Справа № 400/4353/20
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2021-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2021 р. справа № 400/4353/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Марича Є.В., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідачів:1. Южноукраїнського міського голови Пароконного Віктора Кириловича, вул. Дружби Народів, 48,Южноукраїнськ,Миколаївська область,55002 2. Департаменту інфраструктури міського господарства Южноукраїнської міської ради, вул. Дружби Народів, 23,Южноукраїнськ,Миколаївська область,55002 3. Южноукраїнського міського голови Онуфрієнко Валерія Васильовича, вул. Дружби Народів, 48,Южноукраїнськ,Миколаївська область,55002
про:визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; допущення до виконання посадових обов`язків; стягнення моральної шкоди в розмірі 3 000,00 грн.,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулась з позовом до Южноукраїнського міського голови Параконного Віктора Кириловича (далі - відповідач 1 або міський голова Параконний В.К.), Департаменту інфраструктури міського господарства Южноукраїнської міської ради (далі-відповідач 2 або Департамент), Южноукраїнського міського голови Онуфрієнко Валерій Васильович (далі - відповідач 3 або міський голова Онуфрієнко В.В.) в якому просить суд (з урахуванням уточнених позовних вимог) визнати протиправною бездіяльність Пароконного В.К. , яка полягала у безпідставному затягуванні терміну проведення службового розслідування щодо позивача та ненадання їй для ознайомлення висновку за матеріалами службового розслідування; зобов`язати міського голову Онуфрієнко В.В. надати висновок за матеріалами службового розслідування; допустити до виконання своїх посадових обов`язків директора Департаменту з оформленням відповідного розпорядження; зобов`язати Департамент нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу по день винесення рішення по даній справі; Стягнути з Параконного В.К. на користь позивача моральну шкоду в розмірі 3000 грн;

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що розпорядженням міського голови Параконного В.В. від 28.05.2020 р. щодо неї було розпочато службове розслідування, на період якого її відсторонено від виконання повноважень за посадою зі збереженням заробітної плати, також у розпорядження зазначено, що за його результатами має бути складено акт у термін до 24.07.2020 р., однак на час звернення позивача із даним позовом минуло чотири місяці, за які позивача не запросили для надання пояснень, ознайомлення з матеріалами розслідування та не надали акт за результатами розслідування, такі дії на думку позивача, свідчать про затягуванням міським головою Параконним В.К. службового розслідування та є протиправними, як і ненадання їй висновку за результатами службового розслідування. Крім того, позивача було відсторонено від здійснення повноважень із збереженням заробітної плати, проте весь час заробітна плата не виплачується. Також, позивачу було завдано моральну шкоду, що на думку позивача, підтверджується знаходженням її на лікарняних тривалий час.

Ухвалою від 12.10.20.20 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та запропоновано відповідачам надати до суду відзиви.

Від відповідача 1 до суду надійшов відзив, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки терміни проведення службового розслідування не були порушені, у зв`язку із знаходженням на лікарняному у період з 29.05.2020 р. по 10.07.2020 р., з 07.09.2020 р. по 11.09.2020 р. та відсутності позивача із невідомих причин на роботі з 13.07.2020 р. по 06.09.2020 р., 12.09.2020 р. і по теперішній час, а відповідно до Порядку цей період в час проведення службового розслідування не включається. Крім того, у зв`язку із неможливістю проведення службового розслідування через відсутність позивача на робочому місці комісією не складено акт службового розслідування, який позивач просить надати. А причиною невиплати позивачу заробітної плати є те, що позивач з невідомих причин відсутня на роботі.

Від відповідача 2 до суду надійшов відзив, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову та зазначає у відзиві повністю позицію відповідача 1.

04.02.2020 р. ухвалою суду прийнято уточнені позовні вимоги позивача та залучено співвідповідачем - Южноукраїнського міського голову Онуфрієнко Валерія Васильовича.

