Справа № 440/5251/20
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2021-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 р. Справа № 440/5251/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.11.2020, головуючий суддя І інстанції: О.В. Гіглава, м. Полтава, повний текст складено 26.11.20 по справі № 440/5251/20

за позовом ОСОБА_1

до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області

про визнання протиправним та незаконним рішення, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі за текстом також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області (далі за текстом також - відповідач, Ліквідаційна комісія УМВС України в Полтавській області), в якому просив:

- визнати протиправним та незаконним прийняття рішення Ліквідаційною комісією УМВС України в Полтавській області від 31.08.2020 за вих. № 4/Г-2999, л.к., Г-3067 л.к. про повернення ОСОБА_1 матеріалів на виплату одноразової допомоги;

- визнати протиправним та незаконним відсутність додатків у кількості 15 аркушів, про які йде мова у відповіді Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області від 31.08.2020 за вих. № 4/Г-2999, л.к., Г-3067 л.к.;

- визнати протиправною бездіяльність Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 18.07.2020, поданого через Урядовий контактний центр реєстраційний № ГУ-10948284;

- визнати протиправною бездіяльність Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області щодо невжиття відповідних заходів реагування за обставинами, викладеними у зверненні ОСОБА_1 від 18.07.2020, поданому через Урядовий контактний центр реєстраційний № ГУ-10948284;

- визнати протиправною бездіяльність Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області щодо ненадання роз`яснення порядку оскарження прийнятого рішення у відповіді від 31.08.2020 за вих. № 4/Г-2999, л.к., Г-3067 л.к. згідно з вимогами статті 15 Закону України "Про звернення громадян";

- зобов`язати Ліквідаційну комісію УМВС України в Полтавській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 реєстраційний № ГУ-10948284 від 18.07.2020 та вжити заходів реагування з урахуванням обставин, встановленим судом.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області щодо направлення ОСОБА_1 листа Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 31.08.2020 за № 4/Г-2999л.к., Г-3067 л.к. без додатків на п`ятнадцяти аркушах у паперовому вигляді.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає його ухваленим з порушенням норм матеріального права, всупереч статтям 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, сталій практиці Європейського суду з прав людини, рішенням Конституційного Суду України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач наводить обставини справи та нормативно - правове обґрунтування, зазначені у позовній заяві. Наводить перелік рішень Європейського суду з прав людини, які просить урахувати під час апеляційного розгляду справи.

За результатами апеляційного розгляду позивач просить скасувати оскаржуване рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також - КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 звернувся із заявою від 24.02.2020 до Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням 2 групи інвалідності внаслідок травми, отриманої при виконанні службових обов`язків.

11.03.2020 Ліквідаційна комісія УМВС України в Полтавській області сформувала висновок щодо можливості проведення грошової допомоги ОСОБА_1 та надіслала його разом з іншими матеріалами на розгляд до МВС України, про що позивача повідомлено листом від 11.03.2020 за № 4/Г-2879 л.к., ГУ-162/ПОКЦ.

Під час розгляду матеріалів в МВС України Департаментом охорони здоров`я та реабілітації встановлено, що надана ОСОБА_1 копія виписки з акта огляду МСЕК від 08.07.2019 (до довідки серії 12 ААБ № 702340) заповнена з порушенням вимог Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 157-1/о «Виписка з акта огляду МСЕК», а саме: пункт 12 заповнений невірно, оскільки не зазначено діагноз МСЕК.

Листом від 15.04.2020 за № 12186/15-2020 ДФОП МВС України повернуло матеріали ОСОБА_1 на доопрацювання.

Про прийняте МВС України рішення ОСОБА_1 повідомлено листом від 23.04.2020, № 4/Г-218 та повернуто йому документи на доопрацювання.

Вказані обставини учасниками справи не заперечуються, а тому не підлягають доказуванню.

25.06.2020 ОСОБА_1 знову звернувся до Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області із заявою про призначення одноразової грошової допомоги, до якої додав необхідні документи (а.с. 47).

Листом від 14.07.2020 за № 4/Г-2999л.к., ГУ-591/покц, ГУ-605/покц ОСОБА_1 повідомлено про те, що його матеріали надіслані до МВС України (а.с. 46).

