Справа № 640/8313/20
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2021-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2021 року м. Київ № 640/8313/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у м. Києві
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі також - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві), в якому просила: визнати протиправною бездіяльність ГУ ДФС у м. Києві та зобов?язати останнє привести у відповідність облікові дані інформаційної системи органу доходів і зборів та інтегровану картку платника щодо позивачки відповідно до рішення Державної фіскальної служби України від 08.07.2019 №31373/6/99-99-11-05-02-25 про результати скарги та скасувати неправомірно нараховану суму заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування у розмірі 15 634,08 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилається на допущення ГУ ДФС у м. Києві по відношенню до неї протиправної бездіяльності, що полягає у не вжитті контролюючим органом заходів щодо приведення даних інтегрованої картки ОСОБА_1 по сплаті єдиного внеску загальнообов`язкове державне страхування в частині нарахованих сум внеску за період після лютого 2018 року у відповідність дійсних обставин та позиції Державної фіскальної служби України, наведеної у рішення від 08.07.2019 №31373/6/99-99-11-05-02-25 за результатами розгляду скарги про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки).

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду м. Києва Васильченко І.П. відкрито провадження у справі №640/8313/20 за вказаним позовом та саму справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

В подальшому матеріали вказаної позовної заяви були прийнятті до розгляду суддею Скочок Т.П., про що висено відповідну ухвалу. Розгляд справи №640/8313/20 було призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Крім того, своєю ухвалою від 31.03.2020 суд вирішив про заміну відповідача його процесуальним правонаступником - Головним управлінням ДПІС у м. Києві.

На виконання вимог суду представником ГУ ДПС у м. Києві через канцелярії суду подано відзив на позовну заяву, де останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої заперечення суб`єкт владних повноважень мотивував тим, що 19.02.2018 адвокатом ОСОБА_1 до контролюючого органу за основним місцем обліку були подані заява за формою №8-ОПП та заява про зняття з обліку платника єдиного внеску за формою №7-ЄСВ, де відсутні назва документу (постанова, ухвала, рішення, наказ, тощо), його номер та дата про припинення незалежної професійної діяльності. Натомість адвокатом в якості документального підтвердження зупинення дії свідоцтва на право заняття адвокатською діяльністю на підставі заяви від 09.02.2018 був поданий витяг з Єдиного реєстру адвокатів України серії АА №040047 від 09.02.2018, виданий Національною асоціацією адвокатів міста Києва за підписом Рафальської І.В . Такий Витяг контролюючий орган визнав таким, що підписано неуповноваженою особою, та відповідно недостовірним у зв`язку з отримання у відповідь на офіційний запит письмової інформації від Ради адвокатів міста Києва (лист від 13.11.2019 №42975/10/26-15-02-02-18 за підписом Голови Ради адвокатів м. Києва Рябенка П.К.). Також контролюючий орган встановив, що станом на19.05.2020 в Єдиному реєстрі адвокатів України містяться відомості про іншу дату зупинення дії свідоцтва на право заняття ОСОБА_1 адвокатською діяльністю, а саме - з 27.02.2020 на підставі заяви.

З огляду на вище наведене відповідач вважає правомірним здійсненні за період з 01.01.2018 по 20.01.2020 в інтегрованій картці платника єдиного внеску ОСОБА_1 нарахування до сплати сум внеску у загальному розмірі 15 634,08 грн. (із розрахунку розміру мінімального страхового внеску за місяць) та, що такі нараховані суми мають бути сплачені позивачкою на загальних підставах.

Від позивачки до канцелярії суду надійшла відповідь на відзив, у тексті якої ОСОБА_1 заперечувала проти зауважень відповідача про незаконність отриманою нею у 2018 році від Ради адвокатів м. Києва інформації (витягу з Єдиного реєстру адвокатів України серії АА №040047 від 09.02.2018) щодо дати зупинення нею адвокатської діяльності. Позивачка зазначила, що заява про зупинення адвокатської діяльності дійсно подавалася нею до ради адвокатів м. Києва та за наслідком цього нею було отримано офіційні відомості з Єдиного реєстру адвокатів України у вигляді витягу.