Від відповідача 3 до суду надійшло клопотання про закриття провадження в частині позовних вимог, в якому просить суд закрити провадження в частині позовних вимог, а в решті відмовити у їх задоволенні, оскільки ним прийнято розпорядження 17-р від 21.01.2021 р. «Про припинення проведення службових розслідувань», яким припинено службові розслідування згідно з розпорядженням міського голови від 28.05.2020 р. №120-р «Про проведення службового розслідування з відстороненням від здійснення повноважень за посадою» від 28.05.2020 р. №120-р, «Про проведення службового розслідування» від 29.05.2020 р. №123-р., визнано таким, що втратило чинність розпорядження міського голови від 06.05.2020 р. №106-р. «Про проведення службового розслідування».

Ухвалою від 04.02.2020 р. відмовлено у задоволенні клопотання про закриття провадження в частині позовних вимог.

Від відповідача 1 надійшли письмові пояснення, в яких просив відмовити у задоволенні позову та підтримав свою позицію, викладену у відзиві.

Суд не приймає до уваги посилання відповідачів на порушення нею строку звернення до суду, оскільки про порушення свої прав щодо строків службового розслідування їй стало відомо у вересні. А не як наполягають відповідачів з часу винесення розпорядження щодо її відсторонення (29.05.2020 р.).

Справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

Розпорядженням від 24.01.2020 р. №12/06-04-к позивача призначено на посаду директора департаменту інфраструктури міського господарства Южноукраїнської міської ради.

28.05.2020 р. міським головою Параконним В.К. видано розпорядження №120-р «Про проведення службового розслідування з відстороненням від здійснення повноважень за посадою», відповідно до якого розпочато службове розслідування, зокрема щодо позивача, утворено комісію з проведення службового розслідування, позивача відсторонено від здійснення повноважень за посадою директора департаменту інфраструктури міського господарства Южноукраїнської міської ради зі збереженням заробітної плати, встановлено термін службового розслідування до 24.07.2020 р. (т. 1 а. с. 161)

Розпорядженням міського голови Параконного В.К. від 29.05.2020 р. №121-р, зокрема, на період службового розслідування з відстороненням від здійснення повноважень за посадою визначено робоче місце позивача (а. с. 171).

Розпорядженням від 23.07.2020 р. 158 - р продовжено строк проведення службового розслідування з 24.07.2020 р., у зв`язку із відсутністю позивача через тимчасову втрату працездатності з 29.05.2020 р. (а. с. 175).

Розпорядженням міського голови Онуфрієнко В.В. від 21.01.2021 р. №17-р припинено проведення службових розслідувань, що проводились згідно з розпорядженнями міського голови від 28.05.2020 р. №120-р, від 29.05.2020 р. №123-р. (т. 3 а. с. 62)

Позивач вважаючи, що міський голова Параконний В.К. затягує термін службового розслідування, не надає акт службового розслідування та у зв`язку невиплати їй заробітної плати за час її відсторонення від посади, звернулась до суду з даним позовом.

Тобто предметом розгляду справи є дії відповідача 1 щодо продовження терміну проведення службового розслідування відносно позивача, не надання їй акту службового розслідування, невиплати їй заробітної плати за час відсторонення від посади, допуск її до виконання обов`язків на посаді з якої її відсторонено, при цьому суд зазначає, що позивачем не оскаржується розпорядження №120-р від 28.05.2020 р. про проведення службового розслідування з відстороненням від здійснення повноважень за посадою.

Загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їхній правовий статус, порядок і правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування визначено в Законі України від 07.06.2001 №2493-III «Про службу в органах місцевого самоврядування» (далі Закон №2493).

Відповідно до статті 1 Закону №2493, служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Згідно зі статтею 2 Закону №2493, посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Одним із основних принципів служби в органах місцевого самоврядування, закріплених у статті 4 Закону №2493, є персональна відповідальність за порушення дисципліни і неналежне виконання службових обов`язків.

Згідно із ч. 3ст. 7 Закону №2493, на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Частиною 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування» визначено зокрема, що міський голова здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету, призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім випадків, передбачених частиною другою статті 21 Закону України "Про культуру"; видає розпорядження у межах своїх повноважень.

Порядок проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України "Про запобігання корупції" прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2000 №950 (далі - Порядок 950).

За приписами п. 1 Порядку, стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України "Про запобігання корупції" (далі - Закон) прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може бути проведено службове розслідування.

Відповідно до п. 2 Порядку №950, рішення щодо проведення службового розслідування приймається керівником органу, в якому працює особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або особа, яка для цілей Закону прирівнюється до особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої планується проведення службового розслідування (далі - особа, стосовно якої проводиться службове розслідування).

Згідно з п. 3 Порядку №950, рішенням щодо проведення службового розслідування визначаються голова комісії з проведення службового розслідування, інші члени комісії, предмет і дата початку та закінчення службового розслідування. Строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців.

Період проведення службового розслідування не включає час тимчасової втрати працездатності особою, стосовно якої проводиться службове розслідування, час її перебування у відпустці або службовому відрядженні чи відсутності з інших причин, час отримання інформації, що стосується предмета службового розслідування, від установ, підприємств, організацій іноземних держав, а також час ознайомлення такої особи з актом службового розслідування.

Пунктом 4 Порядку №950 встановлено, що службове розслідування проводиться з відстороненням особи, стосовно якої проводиться службове розслідування, від здійснення повноважень на посаді або без такого відсторонення. Рішення про відсторонення приймається керівником органу.

Відповідно до п. 5 Порядку №950, керівник органу, за рішенням якого затверджено склад комісії з проведення службового розслідування, контролює роботу цієї комісії і у разі потреби дає обов`язкові для виконання доручення.

Згідно з п. 7 Порядку №950, особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право, зокрема, надавати усні або письмові пояснення, робити заяви, подавати документи, необхідні для проведення службового розслідування; подавати у письмовій формі зауваження щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності осіб, які його проводять;

Про прийняте за результатами розгляду клопотання рішення письмово повідомляється особа, стосовно якої проводиться службове розслідування.

Відповідно до п 8, 9 Порядку №950 зокрема, за результатами службового розслідування члени комісії складають акт. Акт службового розслідування підписується членами комісії та подається на розгляд керівника органу в одному примірнику. Перед поданням на розгляд керівника органу з актом службового розслідування ознайомлюється особа, стосовно якої проведено службове розслідування.

З матеріалів справи вбачається, що розпорядження міського голови Параконного В.К. прийнято 25.05.2020 р., в якому окрім іншого, зазначено про тривалість службового розслідування до 24.07.2020 р. При цьому, розпорядженням від 23.07.2020 р. №158-р було продовжено службове розслідування з 24.07.2020 р., через тимчасову втрату працездатності позивача та відсутність її з інших причин. В матеріалах справи наявні копії листів непрацездатності, якими підтверджується тимчасова втрата працездатності позивача у періоди з 29.05.2020 р. по 08.06.2020 р., з 09.06.2020 р. по. 24.06.2020 р., з 25.06.2020 р. по 10.07.2020 р., з 07.09.2020 р. по 11.09.2020 р. (т. 1 а. с. 19-21), що також не заперечується позивачем. Також, в матеріалах справи наявні акти про відсутність на робочому місці, складені щодо відсутності позивача на робочому місці за кожний день у період з 13.07.2020 р. по 06.09.2020 р., з 14.09.2020 р. по січень 2021 р. включно (т. 1 а. с. 61-130, т. 2 а. с. 198-250, т. 3 а. с. 1 -42).

Таким чином, суд не знайшов протиправності в діях міського голови Параконного В.К. щодо продовження службового розслідування відносно позивача, у зв`язку з її відсутності на робочому місці, оскільки Порядком №950 прямо передбачено, що до терміну службового розслідування не включається період тимчасової непрацездатності особи щодо якої проводиться службове розслідування та з інших причин її відсутності. Позивачем в свою чергу не надано до суду доказів на підтвердження умисного затягування міським головою Параконним В.К. службового розслідування. Відтак, вимога щодо визнання протиправною бездіяльності Параконного В.К. у безпідставному затягуванні терміну службового розслідування не підлягає задоволенню.

Також, не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо визнання протиправної бездіяльності Параконного В.К. , що полягає у ненаданні позивачу для ознайомлення висновку за матеріалами службового розслідування та зобов`язання міського голови Онуфрієнко В.В. надати висновок службового розслідування, оскільки як вбачається з матеріалів справи службове розслідування відносно позивача не було завершено в розумінні Порядку №950, а було взагалі припинено розпорядженням міського голови Онуфрієнко В.В. А згідно Порядку №950, акт службового розслідування складається саме за результатами службового розслідування.

Як зазначалось судом вище, Розпорядженням №17-р від 21.01.2021 р. міського голови Онуфрієнко В.В. було припинено службові розслідування, що проводились міським головою на підставі розпорядження №120-р від 28.05.2020 р., відповідно до якого було розпочате службове розслідування відносно позивача, а також відсторонено її від здійснення повноважень за посадою директора департаменту інфраструктури міського господарства Южноукраїнської міської ради зі збереженням заробітної плати. При цьому, до суду не надано доказів прийняття розпорядження про допуск позивача до посадових обов`язків директора департаменту інфраструктури міського господарства Южноукраїнської міської ради, тому позовні вимоги щодо зобов`язання міського голови Онуфрієнко В.В. допустити до виконання обов`язків від яких її було відсторонено підлягає задоволенню, враховуючи те, що службове розслідування відносно позивача було припинено.

Також, у розпорядженні про відсторонення позивача від посади зазначено, що її відсторонено від посади із збереженням заробітної плати, однак як підтверджується матеріалами справи, зокрема службовими записками, листами посадових осіб відповідача 1, 2 та міського голови Параконного В.К. позивачу за період відсторонення не виплачується заробітна плата (т. 1 а. с. 176-184), відтак у суду наявні підстави для присудження позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Суд не приймає до уваги посилання відповідачів, що виплата заробітної плати правомрно була припинена у зв`язку із не знаходженням позивача на роботі та підтверджена відповідними актами, оскільки така поведінка позивача в силу приписів Кодексу законів про працю є підставою для проведення службового розслідування щодо встановлення причин відсутності на робочому місці для застосування стягнення у вигляді звільнення працівника, а не є підставою для невиплати заробітної плати, враховуючи що розпорядженням про відсторонення від посади із збереженням заробітної плати.

Разом з тим, у пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» зазначено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи, невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому, враховується положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок №100).

Відповідно до пункту 2 Порядку №100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно з пунктом 3 Порядку №100, суми нарахованої заробітної плати враховуються у тому місяці, за який вони нараховані та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Премії та інші виплати, які виплачуються за два місяці або більш тривалий період, при обчисленні середньої заробітної плати включаються шляхом додавання до заробітку кожного місяця розрахункового періоду частини, що відповідає кількості

відпрацьованих робочих днів періоду (місяців), за які такі премії та інші виплати нараховані. Така частина визначається діленням суми нарахованих премій та інших виплат на кількість відпрацьованих робочих днів періоду, за який вони нараховані, та множенням на кількість відпрацьованих робочих днів кожного місяця, що відноситься до розрахункового періоду для обчислення середньої заробітної плати.

При обчисленні середньої заробітної плати для оплати за час відпусток або компенсації за невикористані відпустки, крім зазначених вище виплат, до фактичного заробітку включаються виплати за час, протягом якого працівнику зберігається середній заробіток (за час попередньої щорічної відпустки, виконання державних і громадських обов`язків, службового відрядження, вимушеного прогулу тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

Пунктом 4 Порядку №100 встановлено, що при обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, крім перелічених вище виплат, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження, вимушеного прогулу тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

Відповідно до пункту 5 Порядку №100, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Пунктом 8 Порядку № 100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються з середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до пункту 171.1 статті 171 Податкового кодексу України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (підпункт 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України).

Таким чином, Департамент інфраструктури міського господарства Южноукраїнської міської ради як податковий агент відповідно до норм Податкового Кодексу України та як страхувальник відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», зобов`язана нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу, утримавши з нього при виплаті законодавчо встановлені податки та збори.

Так, позивача відсторонено від посади з 29.05.2020 р., тому часом вимушеного прогулу за який позивачу має бути нараховано та виплачено середню заробітну плату є період з 29.05.2020 р. по 29.03.2021 р., при цьому дні знаходження позивача на лікарняному не враховуються (з 29.05.2020 р. по 10.07.2020 р. та з 07.09.2020 р. по 11.09.2020 р.).

Згідно довідки про заробітну плату, яка міститься в матеріалах справи заробітна плата позивача за останні два місяці складає 42715,23 грн., середньомісячний заробіток складає 21357,62 грн., середньоденний заробіток позивача складає 1154,47 грн. Відтак, сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу складає 175 днів * 1154,47 грн. 202032,25 грн.

Щодо позовної вимоги про стягнення з міського голови Параконного В.К. на користь позивача моральної шкоди в сумі 3000 грн., суд зазначає таке.

Статтею 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

У свою чергу, відповідно до ч. 5 ст. 21 Кодексу адміністративного судочинства України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Зі змісту вказаної норми випливає, що у такому порядку розглядаються адміністративним судом вимоги про відшкодування як матеріальної, так і моральної шкоди. Основною умовою такого розгляду є те, щоб така вимога була заподіяна (похідною) протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин і якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Водночас, положеннями статті 23 Цивільного кодексу України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частина 2 статті 23 ЦК України).

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина 3 статті 23 ЦК України).

У відповідності до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, обов`язок доказування спричиненої моральної шкоди, її розміру та інших обставин, покладається на особу, що позивається із таким позовом.

Позивачем не доведено, що їй завдано моральну шкоду саме діями чи бездіяльністю міського голови Параконного В.К . Також позивачем не надано суду належного доказу на підтвердження факту завдання їй відповідачами моральної шкоди. При цьому, сам лише факт порушення службового розслідування відносно позивача не може слугувати виключною підставою для стягнення моральних збитків.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди.

Позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 840,80 грн. за вимоги, в яких позивачу відмовлено, за решту позовних вимог (поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку позивач звільнена), тому судовий збір не підлягає стягненню за рахунок відповідачів.

Пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 371 КАС України встановлено, що рішення суду про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку в межах місячної суми у відносинах публічної служби виконується негайно.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) до Южноукраїнського міського голови Пароконного Віктора Кириловича (вул. Дружби Народів, 48,Южноукраїнськ,Миколаївська область,55002 НОМЕР_2 ) Департаменту інфраструктури міського господарства Южноукраїнської міської ради (вул. Дружби Народів, 23,Южноукраїнськ,Миколаївська область,559) Южноукраїнського міського голови Онуфрієнко Валерія Васильовича (вул. Дружби Народів, 48,Южноукраїнськ,Миколаївська область,55002 НОМЕР_2 ) задовольнити частково.

2. Допустити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до виконання посадових обов`язків директора Департаменту інфраструктури міського господарства Южноукраїнської міської ради Миколаївської області з оформленням відповідного розпорядження.

3. Стягнути з Департаменту інфраструктури міського господарства Южноукраїнської міської ради (вул. Дружби Народів, 23, Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55002) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29.05.2020 р. по 29.03.2021 р. (без врахування лікарняних та вихідних днів) в сумі 180674,63 грн. (сто вісімдесят тисяч шістсот сімдесят чотири гривні шістдесят три копійки), без врахування середньої заробітної плати за один місяць, що підлягає негайному виконанню.

4. Стягнути з Департаменту інфраструктури міського господарства Южноукраїнської міської ради (вул. Дружби Народів, 23, Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55002) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середню заробітну плату за один місяць в розмірі 21357,62 грн. (двадцять одна тисячв триста п`ятдесят сім гривень шістдесят дів копійки).

5. У задоволенні вимог про визнання протиправною бездіяльності Пароконного В.К. , яка полягала у безпідставному затягуванні терміну проведення службового розслідування щодо ОСОБА_1 та ненадання їй для ознайомлення висновку за матеріалами службового розслідування; зобов`язання міського голови Онуфрієнко В.В. надати висновок за матеріалами службового розслідування; стягнення з Параконного В.К. на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 3000 грн, відмовити.

6. Рішення в частині допущення ОСОБА_1 до виконання посадових обов`язків та стягнення середнього заробітку в межах суми нарахування за один місяць підлягає негайному виконанню.

7. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є. В. Марич