) з часу набуття такого права, а саме з настанням особливого періоду в країні відповідно до Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 17 березня 2014 №1126-УІІ, як військовослужбовця-жінку, яка на той час мала дитину віком до 16 років та не висловила бажання продовжувати військову службу;
- визнати протиправним рішення щодо накладення на неї наказом командування військово-морських Сил Збройних Сил України від 27 березня 2015 року №137 «Про результати службового розслідування та притягнення винних до дисциплінарної відповідальності» дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю, прийняте за новим місцем дислокації військової частини НОМЕР_1 після непроведеного у відповідності до законодавства звільнення з військової служби на підставі частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, чинній станом на 25 березня 2014 року), підпункту 2 пункту 252 розділу XIV Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (в редакції, чинній станом на 18 березня 2014 року) з часу набуття такого права, а саме - з настанням особливого періоду в країні відповідно до Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію», як військовослужбовця-жінку, яка на той час мала дитину віком до 16 років та не висловила бажання продовжувати військову службу, а також дії щодо реалізації зазначеного вище рішення наказом командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 13 травня 2015 року №37-РС в частині звільнення з військової служби у запас за службовою невідповідністю з виключенням зі списків Збройних Сил України;
- скасувати наказ командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 27 березня 2015 року №137 «Про результати службового розслідування та притягнення винних до дисциплінарної відповідальності» в частині накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю та виданий на його реалізацію наказ командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 13 травня 2015 року №37-РС в частині звільнення з військової служби у запас за службовою невідповідністю з виключенням зі списків Збройних Сил України, як такі, що видані з порушенням чинного законодавства та є протиправними;
- у зв`язку із неприйняттям своєчасних заходів щодо звільнення з військової служби на підставі частини восьмої статті 26 Закону «Про військовий обов`язок і військову службу», підпункту 2 пункту 252 розділу XIV Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 №1153/2008 (в редакції, чинній станом на 18 березня 2014 року), з часу набуття такого права, а саме - з настанням особливого періоду в країні відповідно до Указу Президента України від 17 березня 2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію», як військовослужбовця-жінку, яка на той час мала дитину віком до 16 років та не висловила бажання продовжувати військову службу зобов`язати Міністерство оборони України рахувати звільненою з військової служби в запас та виключеною зі списків Збройних Сил України з 18 березня 2014 року (дата настання особливого періоду в країні) на підставі підпункту 2 пункту 252 розділу XIV Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, як військовослужбовця-жінку, яка на той час мала дитину віком до 16 років та не висловила бажання продовжувати військову службу.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 грудня 2020 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року, позовну заяву ОСОБА_1 повернуто, оскільки її подано поза межами строку звернення до суду, а зазначені позивачкою підстави його пропуску визнано неповажними.
09 березня 2021 року на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 грудня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року у справі №640/10083/20, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною другою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 5, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Отже, за приписами частини другої статті 328 КАС України ухвала суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві, після її перегляду в апеляційному порядку, та постанова суду апеляційної інстанції за наслідками її перегляду, можуть бути оскаржені в касаційному порядку.
Разом з тим, відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження судового рішення в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Перевіряючи матеріали касаційної скарги Верховним Судом встановлено, що зміст ухваленого у цій справі оскаржуваного судового рішення та доводи, викладені у касаційній скарзі, не дають підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики у застосуванні норм процесуального права у такій категорії адміністративних справ.
Враховуючи відсутність обґрунтування впливу наслідків розгляду цієї скарги на формування єдиної правозастосовної практики у застосуванні норм процесуального права, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою необхідно відмовити.
Керуючись статтями 3, 333 КАС України

УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 грудня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року у справі №640/10083/20 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддіВ.М. Соколов Л.О. Єресько А.Г. Загороднюк