Розглянувши подані представниками сторін документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

З текстів позову та відзив на нього, актуальних відомостей з Єдиного реєстру адвокатів України суд встановив, що ОСОБА_1 відповідно до рішення Ради адвокатів міста Києва від 25.09.2014 №23 отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю номер 5528, дата видачі 25.09.2014.

ОСОБА_1 була взята на облік в ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві як особа, яка провадить незалежну професійну (адвокатську) діяльність (копія такої заяви додана позивачем до матеріалів позову).

Як пояснила позивачка в тексті свого позову, 09.02.2018 нею до Ради адвокатів м. Києва (адреса: м. Київ, вул. Білоруська, 30) подано заяву про зупинення дії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. 09.02.2018 ОСОБА_1 отримала від Ради адвокатів міста Києва витяг з Єдиного реєстру адвокатів України серії АА №040047, підписаний Головою Ради адвокатів міста Києва Рафальською І.В . За змістом такого Витягу до графи «Інформація про зупинення або припинення права на заняття адвокатською діяльністю» були внесені наступні відомості «Дія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю зупинено на підставі заяви від 09.02.2018».

17.02.2018 ОСОБА_1 подала до канцелярії ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві заяву про припинення платника податків та зняття з обліку платника єдиного внеску, з додатками (а саме з відповідними заявами та витягом з Єдиного реєстру адвокатів України серії АА №040047 від 09.02.2018.

24.02.2018 позивачкою подано до ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві наступні звітність: звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік (форми №Д5) з позначкою «ліквідаційна», відповідно до якого ОСОБА_1 самостійно нарахувала собі до сплати єдиний внесок за місяці січень і лютий 2018 року по 819,06 грн. (всього 1 638,12 грн.); податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2018 рік, у якій задекларувала відсутність доходів, які включаються до загального річного оподатковуваного доходу (в т.ч. про відсутність доходів від незалежної професійної діяльності).

За даними поданого відповідачем до суду витягів з інтегрованої картки платника єдиного внеску за 2018, 2019 та 2020 роки (останній станом на 31.01.2020) суд встановив, що зазначені вище самостійно нараховані ОСОБА_1 сум єдиного внеску (всього 1 638,12 грн.) були сплачені нею 15.02.2018. Станом на кінець лютого та березня 2018 року в інтегрованій картці обліковувалася переплата на суму 10 212,48 грн.

В подальшому, 19.04.2018, 02.05.2018, 19.07.2018, 19.10.2018, 19.04.2019, 19.07.2019 та 20.01.2019 орган ДФС (ДПС) здійснив нарахування позивачу до сплати сум єдиного внеску, всього загалом 15 634,08 грн. (з них за період з 01.04.2018 по 30.06.2019 - 10 125,72 грн.).

11.05.2019 ГУ ДФС у м. Києві сформувало та надіслало на адресу ОСОБА_1 вимогу про сплату боргу (недоїмки) за №Ф-225456-17, відповідно до якої станом на 30.04.2019 за позивачкою обліковується заборгованість (недоїмка) зі сплати єдиного внеску у сумі 10 125,72 грн.

Вважаючи вказану вимогу про сплату боргу (недоїмки) незаконною ОСОБА_1 оскаржила її до Державної фіскальної служби України. За результатами розгляду такої скарги ОСОБА_1 . Державна фіскальна служба України прийняла рішення від 08.07.2019 №31373/6/99-99-11-05-02-25, яким скасувала вказану вимогу про боргу (недоїмки) та водночас зобов`язала ГУ ДФС у м. Києві привести у відповідність облікові дані інформаційної системи органу доходів і зборів та інтегровану картку платника щодо ОСОБА_1 .

