Справа № 820/98/17
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2021-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року

м. Київ

справа № 820/98/17

адміністративне провадження № К/9901/37537/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області

на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2017 (суддя Мельников Р.В.)

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2017 (Головуючий суддя Спаскін О.А., судді: Сіренко О.І., Любчич Л.В.)

у справі № 820/98/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Флора України»

до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2017 року Товариство з додатковою відповідальністю «Компанія «Флора України» (далі - позивач, ТОВ «Компанія «Флора України») звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (далі - відповідач, Головне управління ДФС у Харківській області), в якому просило суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 20.12.2016 № .

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2017, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2017, позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2017 і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що з аналізу форми державного статистичного спостереження встановлено, що ТОВ «Маковій» не мало можливості здійснити постачання на адресу позивача насіння соняшника в об`ємах, встановлених договором поставки. Також, контролюючим органом зазначено, що в грудні 2015 року локальною мережевою адресою IP 81.17.128.22, з якої ТОВ «Компанія «Флора України» надсилало податкову звітність та реєструвало податкові накладні, користувались також ТОВ «Маковій», ПВП «Квадро», ТОВ «Первомайський Харчовий Комбінат «Ідеал». Вказане свідчить про формування податкової звітності з метою надання податкової вигоди без реального здійснення господарських операцій з постачання соняшника.

Позивач процесуальним правом надати письмові заперечення не скористався, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.03.2018 касаційну скаргу разом з матеріалами справи було передано судді-доповідачу Васильєвій І.А. та визначено склад колегії суддів, до якої також входять судді: Пасічник С.С. та Юрченко В.П.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що фахівцями Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області було проведено позапланову документальну виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Флора України" з питань дотримання вимог податкового законодавства України в частині господарських взаємовідносин з ТОВ "Маковій" (податковий номер 39619659) за період з 01.12.2015 по 31.12.2015 та подальшої реалізації або використання у власній господарській діяльності товарів (робіт, послуг).

Під час проведеної перевірки контролюючим органом встановлено порушення підприємством пунктів 198.1, 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, а саме завищено суми податкового кредиту по операціям оформленим як придбання товарів на загальну суму ПДВ 2 154 099 грн за грудень 2015 року.

За результатами проведеної перевірки було складено акт №744/20-40-14-08-11/34389464 від 29.11.2016 року, на підставі якого контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення № від 20.12.2016 року (форми "В4"), яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 2 154 099,00 грн.

Судами попередніх інстанцій встановлено що в перевіряємий період між ТОВ "Компанія "Флора України" та ТОВ "Маковій" було укладено договір поставки №01/23-13 від 23.12.2015.

Відповідно до умов договору поставки №01/23-13 від 23.12.2015 року постачальник зобов`язується передати у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити насіння соняшника, в порядку та на умовах, передбачених цим договором. Пунктом 1.2 договору визначено, що товар, що поставлятиметься за цим договором, буде являтись врожаєм 2016 року. Здійснення операцій з постачання товару за цим договором носить форвардний характер, тому вони повинні відповідати нормативним положенням законодавства України, які регламентують відносини даній сфері. Кількість товару, який має бути поставлений передбачена сторонами у п.2.1 договору поставки №01/23-13 від 23.12.2015.

Згідно із п.3.1 договору поставки №01/23-13 від 23.12.2015 року ціна за одну тону товару складає 10000,00 грн., в т.ч. - ПДВ - 1666,67 грн. Пунктом 3.2 договору поставки №01/23-13 від 23.12.2015 року загальна вартість договору визначатиметься в розмірі вартості поставленого згідно накладних товару. Пунктом 3.3 вказаного договору визначено, що оплата за товар здійснюється покупцем у вигляді 100%-ї попередньої оплати загальної вартості товару за цим договором протягом 10 (десяти) банківських днів з дня підписання цього договору.

На виконання умов договору поставки №01/23-13 від 23.12.2015 року сторонами підписано додаткову угоду №1 від 01.12.2016 року, відповідно до якої сторонами уточнено період поставки товару з 01.09.2016 по 31.01.2017 року; місце поставки: Харківська область, м. Первомайський, вул. Залізнична, 76, а також визначено, що навантаження товару в транспортні засоби здійснюється силами та за рахунок постачальника.

ТОВ "Компанія "Флора України" в рамках договору поставки №01/23-13 від 23.12.2015 року здійснено попередню оплату згідно платіжних доручень: №160 від 31.12.2015 на суму -1652300,00 грн., №161 від 31.12.2015 на суму 1952300,00 грн., №163 від 31.12.2015 на суму 1952300,00 грн., №165 від 31.12.2015 на суму 1912500,00 грн., №162 від 31.12.2015 на суму 1872400,00 грн., №151 від 30.12.2015 на суму 1232499,50 грн., №164 від 30.12.2015 на суму 1138699,55 грн., №157 від 30.12.2015 на суму 1211600,00 грн., всього на загальну суму 12924599,05 грн., в тому числі ПДВ 2154099,84 грн.

На виконання умов договору поставки №01/23-13 від 23.12.2015 року ТОВ "Маковій" виписано на адресу позивача податкові накладні (т.1 а.с. 91; 93; 95; 97; 99; 101; 103; 105).

Вказані податкові накладні були зареєстровані ТОВ "Маковій" у відповідності до норм діючого законодавства, про що свідчать наявні в матеріалах справи відповідні квитанції №1 до кожної податкової накладної.

З матеріалів справи слідує, що підприємством позивача за договором поставки №01/23-13 від 23.12.2015 року товар було отримано від ТОВ "Маковій" на складі, що розташований за адресою: Харківська обл., м. Первомайський, вул. Залізнична 76.

На підтвердження отримання товару за договором поставки №01/23-13 від 23.12.2015 року надано видаткові накладні.

На підтвердження наявності у контрагента орендованого приміщення, а саме складу, що розташований за адресою: Харківська обл., м. Первомайський, вул. Залізнична 76, позивачем надано копію договору оренди нежитлового приміщення №01/08-15 від 01.12.2015 року, укладеного між ТОВ "Первомайський харчовий комбінат "Ідеал" та ТОВ "Маковій", копію акту приймання-передачі в оренду нежитлового приміщення за адресою: Харківська обл., м. Первомайський, вул. Залізнична 76 (т.2 а.с.15-18).

Придбаний у ТОВ "Маковій" товар ТОВ "Компанія "Флора України" в подальшому було реалізовано у власній господарській діяльності шляхом продажу на користь ПВП "Квадро" відповідно до умов договору поставки №01/16-01 від 16.01.2016.

Відповідно до умов договору поставки №01/16-01 від 16.01.2016 року ТОВ "Компанія "Флора України" (постачальник) зобов`язується передати у власність ПВП "Квадро" (покупцю) насіння соняшника у кількості 1300 т +/- 10% за ціною 11000,00 грн. за тону, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар постачальнику на умовах даного договору. Згідно із підпунктом 3.3 договору поставки №01/16-01 від 16.01.2016 року оплата здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника.

На виконання умов договору поставки №01/16-01 від 16.01.2016 року ПВП "Квадро" здійснено оплату за товар на розрахунковий рахунок позивача згідно платіжних доручень: №575 від 01.02.2016 на суму 282300,00 грн, №583 від 12.02.2016 на суму 370600,00 грн, №592 від 16.02.2016 на суму 12600,00 грн, №594 від 17.02.2016 на суму 2000,00 грн, №620 від 19.02.2016 на суму 3320,0 грн, №618 від 19.02.2016 на суму 14000,00 грн, №642 від 23.02.2016 на суму 40000,00 грн, №640 від 23.02.2016 на суму 60000,00 грн, №651 від 24.02.2016 на суму 2000000,00 грн, №647 від 24.02.2016 на суму 29000,00 грн, №643 від 24.02.2016 на суму 500000,00 грн, №652 від 24.02.2016 на суму 2900000,00 грн, №653 від 24.02.2016 на суму 800000,00 грн, №650 від 24.02.2016 на суму 2900000,00 грн, №654 від 25.02.2016 на суму 3600000,00 грн, №675 від 26.02.2016 на суму 801303,00 грн.

На виконання умов договору позивачем на адресу ПВП "Квадро" були виписані податкові накладні.

Вказані податкові накладні були зареєстровані ТОВ "Компанія "Флора України" у відповідності до норм діючого законодавства, про що свідчать наявні в матеріалах справи відповідні квитанції №1 до кожної податкової накладної.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Компанія "Флора України" передано товар контрагенту ПВП "Квадро" на складі, що розташований за адресою: Харківська обл., м. Первомайський, вул. Залізнична, 76, на підтвердження чого до матеріалів справи надано видаткові накладні.

Навантаження товару на користь ПВП "Квадро" за договором поставки №01/16-01 від 16.01.2016 року здійснювалось силами ТОВ "Маковій".

При цьому транспортування товару за договором поставки №01/16-01 від 16.01.2016 року здійснювалося за рахунок ПВП "Квадро", на підтвердження чого до суду надано товарно-транспортні накладні.

Суд першої інстанції, висновки якого підтримала колегія суддів суду апеляційної інстанції, вирішуючи спір по суті та задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що матеріалами справи підтверджується належним чином та в повному обсязі виконання укладених позивачем зі своїм контрагентом правочину, а відповідач, як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятого ним податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає передчасними висновки судів попередніх інстанцій як такі, що зроблені без повної та всебічної оцінки доказів, виходячи з такого.

Незважаючи на те, що акт податкової перевірки не є самостійним предметом судового оскарження, такий є одним із доказів в адміністративній справі про визнання протиправним рішення контролюючого органу, прийнятого за наслідками проведеної перевірки. Текст акта перевірки повинен деталізовано відображати зміст та суть встановлених контролюючим органом порушень та відповідати встановленим висновкам про вчинене платником податків порушення. Описова частина акта перевірки повинна бути сформульована таким чином, щоб платник податків міг зрозуміти в чому, на думку податкового органу, полягає склад вчиненого правопорушення та, заперечуючи проти встановлених у висновках акта перевірки порушень, на підставі яких приймають податкові повідомлення-рішення, мав змогу подати заперечення проти акта перевірки чи звернутися до суду з позовом про оскарження прийнятих за наслідками такої перевірки рішень контролюючого органу.

В матеріалах справи відсутній акт податкової перевірки, за яким відповідачем було прийнято спірне податкове повідомлення-рішення, в зв`язку з чим суд позбавлений можливості перевірити встановлені в акті перевірки обставини, які слугували підставою для зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість.

З наявного в матеріалах справи витягу, витребуваного судом першої інстанції, неможливо встановити, що такий зроблено саме з акта від 29.11.2016 № 744/20-40-14-08-11/34389464, на підставі якого прийнято спірне податкове повідомлення-рішення (а.с. 45-48, Т.1). Колегія суддів зазначає, що вказаний документ не є належним чином завіреною копією акта податкової перевірки, а має вигляд звичайного текстового документа без нумерації сторінок. Таким чином встановити відповідність прийнятого рішення висновкам акта перевірки не видається можливим, як і неможливо перевірити підстави для проведення перевірки.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків.

Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом (частина 4 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

За правилами частини 2 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до частини 2 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Керуючись статтями 243, 246, 250, 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2017 у справі № 820/98/17 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.А. Васильєва
Судді: С.С. Пасічник
В.П. Юрченко