Справа № 200/12042/20-а
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2021-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2021 р. Справа№200/12042/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Троянової О.В.за участю секретаря Котова С.Ю., розглянувши адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (юридична адреса: 86065, Донецька область, м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, будинок 1, ) до Офісу великих платників податків ДПС (юридична адреса: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-г ), Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (юридична адреса: 01601, м. Київ, вул. Терещенківська, 11-А ) про стягнення пені за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість,-

за участю сторін:

від позивача Бичков О.Є. (за довіреністю),

від відповідача 1 не з`явився,

від відповідача 2 не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Авдіївський коксохімічний завод» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Офісу великих платників податків ДПС, Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві про стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві на користь Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» пені за порушення строків відшкодування податку на додану вартість за листопад 2014 року в сумі 3 305 058,80 грн. за період з 18.04.2018 року по 01.10.2020 року включно.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року судом відкрито провадження по справі 200/12042/20-а та призначено розгляд справи на 20 січня 2021 року.

16 січня 2021 року на адресу суду надійшов відзив на позов від відповідача 1.

27 січня 2021 року на адресу суду надійшов відзив на позов від відповідача 2.

05 лютого 2021 року на адресу суду надійшло заперечення на відзиви від позивача.

10 лютого 2021 року судом відкладено розгляд справи на 24 лютого 2021 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 24 березня 2021 року.

У судове засідання, призначене на 24 березня 2021 року, представники відповідачів не з`явились, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Враховуючи положення ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників відповідачів.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначив, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року по справі №805/2788/18-а, стягнуто з Державного бюджету України відшкодування податку на додану вартість узгоджену суму бюджетного відшкодування за вересень 2014 року в розмірі 3 727 433 грн., пеню за порушення строків відшкодування податку на додану вартість в сумі 3746223 грн. за період з 01.07.2015 по 17.04.2018 року. 05.12.2019 року позивачем подано до Управління державної казначейської служби України заяву із виконавчим листом. 01.10.2020 року на поточний рахунок органами Державної казначейської служби перераховано 3 727 433 грн. суми податкової заборгованості з ПДВ за вересень 2014 року та пеня за порушення строків відшкодування податку на додану вартість в сумі 3 746 223 грн. за період з 01.07.2015 по 17.04.2018 року.Зазначив, що за порушення строків бюджетного відшкодуванняу період з 18.04.2018 по 01.10.2020 року загальна сума пені складає 3 305 058,80 грн., яку позивач просить стягнути з Державного бюджету.

Відповідачем 1, Офісом великих платників податків ДПС через канцелярію суду у встановлені судом строки, надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечує проти позовних вимог, вважає вимоги, викладені у позовній заяві, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та просить суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, щопозивач реалізував своє право щодо стягнення пені за порушення строків відшкодування податку на додану вартість за вересень 2014 року, у сумі 3 746 223 грн. за період з 01.07.2015 по 17.04.2018 року, в межах адміністративної справи №805/2788/18, та в межах строку встановленого пунктом 102.5 статті 102 Податкового кодексу України, а тому повторне стягнення пені за порушення строків відшкодування податку на додану вартість за вересень 2014 року призведе не до відновлення порушених прав позивача, а до повторного стягнення пені з Державного бюджету України.

Відповідачем 2, Головним управління Державної казначейської служби України у м. Києві через канцелярію суду у встановлені судом строки, надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечує проти позовних вимог, вважає вимоги, викладені у позовній заяві, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та просить суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що позивачу фактично відшкодовано ПДВ 30.09.2020 року за вересень 2014 року на суму 3 727 433 грн. Крім того, зазначив, що ця сума ПДВ є узгодженою з моменту набрання законної сили рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28.04.2015 року по справі №805/794/15-а, тобто 16.06.2015 року. Позивач вважає, що з 01.07.2015 року сума ПДВ набула статусу бюджетної заборгованості. Таким чином, 01.07.2018 року останній день строку на звернення до суду про стягнення пені, проте позивачем подано позовну заяву лише 17.12.2020 року, тобто з порушенням строку звернення в 1095 днів, передбаченого ПК України. Враховуючи викладене, просив залишити без розгляду позовну заяву.

Позивачем надано заперечення на відзиви відповідачів, яке вмотивоване тим, що з дня виникнення права на нарахування та стягнення пені за несвоєчасне бюджетне відшкодування ПДВ з 19.04.2018 року до дня подання позову 22.12.2020 року пройшло 982 дні, тобто в межах строку, встановленого п.102.5 ст. 102 Податкового кодексу України.

Щодо порушення позивачем строку звернення в 1095 днів, передбаченого Податковим кодексом України, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частина 3 ст. 122 КАС України передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків. Такі спеціальні строки мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним строком звернення до адміністративного суду, визначеним частиною другою ст. 122 КАС України.

З огляду на викладене, строки звернення до суду з адміністративним позовом та порядок їх обчислення можуть встановлюватися також іншими законами, в тому числі Податковим кодексом України, в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин між сторонами.

Так, п. 102.5 ст. 102 Податкового кодексу України передбачено, що заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Отже, в межах спірних правовідносин строк звернення до суду з позовом про стягнення бюджетного відшкодування ПДВ по декларації за вересень 2014 року становить 1095 днів з дня виникнення такого права.

Відповідно до рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року по справі №805/2788/18-а було стягнуто з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод пеню за порушення строків відшкодування податку на додану вартість в сумі 3 746 223,00 грн. за період з 01.07.2015р. по 17.04.2018р. та відшкодування податку на додану вартість узгоджену суму бюджетного відшкодування Приватного акціонерного товариства АКХЗ за вересень 2014 року в розмірі 3 727 433,00 грн.

Водночас, зазначене відшкодування та пеню позивачу було відшкодовано 30.09.2020 року.

Тобто, позивачем подано позовну заяву в межах 1095-денного строку звернення до адміністративного суду, передбаченого Податковим кодексом України.

Аналізуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача-2 про залишення позовної заяви без розгляду.

При розгляді даного спору, спірним у даній справі є стягнення пені за порушення строків відшкодування податку на додану вартість за листопад 2014 року в сумі 3 305 058,80 грн. за період з 18.04.2018 року по 01.10.2020 року.

Суд, розглянувши матеріали справи,всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Авдіївський коксохімічний завод», зареєстроване в якості юридичної особи 30.12.1993 року за кодом , перебуває на обліку як платник податків у Офісі великих платників податків ДПС.

Відповідач 1 - Офіс великих платників податків ДПС () суб`єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

Відповідач 2 - Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві () - суб`єкт владних повноважень, який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, коштів клієнтів відповідно до законодавства, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість Приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод щодо від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту та суми бюджетного відшкодування за вересень 2014, за наслідками якої складений відповідний акт перевірки від 19.11.2014 №1327/28-10-37-10/00191075.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення від 12.12.2014 № , яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у сумі 3739811 грн. і застосовано штрафні санкції 1869905,5 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року у справі №805/794/15-а визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення міжрегіонального головного управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників від 12.12.2014 № , яким Приватному акціонерному товариству «Авдіївський коксохімічний завод» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у сумі 3739811 грн. і застосовано штрафні санкції 1869905,5 грн. Зазначена постанова набрала законної сили 16 червня 2015 року згідно ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2015 року. (а.с. 17-23)

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20 квітня 2016 року касаційну скаргу Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників залишено без задоволення, постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2015 року по справі №805/794/15-а. (а.с. 30-31)

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року по справі №805/2788/18-а визнано протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків ДФС щодо невиконання визначеної законом процедури відшкодування суми податку на додану вартість за вересень 2014 року в розмірі 3 727 433,00 грн., в частині не внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного від шкодування податку на додану вартість даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування Приватного акціонерного товариства «АКХЗ» за вересень 2014 року в розмірі 3 727 433,00 грн.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» відшкодування податку на додану вартість узгоджену суму бюджетного відшкодування Приватного акціонерного товариства АКХЗ за вересень 2014 року в розмірі 3 727 433,00 грн.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» пеню за порушення строків відшкодування податку на додану вартість в сумі 3 746 223,00 грн. за період з 01.07.2015р. по 17.04.2018р. (а.с. 32-38)

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року у справі №805/2788/18-а апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції від 23 травня 2019 року залишено без змін. (а.с. 39-42)

Ухвалою Верховного Суду від 10 вересня 2020 року по справі №805/2788/18-а повернуто касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року повернуто. (а.с. 43)

Отже, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року по справі №805/2788/18-а, з урахуванням Постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року, набрала законної сили 19 листопада 2019 року.

На підставі виписки банківського рахунку ПрАТ «АКХЗ», судом встановлено, що Головним управлінням Державної казначейської служби України у м. Києві виконано рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року лише 01.10.2020 року, тобто відбулась фактично виплата коштів (а.с. 45).

Позивач вважає, що має право на нарахування пені на підставі п.200.23 ст.200 ПК України у зв`язку з несвоєчасною виплатою бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за вересень 2014 року за період з 18.04.2018 року по дату фактичного відшкодування, 01.10.2020 року, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Пунктом 200.15 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

Суд зазначає, що факт несвоєчасного перерахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість не є спірним у даній справі, зміст спірних правовідносин становить строк, протягом якого платник податку має право на стягнення пені, нарахованої на заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість, та сума такої пені.

Відповідно до пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України, суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Таким чином, нормами Податкового кодексу України чітко передбачено право платника податків на нарахування пені на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість з моменту її виникнення до дня погашення включно.

Наведені норми дозволяють дійти висновку, що строк нарахування пені обмежується датою погашення заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість, адже саме з цієї дати припиняється протиправна бездіяльність контролюючого органу, яка полягає у невиконанні державою взятих на себе зобов`язань з відшкодування податку на додану вартість.

Суд звертає увагу, що зазначене свідчить про безпідставність тверджень контролюючого органу стосовно необхідності застосування до даних правовідносин строку 1095 днів від моменту виникнення права на бюджетне відшкодування, оскільки в даному випадку порушення є триваючим, і може перевищувати такий строк не з вини платника.

Посилаючись на судову практику Верховного Суду у справах №822/553/17 та №816/1369/17 відповідач-2 допустив хибне трактування правових висновків Верховного Суду.

У справах №822/553/17 та №816/1369/17 предметом оцінки Верховного Суду був не строк, протягом якого нараховується пеня на заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість, а строк, протягом якого платник податків може звернутись до суду за захистом порушеного права шляхом стягнення такої пені.

Так, Верховний Суд дійшов правового висновку, що позовна вимога про стягнення пені на суму несвоєчасно відшкодованого податку на додану вартість з Державного бюджету України може бути заявлена в межах строку, встановленого пунктом 102.5 статті 102 Податкового кодексу України для подання заяви про відшкодування надміру сплачених грошових зобов`язань, тобто протягом 1095 днів.

Відповідно до встановлених обставин справи, позивачем було ініційоване судове провадження, у тому числі щодо стягнення пені на суму простроченої бюджетної заборгованості з податку на додану вартість, і даний спір був вирішений в межах справи №805/2788/18-а, де суд визнав порушення прав позивача, стягнув з відповідача заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість та пеню за період з 01.07.2015 по 17.04.2018 року.

Однак, після вирішення вищезазначеного спору, порушення прав позивача тривало, і припинилось лише 01.10.2020 року, після фактичного погашенням цієї заборгованості.

Позивач просить стягнути пеню в сумі 3 305 058,80 грн. за період з 18.04.2018 по 01.10.2020 року, що становить 897 днів, обраховану на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України станом на момент виникнення пені - 30%. Обчислення пені здійснено таким чином:

За 2018 рік з 18.04.2018 по 31.12.2018 року (3 727 433 грн.*259 днів*30%*1,2):365 = 952 180,42 грн.;

За 2019 рік з 01.01.2019 по 31.12.2019 року (3 727 433 грн.*365 днів*30%*1,2):365 = 1 341 876 грн.;

За 2020 рік з 01.01.2020 по 01.10.2020 року (3 727 433 грн.*275 днів*30%*1,2):365 = 1 011 002,38 грн.

Таким чином розмір пені за порушення строку проведення відшкодування складає 3 727 433 грн (сума заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ) х 30% х 120% : 365 х 881 = 3 305 058,80 грн.

Суд звертає увагу, що норми п.200.23 ст.200 Податкового кодексу України містять імперативний припис щодо нарахування на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої саме на момент виникнення пені, та не передбачають врахування зміни облікової ставки Національного банку України протягом дії пені.

Отже, враховуючи зазначене позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення пені за період з 18.04.2018 по 01.10.2020 року, і оскільки зазначений період не перевищує 1095 днів від дня погашення заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення пені на підставі п.200.23 ст.200 Податкового кодексу України за період з 18.04.2018 по 01.10.2020 року є обґрунтованими.

Суд звертає увагу відповідачів, що частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України)завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір у розмірі 21020 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

На підставі положень Податкового кодексу України, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (юридична адреса: 86065, Донецька область, м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, будинок 1, ) до Офісу великих платників податків ДПС (юридична адреса: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-г ), Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (юридична адреса: 01601, м. Київ, вул. Терещенківська, 11-А ) про стягнення пені за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість - задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві (юридична адреса: 01601, м. Київ, вул. Терещенківська, 11-А ) на користь Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (юридична адреса: 86065, Донецька область, м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, будинок 1, ) пеню за порушення строків відшкодування податку на додану вартість за листопад 2014 року в сумі 3 305 058,80 грн. за період з 18.04.2018 року по 01.10.2020 року включно.

Стягнути з Офісу великих платників податків ДПС (юридична адреса: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-г ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (юридична адреса: 86065, Донецька область, м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, будинок 1, )судові витрати з судового збору у розмірі 10 510 (десять тисяч п`ятсот десять) гривень.

Стягнути з Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (юридична адреса: 01601, м. Київ, вул. Терещенківська, 11-А ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (юридична адреса: 86065, Донецька область, м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, будинок 1, ) судові витрати з судового збору у розмірі 10 510 (десять тисяч п`ятсот десять) гривень.

Рішення прийнято та проголошено 24 березня 2021 року, складено в повному обсязі та підписано в нарадчій кімнаті 31 березня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Перший апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя О.В. Троянова