З тексту рішення ДФС України від 08.07.2019 №31373/6/99-99-11-05-02-25 «Про результати розгляду скарги» вбачається, що в основу прийняття такого центральним органом ДФС були покладені наступні мотиви: «Згідно даних інформаційної системи органу доходів і зборів, заборгованість скаржника станом на 30.04.2018 становила 10 125,72 грн. На підставі цих даних ГУ ДФС у м. Києві сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 11.05.2019 №Ф-225456-17. Однак при формуванні зазначеної вимоги не враховано, що здійснення незалежної професійної діяльності скаржника припинено 19.02.2018, та у відповідності до вимог Закону №2464, Порядку №435 подано до ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві заяву про зняття з обліку як платника податків - особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (ліквідаційний) за 2018 рік. Таким чином, вимога про сплату боргу (недоїмки) від 11.05.2019 №Ф-225456-17 ГУ ДФС у м. Києві підлягає скасуванню…вирішено вимогу ГУ ДФС у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) від 11.05.2019 №Ф-225456-17 скасувати та вважати відкликаною з дня прийняття даного рішення, а скаргу самозайнятої особи ОСОБА_1 - задовольнити, зобов`язати ГУ ДФС у м. Києві привести у відповідність облікові інформаційної системи органу доходів і зборів та інтегровану картку платника з урахуванням вищенаведеного згідно вимог чинного законодавства.

Доказів оскарження та/або скасування такого рішення ДФС за результатами скарги ОСОБА_1 на вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 11.05.2019 №Ф-225456-17 сторони до суду не подали.

В подальшому, як встановив суд з текстів заяв сторін по суті та змісту листа Головного управління ДПС у м. Києві від 08.11.2019 вих. №11016/фоп/26-15-33-09-10, ГУ ДПС у м. Києві (як правонаступник ГУ ДФС у м. Києві) не вжило заходів щодо приведення даних інтегрованої картки позивачки по єдиному внеску у відповідність до прийнятого ДФС України 08.07.2019 рішення за результатами розгляду скарги. В обгрунтування своєї бездіяльності Головне управління послалося на те, що ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку як працюючий адвокат. У зв`язку з чим в інтегрованій картці платника ОСОБА_1 за кодом платежу « 71040000» (для фізичних осіб-підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність) нараховано єдиного внеску щоквартально в автоматичному режимі як особі, яка провадить незалежну професійну діяльність, - на загальну суму 12 879,90 грн. у розмірі мінімального страхового внеску за місяць, які підлягають сплаті на загальних підставах.

За даними поданого представником відповідача витягу з інтегрованої картки платника єдиного внеску ОСОБА_1 за 2020 рік (станом на 31.10.2020) суд встановив, що контролюючий орган продовжує нараховувати позивачці в автоматичному режимі до сплати суми єдиного внеску. Станом на 31.10.2020 за ОСОБА_1 обліковується недоїмка у сумі 21 868,44 грн.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VІ (далі - Закон №2464-VІ).

Відповідно до ст. 1 вищевказаного Закону, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

При цьому, недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону №2464-VІ платниками єдиного внеску є, зокрема, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Порядок обчислення і сплати єдиного внеску встановлено ст. 9 Закону №2464-VІ. Так, згідно з ч. 2 та 3 ст. 9 якого, обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до ч. 8 вказаної статті Закону, платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5 1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.

Відповідно до абз. 1 і 2 п. 2 ст. 7 Закону №2464-VІ , єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Таким чином, особи, які провадять в тому числі адвокатську діяльність та отримують дохід від цієї діяльності, віднесені згідно з пунктом 5 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - до платників єдиного внеску. Необхідними умовами для сплати такими особами єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження ними незалежної професійної адвокатської діяльності індивідуально та отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування єдиного соціального внеску. Отже, саме дохід особи від такої діяльності є базою для нарахування, проте за будь-яких умов розмір єдиного соціального внеску не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць. При цьому, за відсутності бази для нарахування єдиного соціального внеску у відповідному звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, законодавство встановлює обов`язок особи самостійно визначити цю базу, але її розмір не може бути меншим за розмір мінімальної заробітної плати.

Водночас обставина наявності у самозайнятої особи свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, виданого відповідною радою адвокатів, лише свідчить про наявність у особи права адвоката на здійснення професійної діяльності, та самостійно не являється доказом фактичного здійснення особою адвокатської діяльності та отримання нею від такої діяльності доходу.

Аналогічні правові висновки наведені у постанові Верховного Суду від 11.11.2020 у справі №440/1440/19.

В силу норм ч. 12 ст. 9, ч. 2 - 4 ст. 25 Закону єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

У випадку несплати платником єдиного внеску відповідних сум страхових внесків орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Така сума недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Як свідчать подані позивачем документи до матеріалів справи та не було спростовано відповідачем, а також листом Національної асоціації адвокатів України від 17.11.2020 вих. №1752/0/2-20 (що містив лише інформацію про останні інформації в Реєстрі щодо особи позивача), у лютому 2018 року ОСОБА_1 подала до Ради адвокатів міста Києва заяву про зупинення дії свого свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. За наслідком подання такої заяви позивачка отримала витяг з Єдиного реєстру адвокатів України серії АА №040047, сформований 09.02.2018, з інформацією про зупинення дії свідоцтва на підставі поданої заяви від 09.02.2018.

06.07.2018 позивачка отримала ще один витяг з Єдиного реєстру адвокатів України серїі АА №020317, що містив аналогічні відомості про дату та підставу зупинення права ОСОБА_1 на здійснення адвокатської діяльності

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI (далі - Закон №5076-VI), право на заняття адвокатською діяльністю зупиняється у разі подання адвокатом заяви про зупинення адвокатської діяльності.

Згідно п. 1 ч. 3 цієї ж статті Закону №5076-VI право на заняття адвокатською діяльністю зупиняється: з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, - з дня подання раді адвокатів регіону за адресою робочого місця адвоката відповідної заяви адвоката.

В силу положень ч. 5 ст. 31 Закону №5076-VI протягом строку зупинення права на заняття адвокатською діяльністю адвокат не має права її здійснювати. Такий адвокат також не може брати участь у роботі органів адвокатського самоврядування, крім випадків, коли таке право зупинено у зв`язку з призначенням особи на посаду до органу державної влади з`їздом адвокатів України.

Право на заняття адвокатською діяльністю поновлюється у разі зупинення права з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, - з дня, наступного за днем отримання радою адвокатів регіону заяви адвоката про поновлення права на заняття адвокатською діяльністю (п .1 ч. 4 ст. 31 цього ж Закону).

Відповідно до норм ч. 6 ст. 31, ст. 17 Закону №5076-VI відомості про зупинення права на заняття адвокатською діяльністю вносяться до Єдиного реєстру адвокатів України.

Ведення такого Реєстру забезпечує Рада адвокатів України, а внесення відомостей до нього - здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.

Інформація, внесена до Єдиного реєстру адвокатів України, є відкритою на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України. Рада адвокатів України і відповідні ради адвокатів регіонів надають витяги з Єдиного реєстру адвокатів України за зверненням адвоката або іншої особи.

Відомості, що підлягають внесенню до Єдиного реєстру адвокатів України, включаються до нього не пізніше дня, наступного за днем отримання радою адвокатів регіону відповідної інформації, крім випадків, установлених цим Законом.

Порядок ведення Єдиного реєстру адвокатів України затверджується Радою адвокатів України, а саме - рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 №26.

Зокрема, положеннями Порядку ведення Єдиного реєстру адвокатів України (в редакції рішення Ради адвокатів України від 25.07.2017 №25) передбачено, що названий Реєстр є електронною базою даних та внесення відомостей до нього відбувається за дворівневим принципом: спочатку безпосередньо адміністратором даних ЄРАУ ради адвокатів регіонального рівня на підставі поданих документів (перший рівень), а в подальшому відомості обробляються адміністратором бази даних ЄРАУ Секретаріату Ради адвокатів України (другий рівень).

У момент затвердження адміністратором ЄРАУ Другого рівня відомостей, отриманих від адміністратора ЄРАУ Першого рівня, вони набувають статусу відомостей (інформації) Другого рівня і стають активними та відкритими на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України для загального доступу, за винятком випадків, передбачених цим Порядком.

За заявою адвоката йому видається трансфертний витяг з Реєстру після внесення відповідних відомостей. Трансферний витяг підписується головою ради адвокатів регіону, або уповноваженою ним особою, скріплюється печаткою ради адвокатів регіону. Трансферний витяг формується базою даних ЄРАУ автоматично та відповідає затвердженій Радою адвокатів України формі витягу з ЄРАУ.

Окрім того, Рада адвокатів України і відповідні ради адвокатів регіонів за запитами правоохоронних органів, юридичних та фізичних осіб, адвокатів або інших осіб, видають витяги з ЄРАУ за правилами, встановленими цим Порядком.