Згідно з листом Департаменту фінансово-облікової політики МВС України від 25.08.2020 за № 28019/15-2020 за результатами опрацювання матеріалів щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги Департаментом охорони здоров`я та реабілітації вказано про те, що огляд МСЕК проведено з порушенням пункту 10 Положення про МСЕК, затвердженого Постановою КМУ від 03.12.2009 за № 1317 "Питання медико-соціальної експертизи", відповідно до якого МСЕ колишнім працівникам міліції проводять комісії спеціалізованого профілю, до складу яких входять представники закладів охорони здоров`я МВС. При проведенні МСЕ позивачу представники закладів охорони здоров`я МВС не запрошувалися. Зазначене унеможливило прийняття рішення про призначення позивачу допомоги, а тому матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 повертаються на доопрацювання (а.с. 48).

Між тим, 18.07.2020 позивач через Урядовий контактний центр подав до МВС України звернення № ГУ-10948284 на ім`я голови Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області, в якому зазначив, що згідно з листом МВС України від 14.07.2020 за № 4/Г-2999л.к. йому стало відомо, що матеріали на виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови КМУ від 21.10.2015 за № 850 надіслані повторно на розгляд МВС України за вих. № 4/3022(150) від 14.07.2020. Станом на 18.07.2020 відповідного рішення про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги не прийнято. В зв`язку з викладеним заявник просив вжити заходів реагування в межах повноважень, направлених на надання ОСОБА_1 самої виплати одноразової грошової допомоги, в зв`язку з отриманням 2 групи інвалідності, згідно з Постановою КМУ від 21.10.2015 за № 850 у найкоротший термін. Також, в разі відсутності повноважень, заявник просив перенаправити його звернення за належністю (а.с. 13, 40).

Вказане звернення надіслано листом МВС України від 28.07.2020 за № Г-11934/09 за належністю до Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області та отримане останньою і зареєстроване за вх. № Г-3067л.к. від 05.08.2020 (а.с. 39).

Листом Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області від 31.08.2020 за № 4/Г-2999л.к., Г-3067л.к. ОСОБА_1 повідомлено, що Департаментом фінансово-облікової політики МВС України на виконання доручення Державного секретаря МВС України О. Тахтая спільно з відповідальними підрозділами апарату Міністерства внутрішніх справ розглянуто матеріали ОСОБА_1 щодо призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 за № 850 (далі - Порядок). Листом ДФОП МВС України від 25.08.2020 за вих. № 28019/15-2020 повідомлено, що за результатами опрацювання матеріалів щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги Департаментом охорони здоров`я та реабілітації МВС України вказано на те, що медико-соціальна експертна комісія йому проведена з порушенням пункту 10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого Постановою КМУ від 03.12.2009, № 1317 "Питання медико-соціальної експертизи", відповідно до якого медико-соціальну експертизу колишнім працівникам міліції проводять комісії спеціалізованого профілю, до складу яких входять представники закладів охорони здоров`я МВС. При проведенні ОСОБА_1 медико-соціальної експертизи представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не запрошувалися. Зазначене унеможливило прийняття рішення за надісланими матеріалами згідно з Порядком. Ураховуючи викладене, матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги повертаються ОСОБА_1 . Після усунення зазначеного недоліку ОСОБА_1 може повторно звернутися із заявою про виплату одноразової грошової допомоги (а.с. 14, 49).

При цьому, в якості додатків в цьому листі зазначено один примірник документів на 15 аркушах у паперовому вигляді.

Позивач, не погодившись з мотивацією листа Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області від 31.08.2020, № 4/Г-2999л.к., Г-3067л.к., відсутністю у листі порядку його оскарження, не направленням йому додатків до цього листа на 15 аркушах у паперовому вигляді та поверненням йому матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги, звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив із допущення відповідачем протиправних дій лише в частині ненаправлення позивачу додатків до листа УМВС України в Полтавській області від 31.08.2020 за № 4/Г-2999л.к., Г-3067 л.к. на п`ятнадцяти аркушах у паперовому вигляді.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог учасниками справи не оскаржується, а отже, в межах апеляційного розгляду надається правова оцінка законності та обґрунтованості рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 40 Конституції України передбачено, що всі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення врегульовано Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996, № 393/96-ВР (надалі - Закон № 393/96-ВР).

Згідно з положеннями частини першої статті 1 Закону № 393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до статті 3 Закону № 393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Згідно з частиною другою статті 5 Закону № 393/96-ВР звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне).

Звернення може бути усним чи письмовим (частина четверта статті 5 Закону № 393/96-ВР).

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення) (частина шоста статті 5 Закону № 393/96-ВР).

Частинами сьомою та восьмою статті 5 Закону № 393/96-ВР визначено, що у зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.

Питання розгляду заяв (клопотань) врегульовано статтею 15 Закону № 393/96-ВР, згідно з якою органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

За змістом статті 20 Закону № 393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Правові засади організації та діяльності міліції України, а також порядок проходження служби в міліції визначав Закон України "Про міліцію" від 20.12.1990 за № 565-ХІІ.

Згідно з пунктом 5 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" № 580-VІІІ від 02.07.2015 року (який набрав чинності 7 листопада 2015 року) визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про міліцію".

Відповідно до пункту 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

До набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію" порядок виплати одноразової грошової допомоги регулювався нормами статті 23 Закону України "Про міліцію" та Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання зазначеної норми Закону, Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (надалі також - Порядок).

Відповідно до пункту 3 Порядку грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Пунктом 2 Порядку визначено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги є, у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктами 7 - 9 Порядку встановлено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Як убачається з матеріалів справи, звернення позивача від 18.07.2020 за № ГУ-10948284 подано відповідно до статті 40 Конституції України, Закону України "Про звернення громадян", Закону України "Про інформацію".

Оскільки вказане звернення було адресоване саме голові Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області, однак направлене заявником до МВС України, останнє листом від 28.07.2020 за № Г-11934/09 передало таке звернення за належністю на розгляд Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області. Звернення отримане і зареєстроване Ліквідаційною комісією УМВС України в Полтавській області за вх. № Г-3067л.к. від 05.08.2020 (а.с. 39).

Відповідачем в межах повноважень розглянуто звернення позивача та надано відповідь листом від 31.08.2020 за № 4/Г-2999л.к., Г-3067л.к. відповідно до положень Закону № 393/96-ВР та з дотриманням строку, встановленого цим Законом (а.с. 49).

Колегія суддів зазначає, що рішення про призначення одноразової грошової допомоги приймає МВС України, а не Ліквідаційна комісія УМВС України в Полтавській області. До повноважень Ліквідаційної комісії віднесено лише отримання матеріалів, складання висновку про призначення такої допомоги, надіслання вказаних документів до МВС України, видання наказу про виплату такої допомоги у разі позитивного рішення МВС України, або у разі відмови МВС України - письмове повідомлення особи про таку відмову із зазначенням мотивів відмови.

По суті лист Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області від 31.08.2020 за вих. № 4/Г-2999, л.к., Г-3067 л.к. не містить остаточної відповіді щодо задоволення чи відмови у проханні заявника виплатити йому одноразову грошову допомогу.

Цей лист є лише листом інформативного характеру, в якому з посиланнями на лист ДФОП МВС України від 25.08.2020 за вих. № 28019/15-2020 Ліквідаційна комісія проінформувала ОСОБА_1 про проведення відносно нього медико-соціальної експертної комісії з порушенням 10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого Постановою КМУ від 03.12.2009 за № 1317, що, в свою чергу, унеможливило прийняття МВС України рішення за надісланими матеріалами згідно з Порядком від 21.10.2015 за № 850 та зумовило повернення матеріалів на виплату одноразової допомоги МВС України заявнику.

Тобто, жодного рішення про повернення ОСОБА_1 матеріалів на виплату одноразової допомоги безпосередньо Ліквідаційна комісія не приймала, оскільки це не відноситься до компетенції останньої та є повноваженнями виключно МВС України відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 за № 850.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що лист від 31.08.2020 за вих. № 4/Г-2999, л.к., Г-3067 л.к. не є рішенням про повернення ОСОБА_1 матеріалів на виплату одноразової допомоги, а фактично є інформаційною відповіддю, а відтак не потребує роз`яснення порядку його оскарження.

Отже, висновок суду першої інстанції про необґрунтованість та безпідставність посилання позивача у позовній заяві на незазначення Ліквідаційною комісією у листі від 31.08.2020 за вих. № 4/Г-2999, л.к., Г-3067 л.к. порядку його оскарження, є правомірним.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції про відсутність підстав для зобов`язання Ліквідаційну комісію УМВС України в Полтавській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 реєстраційний № ГУ-10948284 від 18.07.2020 та вжити заходів реагування з урахуванням обставин, встановленим судом.

З приводу посилань ОСОБА_1 на доцільність врахування судом під час розгляду цієї справи висновків Полтавського окружного адміністративного суду, викладених в рішенні від 09.10.2020 у справі № 440/4892/20, колегія суддів зазначає таке.

Так, до Полтавського окружного адміністративного суду 04.09.2020 надійшов позов ОСОБА_1 до МВС України, Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області, у якому він просив:

- визнати протиправною бездіяльність МВС України щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 18.07.2020, поданого через Урядовий контактний центр реєстраційний № ГУ-10948291;

- визнати протиправною бездіяльність МВС України щодо невжиття відповідних заходів реагування за обставинами, викладеними у зверненні ОСОБА_1 від 18.07.2020, поданого через Урядовий контактний центр реєстраційний № ГУ-10948291;

- визнати протиправною бездіяльність МВС України щодо ненадання роз`яснення порядку оскарження прийнятого рішення у відповіді від 26.08.2020 за вих. № Г 14322/15 згідно з вимогами статті 15 Закону України "Про звернення громадян";

- зобов`язати МВС України повторно розглянути звернення ОСОБА_1 реєстраційний № ГУ-10948291 від 18.07.2020 та вжити заходів реагування з урахуванням обставин, встановлених судом;

- визнати протиправними дії МВС України щодо повернення без прийняття рішення заяви ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності;

- зобов`язати МВС України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановлення ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, та за результатами її розгляду відповідно до пункту 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015, та прийняти відповідне рішення з урахуванням обставин, встановлених судом;

- зобов`язати МВС України здійснити призначення та виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 як інваліду ІІ групи у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 за № 850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції";

- зобов`язати Ліквідаційну комісію УМВС України в Полтавській області повторно надіслати до МВС України подані документи та висновок щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до пункту 8 Порядку та умов призначення і виплати одноразової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09.10.2020 у справі № 440/4892/20 позов ОСОБА_1 до МВС України, Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії МВС України щодо повернення без прийняття рішення заяви ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням ІІ групи інвалідності. Зобов`язано МВС України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановлення ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, та за результатами її розгляду відповідно до пункту 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015, та прийняти відповідне рішення з урахуванням обставин, встановлених судом. Зобов`язано Ліквідаційну комісію УМВС України в Полтавській області повторно надіслати до МВС України подані документи та висновок щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до пункту 8 Порядку та умов призначення і виплати одноразової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Тобто, вказане судове рішення ухвалене вже після оформлення та направлення ОСОБА_1 спірного листа Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області від 31.08.2020 за № 4/Г-2999л.к., Г-3067л.к., а тому висновки рішення не могли враховуватися Ліквідаційною комісією при повідомленні ОСОБА_1 листом про повернення йому матеріалів щодо виплати одноразової грошової допомоги МВС України.

Разом з тим, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09.10.2020 у справі № 440/4892/20 в частині зобов`язання МВС України та Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області вчинити певні дії наразі фактично захищено право ОСОБА_1 на належний розгляд його матеріалів щодо виплати одноразової грошової допомоги та прийняття МВС України відповідного рішення.

Колегія суддів зауважує, що з урахуванням того, що суд апеляційної інстанції відповідно до приписів статті 308 КАС України переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги і в справі не оскаржується рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.11.2020 в частині задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції не переглядає оскаржуване рішення в цій частині.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків, якими мотивоване рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, та не дають підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими, а застосування судом норм матеріального права - неправильним.

Посилання позивача на статті 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини щодо «ефективного засобу захисту», принципу «належного урядування», рішення Конституційного Суду України щодо гарантій соціального захисту певних категорій громадян з урахуванням встановлених у цій справі обставин є недоречними, на правильність висновків суду першої інстанції не впливають, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції в оскаржуваній частині правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Питання розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України судом апеляційної інстанції не вирішується.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.11.2020 по справі № 440/5251/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін