Справа № 640/23969/20
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2021-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2021 року м. Київ №640/23969/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А.,

при секретарі судового засідання Розуменко А.Б.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представників (самопредставників) відповідачів:

Офісу Генерального прокурора - Сіденка М.О.,

Київської міської прокуратури - Стретович М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного прова-дження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генераль-ного прокурора, Другої кадрової комісії Офісу Генерального прокурора (далі - Комісія), Київської міської прокуратури про визнання протиправними і скасування рішень, поновлення на посаді, стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить:

1) визнати протиправним і скасувати рішення Комісії №2 від 09.04.2020 щодо позивача;

2) визнати протиправним і скасувати наказ Прокурора м. Києва від 09.09.2020 №1887к про звільнення позивача з посади прокурора відділу забезпечення обвинувачення в апеляційному суді управління підтримання обвинувачення в суді Прокуратури м. Києва з 10.09.2020;

3) поновити позивача в органах прокуратури з 10.09.2020;

4) поновити позивача на посаді прокурора відділу забезпечення обвинувачення в апеляційно-му суді управління підтримання обвинувачення в суді Прокуратури м. Києва з 10.09.2020;

5) стягнути з Прокуратури міста Києва на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10.09.2020 і до моменту фактичного поновлення на роботі;

6) стягнути з Прокуратури міста Києва на користь позивача компенсацію моральної шкоди, спричиненої незаконним звільненням у розмірі 100000 грн.

Підстави позову: - наказ порушує право позивача на працю та на захист від незакон-ного звільнення; - з огляду на порушення наказом прав позивача, останній має право на його оскарження в силу норм Конституції України, Загальної декларації прав людини, Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, практики ЄСПЛ та висновків Конституційного суду України; - у зв`язку з відсутністю фактичної ліквідації, реорганізації органів прокуратури та скорочення кількості прокурорів, відсутні законні підстави для звільнення позивача з посади на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру"; - порядок звільнення позивача з посади суперечить ст. 8, 19, 21, 22, 24 та 43 Конституції України, КЗпП України, у зв`язку з чим, до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Конституції України як норми прямої дії, а також передбачені КЗпП України загальні механізми захисту трудових прав працівників від незаконного звільнення; - звільнення позивача з посади, як працівника органів прокуратури, без дотримання передбачених законодавством гарантій поставило його у нерівні умови порівняно з працівниками інших категорій, зумовило нерівність та дискримінацію.

Офіс Генерального прокурора подав відзив, в якому просить відмовити в позові. Підстави відмови: - відповідність процедури атестації вимогам законів України "Про проку-ратуру" і "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури", Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженому наказом Генерального прокурора від 03.10.2019 №221; - повноважність Комісії і обґрунтованість її рішення; - рішення про звільнення містить конкретну підставу звільнення, яка визначена законом; - відсутність факту ліквідації чи реорганізації Генеральної прокуратури не впливає на правомірність звільнення позивача; - особливості звільнення прокурорів передбачають ряд обмежень і заборон щодо поширення на них вимог трудового законодавства; - позивач не може бути поновлений на посаді, яку він обіймав, оскільки з 02.01.2020 розпочав роботу Офіс Генерального прокурора, на посаду в якому можуть бути переведені прокурори лише у разі успішного проходження атестації.

Київська міська прокуратура подала відзив, в якому просить відмовити в позові. Підстави відмови: - надходження рішення Комісії про неуспішне проходження позивачем атестації; - дискреційність повноважень Комісії та імперативний характер норми закону, на підставі якої звільнено позивача.

Позивач подала відповідь на відзив відповідача, в якій навела додаткове обґрунту-вання доводам, зазначеним у позовній заяві.

Під час розгляду справи позивач підтримав позов з наведених у позові підстав.

Самопредставники відповідачів заперечили проти позову з наведених у відзивах підстав.

Заслухавши сторін, розглянувши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Позивач проходила публічну службу на посаді прокурора відділу забезпечення обви-нувачення в апеляційному суді управління підтримання обвинувачення в суді Прокуратури м. Києва.

Позивач подала заяву від 11.10.2019 про переведення на посаду прокурора в обласній прокуратурі та про намір пройти атестацію.

За результатами проведеного 05.03.2020 тестування на знання та вміння у застосуванні закону і відповідність здійснювати повноваження прокурора позивач набрала 53 бали.

Позивач звернулась до Комісії із заявою від 05.03.2020 про перездачу іспиту.

На засіданні Комісії 09.04.2020 розглянуто заяву позивача щодо повторного складання тестування та встановлено відсутність передбачених п. 7 Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора від 03.10.2019 №221, підстав для цього, у зв`язку з чим відмовлено у призначенні нового дня для проходження іспиту.

Комісією прийнято рішення від 09.04.2020 №228 про неуспішне проходження позивачем атестації за результатами іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора.

Листом Офісу Генерального прокурора від 17.04.2020 №06/2/1-663вих-20 рішення Комісії надіслано до Прокуратури м. Києва.

Наказом Прокурора м. Києва від 09.09.2020 №1887к позивача звільнено із займаної посади з 10.09.2020 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру" та рішення Комісії.

Встановлені судом обставини не заперечуються сторонами і підтверджуються копіями трудової книжки позивача (т. 1 а.с. 31-35), заяви позивача від 11.10.2019 (т. 1 а.с. 187), відомості про результати тестування (т. 1 а.с. 188, 189), деталей іспиту (т. 1 а.с. 92-113), заяви позивача від 05.03.2020 (т. 1 а.с. 190, 191), протоколу №5 засідання Комісії від 09.04.2020 і додатку №1 до нього (т. 1 а.с. 192-203), рішення Комісії від 09.04.2020 №228 (т. 1 а.с. 39, 165, 212), листа Офісу Генерального прокурора від 17.04.2020 №06/2/1-663вих-20 (т. 1 а.с. 164), наказу Прокурора м. Києва від 09.09.2020 №1887к (т. 1 а.с. 36, 163).

Спірні правовідносини виникли у сфері проходження публічної служби на посаді прокурора і стосуються правомірності звільнення прокурора за наслідками атестації.

Розглядаючи вимоги про визнання протиправним і скасування рішення кадрової комісії, суд зважає на таке.

Відповідно до ст. 4 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII "Про прокуратуру" (далі - Закон №1697) організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визна-чаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Законом України від 19.09.2019 №113-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" (далі - Закон №113) запроваджено реформування системи органів прокуратури, у зв`язку з чим внесено ряд змін до Закону №1697, зокрема визначено, що систему прокуратури України становлять: Офіс Генерального прокурора; обласні прокуратури; окружні прокуратури; Спеціалізована антикорупційна прокуратура (ст. 7 Закону №1697).

Прикінцевими і перехідними положеннями Закону №113 встановлено, що прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом (п. 7).

Атестація здійснюється згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, який затверджується Генеральним прокурором (п. 9).

Атестація прокурорів проводиться кадровими комісіями Офісу Генерального прокурора, кадровими комісіями обласних прокуратур (п. 11).

Предметом атестації є оцінка:

1) професійної компетентності прокурора;

2) професійної етики та доброчесності прокурора (п. 12).

Атестація прокурорів включає такі етапи:

1) складення іспиту у формі анонімного письмового тестування або у формі анонім-ного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора. Результати анонімного тестування оприлюднюються кадровою комісією на офіційному вебсайті Гене-ральної прокуратури України або Офісу Генерального прокурора не пізніше ніж за 24 години до проведення співбесіди;

2) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам профе-сійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.

Атестація може включати інші етапи, непроходження яких може бути підставою для ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації прокурором. Перелік таких етапів визначається у Порядку проходження прокурорами атестації, який затверджує Генеральний прокурор (п. 13).

За результатами складення прокурором іспиту відповідна кадрова комісія ухвалює рішення щодо допуску прокурора до проведення співбесіди. Якщо прокурор за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, встановлений згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, це є підставою для недопущення прокурора до етапу співбесіди і ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором (п. 16).

Кадрові комісії за результатами атестації прокурора ухвалюють одне із таких рішень: рішення про успішне проходження прокурором атестації або рішення про неуспішне прохо-дження прокурором атестації (п. 17).

Прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади у Генераль-ній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, звільняються Генеральним прокурором, керівником регіональної (обласної) прокуратури з посади прокурора на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" за умови настання однієї із наступних підстав:

<...>

2) рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором Гене-ральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури (п. 19).

Наказом Генерального прокурора від 03.10.2019 №221 затверджено Порядок прохо-дження прокурорами атестації (далі - Порядок №221).

Пунктом 4 розділу ІІ Порядку №211 визначено прохідний бал (мінімально допустима кількість набраних балів, які можуть бути набрані за результатами тестування) для успіш-ного складання іспиту, який становить 70 балів.

Пунктом 5 розділу ІІ Порядку №221 визначено, що прокурор, який за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, не допускається до іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички, припиняє участь в атестації, а відповід-на кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Як встановлено судом, за результатами тестування позивач набрала 53 бали, що менше ніж прохідний бал.

Отже, оспорюване рішення Комісії прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений п.п. 9, 11, 16, 17 Прикінцевих і перехідних положень Закону №113 та п.п. 4, 5 розділу ІІ Порядку №221.

Твердження позивача про незаконність проведення атестації суд відхиляє, зважаючи на те, що атестація прокурорів передбачена законом; умови і порядок проходження атестації визначені законом і Порядком №221, який затверджений рішенням уповноваженої особи на виконання закону і опублікований на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури Украї-ни; позивач вільно виявив намір пройти атестацію, погодившись із застосуванням до нього процедур та умов проведення атестації і будучи обізнаним з наслідками її проходження (непроходження).

Твердження позивача про проведення атестації неналежним суб`єктом, з огляду на те, що Офіс Генерального прокурора не створено, суд відхиляє, оскільки дана обставина не впливає на правомочність Комісії. Так, Комісію створено уповноваженою особою - наказом Генерального прокурора від 07.02.2020 №78; правові підстави діяльності Комісії встановлені законом і Порядком роботи кадрових комісій, затвердженим наказом Генерального прокурора від 17.10.2019 №233, прийнятим на виконання закону і опублікованим на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України; згідно з п. 3 Прикінцевих і перехідних положень Закону №113 до дня початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур їх повноваження здійснюють відповідно Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, місцеві прокуратури.

Твердження позивача про дискримінаційний характер атестації з огляду на те, що п. 8 Прикінцевих і перехідних положень Закону №113 передбачено категорії осіб, на яких вона не поширюється, суд відхиляє, оскільки позивач не підпадав під жодну з визначених цим пунктом категорій. Іншими словами, звільнення певних осіб від проходження атестації ніяким чином не стосувалось проходження позивачем атестації і не вплинуло на її результат.

Підсумовуючи, суд вважає доводи позивача щодо неправомірності проведення атеста-ції необґрунтованими і відхиляє їх.

Розглядаючи вимоги про визнання протиправним і скасування наказу про звільнення, суд зважає на таке.

Згідно з ч. 3 ст. 16 Закону №1697 прокурор призначається на посаду безстроково та може бути звільнений з посади, його повноваження на посаді можуть бути припинені лише з підстав та в порядку, передбачених цим Законом.

Як зазначено в оспорюваному наказі, який виданий на підставі ст. 11 Закону №1697, пп. 2 п. 19 Прикінцевих і перехідних положень Закону №113, позивача звільнено з посади та органів прокуратури на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону №1697.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону №1697 прокурор звільняється з посади у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

Разом з цим, як вже зазначав суд, пп. 2 п. 19 Прикінцевих і перехідних положень Закону №113 встановлено, що прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, звільняються Генеральним прокурором, керівником регіональної (обласної) прокуратури з посади прокурора на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" за умови настання однієї із наступних підстав: рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором Генеральної про-куратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури.

Враховуючи наявність рішення кадрової комісії про неуспішне проходження позива-чем атестації, суд зазначає про наявність у відповідача підстав для прийняття рішення про її звільнення відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону №1697 та пп. 2 п. 19 Прикінцевих і перехідних положень Закону №113.

Суд відхиляє доводи позивача про незаконність звільнення з огляду на відсутність процедури ліквідації чи реорганізації Генеральної прокуратури України та/або Прокуратури м. Києва, оскільки вказана у наказі підстава звільнення поширена законом й на випадки прийняття кадровою комісію рішення про неуспішне проходження атестації.

Суд відхиляє доводи позивача щодо правової невизначеності підстав звільнення, гарантій додержання незалежності прокурора, прийняття прокурором рішення про свою долю поведінки. Згідно із ст. 4 Закону №1697 організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються, у т.ч. іншими законами. До таких законів відноситься і Закон №113, положення якого щодо необхідності проходження атестації та її наслідків є чіткими і зрозумілими.

Суд відхиляє доводи позивача про порушення норм Конституції, КЗпП України при звільненні позивача, оскільки згідно з ч. 5 ст. 40 цього Кодексу, внесеною Законом №113, особливості звільнення окремих категорій працівників з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої цієї статті <...> встановлюються законом, що регулює їхній статус. При вирішенні даної справи застосуванню підлягають саме положення Закону №113, які є спеціальними до спірних правовідносин.

Підсумовуючи, суд вважає доводи позивача щодо неправомірності рішення про звільнення необґрунтованими і відхиляє їх.

Враховуючи встановлені судом обставини справи та вимоги законодавства, суд дійшов висновку про правомірність оспорюваних рішень і відсутність передбачених ст. 2 КАС України підстав для визнання їх протиправними і скасування, тому у задоволенні цих вимог слід відмовити.

Оскільки судом встановлено правомірність звільнення позивача і відмовлено у задово-ленні основних позовних вимог, то у задоволенні решти похідних вимог про поновлення позивача, стягнення середнього заробітку, відшкодування моральної шкоди слід відмовити також. При цьому суд зауважує, що

Отже, у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

Згідно із ст. 139 КАС України витрати позивача по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн., підтверджені квитанцією від 05.10.2020 №70815, не підлягають стягненню з відповідачів. Позивач зазначила про орієнтовну суму витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн., але доказів фактичного понесення (понесення у майбутньому) цих витрат не надала, тому суд не вирішує питання про їх розподіл.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 90, 241-246, 250, 371 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову у повному обсязі.

Позивач: ОСОБА_1 ;

АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачі:

1) Офіс Генерального прокурора;

01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15, .

2) Київська міська прокуратура;

03150, м. Київ, вул. Предславинська, 45/9, 02910019.

3) Друга кадрова комісія з атестації прокурорів регіональних прокуратур;

(наказ про її створення визнано таким, що втратив чинність згідно з наказом

Генерального прокурора від 02.06.2020 №259).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29.03.2021.

Суддя Д.А. Костенко