Витяг з ЄРАУ, якщо він видається безпосередньо Радою адвокатів України чи радою адвокатів регіону, видається та посвідчується відповідно головою Ради адвокатів України (заступниками) чи уповноваженим на це працівником або головою ради адвокатів регіону чи уповноваженим на це членом ради і скріплюється печаткою відповідної ради.

Витяг з ЄРАУ передається запитувачу особисто чи направляється листом за наявності фінансової можливості у рад адвокатів регіону, Ради адвокатів України.

ЄРАУ доступний користувачам на офіційному веб-сайті НААУ - www.unba.org.ua.

Зміст наведених положень Порядку ведення Єдиного реєстру адвокатів України дає суду підстави для висновку, що внесення відомостей про адвоката (в т.ч. про дату та підстави зупинення дії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю) цього Реєстру здійснюється певними особами (адміністраторами бази даних ЄРАУ) на підставі поданих адвокатом документів, після перевірки повноти та достовірності таких документів. Витяги з Реєстру формуються в автоматичному режимі та видаються за підписом головою ради адвокатів регіону, або уповноваженою ним особою (тобто, особи, яка не відповідала за дії по внесенню інформації до Реєстру), скріплюється печаткою відповідної ради.

У контексті з наведеним суд вважає, що при зверненні позивачки у лютому 2018 року до органу ДФС (ДПІ у Святошинському районі) із заявою про зняття з обліку як платника єдиного податку у зв`язку із зупиненням адвокатської діяльності починаючи з 09.02.2018 нею були подані достатні та належні документи, що засвідчували наведену обставину.

При розгляді скарги ОСОБА_1 на вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 11.05.2019 №Ф-225456-17 ДФС України врахувало наведені обставини та вірно оцінило їх, результатом чого стало прийняття рішення про скасування та відкликання оспорюваної вимоги про сплату боргу (недоїмки). Тобто, ДФС України дійшло висновку про протиправність сформованої ОСОБА_1 в автоматичному режимі за період з березня 2018 року по квітень 2019 року недоїмки по сплаті єдиного внеску, всього у сумі 10 125,72 грн. Також в тексті свого рішення від 08.07.2019 ДФС України додатково зобов`язала підпорядкований їй орган ДФС - ГУ ДФС у м. Києві привести облікові дані інформаційної системи та інтегровану картку платника у відповідність до прийнятого рішення про скасування і відкликання вимоги про сплату боргу (недоїмки).

Суд встановив, що таке рішення від 08.07.2019 було прийнято ДФС України у межах наданих законом повноважень та у відповідності до Порядку Порядку розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2015 №1124 (що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03.02.2016 за №178/28308).

Механізм ведення обліку сплати податків, а також єдиного внеску встановлено Порядком ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 7 квітня 2016 року № 422. Даним Порядком визначено, що інтегрована картка платника - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами; інформаційна система органів ДФС - інтегрована структура, що складається з одного чи більшої кількості процесів, компонентів апаратного та програмного забезпечення, засобів та персоналу, що забезпечує можливість задоволення встановленої потреби або цільової функції.

Відповідно до п. 1 розд. 2 Порядку №422, з метою забезпечення контролю за коректністю відображення інформації в інформаційній системі органів ДФС при відкритті/закритті ІКП підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень, проводиться щоденний контроль шляхом формування реєстрів перевірки записів за напрямами: відповідність форм відкритих ІКП затвердженому переліку форм ІКП; відповідність відкритої ІКП за видами бюджетів та платежів як для юридичних, так і для фізичних осіб відповідно до затвердженого переліку форм ІКП; наявність нарахованих сум, сум податкового боргу, заборгованості з єдиного внеску та переплати за платежами, за якими не передбачено подання платником податкової звітності до органу ДФС (крім платежів, які контролюються органами ДФС в частині актів перевірок); наявність відкритої ІКП за платником, який знятий з обліку в органі ДФС; наявність у платника, якого виключено з реєстру платників певного податку, відкритої ІКП без ознаки «платник відсутній в реєстрі»; наявність нарахованих сум, сум податкового боргу, заборгованості з єдиного внеску в ІКП зі спеціальним кодом «Платежі до з`ясування»; одночасна наявність показника переплати та невиділеного (незафіксованого) податкового боргу з грошового зобов`язання (заборгованості (без пені)) в ІКП; від`ємне значення переплати та/або боргу (заборгованості) в ІКП.

Пунктом 2 розд. 2 Порядку №422 встановлено, що розбіжності не пізніше наступного робочого дня з дня їх виявлення відпрацьовуються підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень, шляхом усунення помилок: у разі виявлення невідповідностей між відкритими в інформаційній системі органів ДФС ІКП та затвердженим Переліком форм ІКП здійснюється перекодування ІКП на відповідну форму обліку ІКП; у разі сплати новоствореним платником, який не включений до реєстру платників певного податку, кошти розносяться до ІКП зі спеціальним кодом «Платежі до з`ясування». Відпрацювання ІКП зі спеціальним кодом «Платежі до з`ясування» здійснюється згідно з пунктом 3 глави 2 розділу ІІІ цього Порядку.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально-правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом. Відповідно, у разі скасування вимоги про сплату податкового боргу, контролюючий орган повинен вчинити дії щодо відображення/коригування у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.

Подібна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.02.2019 (справа №825/999/17) та від 26.02.2019 (справа №805/4374/15-а), від 25.03.2020 (справа №826/9288/18).

Поряд з цим, суд враховує наступний правовий порядок зняття з обліку в контролюючого органу фізичних осіб, які здійснюють незалежну професійну діяльність. Так, зняття з обліку платників єдиного внеску, зокрема, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», розділу V Порядку обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та Положення про реєстр страхувальників, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.11.2014 N 1162, згідно з якими фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, знімаються з обліку, як платники єдиного внеску за заявою після проведення передбачених законодавством перевірок платників, звірення розрахунків та проведення остаточного розрахунку.

Пунктом 9 розд. III Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 №435, визначено, що у разі прийняття відповідними органами (особами) рішення про ліквідацію, припинення діяльності страхувальників, на яких не поширюється дія Закону України від 15 травня 2003 року №755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня прийняття відповідними органами (особами) рішення про ліквідацію або припинення діяльності таких страхувальників.

При цьому страхувальники, зазначені у п. 4 цього розділу, а саме, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, зобов`язані подати самі за себе Звіт із зазначенням типу форми «ліквідаційна».

Термін сплати зобов`язань, визначених особою, яка провадить незалежну професійну діяльність, у Звіті з позначкою «ліквідаційна», настає в день подання такого Звіту, відповідно єдиний внесок слід сплатити до дати подання Звіту включно.

Разом з тим, відповідно до пп. 2 п. 11.18 розд. XI Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588 (далі - Порядок №1588), у редакції чинній з 24.08.2018, зняття з обліку самозайнятих фізичних осіб як платників податків у контролюючих органах здійснюється у такому порядку: фізичні особи, які здійснюють незалежну професійну діяльність, знімаються з обліку після припинення такої незалежної діяльності, за наявності документально підтвердженої інформації відповідного державного органу, що реєструє таку діяльність або видає документи про право на заняття такою діяльністю (свідоцтва, дозволи, сертифікати тощо), та поданих до контролюючого органу за основним місцем обліку: заяви за формою N 8-ОПП, дата якої фіксується в журналі за формою N 6-ОПП.

Підтвердженням припинення незалежної професійної діяльності є відомості (витяг) відповідного реєстру, до якого вноситься інформація про державну реєстрацію такої діяльності, щодо припинення, або зупинення, або зміни організаційної форми відповідної діяльності з незалежної (індивідуальної) на іншу.

У подальшому, 08.02.2021 до зазначеного пункту розд. XI Порядку обліку платників податків і зборів наказом Міністерства фінансів України за №62 «Про затвердження Змін до Порядку обліку платників податків і зборів» були внесені зміни. А саме редакція пп. 2 п. 11.18 розд. XI Порядку обліку платників податків і зборів викладена наступним чином: « 2) фізичні особи, які здійснюють незалежну професійну діяльність, знімаються з обліку після припинення або зупинення незалежної професійної діяльності або зміни організаційної форми відповідної діяльності з незалежної (індивідуальної) на іншу, за наявності документально підтвердженої інформації відповідного реєстру чи уповноваженого органу, що реєструє таку діяльність або видає документи про право на заняття такою діяльністю (свідоцтва, дозволи, сертифікати тощо), та поданих до контролюючого органу за основним місцем обліку: заяви за формою N 8-ОПП, дата якої фіксується в журналі за формою N 6-ОПП.

Таким чином, на момент звернення позивачки 17.02.2018 із заявою про зняття з обліку як платника єдиного податку чинним на той час Порядком обліку платників податків і зборів не передбачалося можливості зняття фізичної особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність (адвокат), з обліку з підстави внесення до Єдиного реєстру адвокатів України інформації про зупинення права на здійснення адвокатською діяльністю.

Беручи до уваги наведене вище та виходячи з обсягу встановлених обставин суд вважає, що ГУ ДФС у м. Києві повинно було за наслідками скасування та відкликання на центральному рівні вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 11.05.2019 №Ф-225456-17 виключити з інтегрованої картки ОСОБА_1 по сплаті єдиного внеску здійсненні в автоматичному режимі нарахування сум єдиного внеску: 19.04.2018 - у сумі 2 457,18 грн., 19.07.2018 - у сумі 2 457,18 грн., 19.10.2018 - у сумі 2 457,18 грн., 19.04.2019 - у сумі 2 754,18 грн. Проте таких заходів контролюючий орган не вжив, чим допустив по відношенню до позивача протиправну бездіяльність.

Що стосується обставин продовження здійснення контролюючим органом обліку ОСОБА_1 як платника єдиного податку та проведення в інтегрованій картці позивачки після 30.04.2019 в автоматичному режимі нарахувань єдиного внеску до сплати, то суд не вбачає підстав для оцінки таких дії (бездіяльності) контролюючого органу як протиправних. Оскільки за доступними для вільного перегляду на веб-сайті Національної асоціації адвокатів України (www.unba.org.ua) даними Єдиного реєстру адвокатів України суд встановив, що до відомостей про адвоката ОСОБА_1 були внесені зміни, а саме - про дату зупинення дії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, - з 27.02.2020 на підставі заяви.

Доказів (в т.ч. витягів з ЄРАУ) на підтвердження того, що у період починаючи з дати прийняття ДФС України рішення від 08.07.2019 вих. №31373/6/99-99-11-05-02-25 про результати розгляду скарги по 31.01.2020 (дата останнього нарахування в інтегрованій картці позивачки) в Єдиному реєстрі адвокатів України містилися відомості про зупинення права ОСОБА_3 на заняття адвокатською діяльністю сторони до суду не подали. Також позивачка не подала до суду жодні письмові пояснення про причини та обставини внесення описаних вище змін до Реєстру.

Окрім того, сторони не подали до суду документальні докази подання ОСОБА_1 до контролюючого органу нової заяви за формою №8-ОПП з новим витягом з Єдиного реєстру адвокатів України.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч. 3 цієї ж статті Кодексу)

Наявною у матеріалах справи квитанцією від 09.04.2020 №1925-3958-5046-3361 підтверджено, що ОСОБА_1 під час звернення до суду з вказаними позовом сплатила судовий збір у сумі 840,80 грн. Відтак, суд вказує про присудження на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у сумі 420,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5 - 11, 12, 72 - 77, 90, 241-246, 250, 255, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , відома адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у м. Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у м. Києві щодо не вжиття заходів по приведенню даних інтегрованої картки ОСОБА_1 по сплаті єдиного внеску (ККДБ 71040000) у відповідність до рішення Державної фіскальної служби України про результати розгляд скарги від 08.07.2019 №31373/6/99-99-11-05-02-25.

Зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві виключити з інтегрованої картки ОСОБА_1 по сплаті єдиного внеску (ККДБ 71040000) здійсненні в автоматичному режимі нарахування єдиного внеску: 19.04.2018 - у сумі 2 457,18 грн., 19.07.2018 - у сумі 2 457,18 грн., 19.10.2018 - у сумі 2 457,18 грн., 19.04.2019 - у сумі 2 754,18 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , відома адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок