Справа № 160/2551/21
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2021-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2021 року Справа № 160/2551/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Віхрової В.С.,
19.02.2021 року Приватне акціонерне товариство «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Офісу великих платників податків Державної податкової служби (далі відповідач), в якій позивач просить:
В обґрунтування позову зазначено, що позивач не погоджується з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, з огляду на наступне. Предметом перевірки було питання своєчасності реєстрації податкових накладних, порушення були встановлені контролюючим органом з аналізу податкових накладних в частині дати, якою були зареєстровані такі накладні. Позивач зазначає, що вся інформація щодо відправлення електронного звіту, а також спосіб його відправки, фіксуються в протоколі подій відповідного документа комп`ютерної програми «M.E.Doc», дата та час відправлення, що фіксується «M.E.Doc» зазначається у вкладці «Очікується доставка», підтвердженням успішного формування та відправки документа є наявність вкладки «Очікується доставка» та інформація, збережена в ній. Позивач зазначає, що спірні податкові накладні були своєчасно надіслані до контролюючого органу. Отже, позивач, виконавши свій обов`язок щодо своєчасного складання, підписання та направлення до податкового органу податкових накладних протягом встановлених Податковим кодексом України строків, не може нести відповідальність у вигляді накладення на нього штрафу за те, що такі податкові накладні були зареєстровані податковим органом в ЄРПН після спливу граничних строків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі №160/2551/21 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 16.03.2021 року.
16.03.2021 року на електронну адресу суду надійшло клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи.
В підготовче засідання, призначене на 16.03.2021 року, представники сторін не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Судом відкладено розгляд справи до 30.03.2021 року.
23.03.2021 року представником Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків надано суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування правової позиції зазначив, що не відповідає дійсності позиція позивача про те, що в процедурі внесення інформації (відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування) до ЄРПН є дві окремі стадії: 1) надання платником податку на додану вартість податкової накладної (розрахунку коригування); 2) прийняття/неприйняття податкової накладної (розрахунку коригування) та внесення відомостей щодо неї (нього) безпосередньо до ЄРПН. Перша з цих стадій залежить від платника податку на додану вартість і є результатом його дій, тоді як друга це результат виконання роботи програмного забезпечення, що контролюється ДПС, та/або безпосередніх дій працівників ДПС, на яку (які) платник податку не має впливу. Відповідно до діючого законодавства не передбачено втручання працівників ДПС у роботу Єдиного реєстру податкових накладних. Обов`язок своєчасної подачі та реєстрації податкової накладної покладається на платника податків.
25.03.2021 року від представника Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. В обгрунтування клопотання представником зазначено, що у зв`язку з погіршенням епідеміологічного клімату в країні, та негативної картини щодо постійного зростання кількості виявлення корона вірусної хвороби у населення, відповідач вважає за необхідне дотриматись рекомендацій щодо дотримання необхідних карантинно-обмежувальних заходів.
25.03.2021 року представником позивача подано відповідь на відзив, в якій зазначено, що в даному випадку мова йде саме про недосконалу роботу податкового органу та його автоматичних систем, що призвело до неправомірного притягнення платника податків до відповідальності. Позивач в повному обсязі виконав свій обов`язок щодо своєчасного надсилання податкових накладних. Те, що такі податкові накладні прямували до податкового органу значний час не може бути провиною позивача. Надіславши вчасно податкові накладні, позивач, не отримавши квитанцію протягом операційного дня, як того вимагає ст. 201 Податкового кодексу України, вважало, що такі податкові накладні зареєстровані.
25.03.2021 року представником позивача подано заяву, в які повідомлено про подання до суду у 5-денний строк з дня ухвалення рішення доказів по судовим витратам,в тому числі на правову допомогу, які понесло ПрАТ «ДТРЗ».
29.03.2021 року на електронну адресу суду надійшла заява представника позивача про закриття підготовчого провадження та здійснення розгляду справи по суті в порядку письмового провадження у зв`язку з погіршенням епідеміологічної ситуації в країні та запобігання поширення на території країни COVID-19.
30.03.2021 року на електронну адресу суду надійшло клопотання представника Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про закриття підготовчого провадження та розгляд справи в судовому засіданні за участю представника відповідача.
Розглянувши клопотання представника Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про розгляд справи в судовому засіданні, суд зазначає наступне.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 (зі змінами та доповненнями) "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" відповідно до ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій на усій території України запроваджено карантин з 12 березня 2020 року.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2021 року №104 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» продовжено строк дії карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 до 30.04.2021 року.
В пункті 2 постанови визначено, що залежно від епідемічної ситуації на території України в цілому або на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі регіони) встановлюється зелений, жовтий, помаранчевий або червоний рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19 (далі рівень епідемічної небезпеки).
Протоколом засідання спеціальної комісії з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації природного характеру місцевого рівня м. Дніпро від 22.03.2021 року №30, у зв`язку з ускладненням епідемічної ситуації рішенням Дніпропетровської регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій (протокол позачергового засідання від 20.03.2021 року №8) на території Дніпропетровської області установлено «помаранчевий» рівень епідемічної небезпеки.
На даний час в Дніпропетровському окружному адміністративному суді зафіксовано факти захворювання працівників апарату та суддів на гостру респіраторну хворобу COVID-19, у зв`язку з чим, з метою мінімізації кількості осіб, що відвідують Дніпропетровський окружний адміністративний суд розгляд даної справи доцільно провести в порядку письмового провадження.
Слід також вказати, що сторона у справі також має можливість надати пояснення по справі, на яких ґрунтується її правова позиція, у письмовій формі. Представник Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків такою можливістю скористався та надав відзив на позовну заяву 25.03.2021 року.
Також, суд звертає увагу, що 25.03.2021 року від представника Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. В обґрунтування клопотання зазначено, що у зв`язку з погіршенням епідеміологічного клімату в країні, та негативної картини щодо постійного зростання кількості виявлення корона вірусної хвороби у населення, відповідач вважає за необхідне дотриматись рекомендацій щодо дотримання необхідних карантинно-обмежувальних заходів.
Отже, неможливість явки в судове засідання представника Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків через погіршення епідеміологічного стану в країні була визнана представником у клопотанні від 25.03.2021 року. З 25.03.2021 року послаблення карантинно-обмежувальних заходів на території країни не відбулось.
В підготовче засідання, призначене на 30.03.2021 року, представники сторін не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2021 року замінено відповідача у справі №160/2551/21 з Офісу великих платників податків Державної податкової служби на Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті в письмовому провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на приписи ч. 1, ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
На підставі пункту 200.10 статті 200, в порядку статті 76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку з питання несвоєчасної реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування в єдиному реєстрі податкових накладних по Приватному акціонерному товариству «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод».
При проведенні перевірки використано: податкові декларації з податку на додану вартість за грудень 2018 року, за січень-червень 2019 року, направлені до Єдиного реєстру податкових накладних.
За результатами перевірки складено акт від 31.10.2019 року №99/28-10-50-06/00659101.
- від 31 до 59 календарних днів на суму ПДВ 1305120,90 грн. застосовано штраф у розмірі 30% у сумі 391536,28 грн.;
- від 61 і більше календарних днів на суму ПДВ 9637444,15 грн. застосовано штраф у розмірі 40% у сумі 3854971,80 грн.
Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755- VІ (далі - ПК України).
Відповідно п.п. 14.1.60 п. 14.1 ст. 14 ПК України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) здійснюється відповідно до Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі Порядок № 1246).
Відповідно до пп. а, б п. 185.1. ст.185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно п.187.1. ст.187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п.188.1. ст.188 Податкового кодексу України).
Відповідно до норм пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків, зокрема, для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Згідно пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів, 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів, 30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів, 40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.
Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних регламентовано Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010р. № 1246(далі - Порядок № 1246).
Пунктами 2, 3 Порядку № 1246 встановлено, що операційний день - частина дня, протягом якої здійснюються прийняття від платників податку податкових накладних та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинення реєстрації. Операційний день триває в робочі дні з 8-ї до 20-ї години. Технічне обслуговування та регламентні роботи, що потребують зупинки Реєстру, не проводяться протягом операційного дня, крім аварійних випадків. Якщо 15 число або останній день місяця припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем.
Згідно з пунктом 4 Порядку № 1246 до Реєстру вносяться відомості щодо податкових накладних та/або розрахунків коригування, які прийняті до Реєстру та підлягають реєстрації, реєстрацію яких зупинено, а також щодо яких у встановленому порядку прийнято рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації.
Відповідно до пункту 5 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200-1.3, 200-1.9 статті 200-1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України "Про електронний цифровий підпис", Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Пунктом 11 Порядку № 1246 встановлено, що після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.
Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (п. 13 Порядку № 1246).
Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС (п. 14 Порядку № 1246).
У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття (п. 15 Порядку № 1246).
Системний правовий аналіз наведених правових норм дозволяє зробити висновок, що у будь-якому випадку контролюючий орган протягом операційного дня зобов`язаний надіслати платнику податку одну з квитанцій: або про прийняття податкової накладної, або про її неприйняття із зазначенням відповідних причин, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Аналогічний правовий висновок зроблено Верховним Судом у складі суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 17.04.2018 р. в справі №820/6330/16.
З аналізу вказаних норм вбачається, що після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем.
Крім того, строки, визначені для реєстрації податкових накладних, встановлені у календарних днях, при цьому право платника податку для реєстрації податкових накладних пов`язане виключно з операційним днем, який відповідно до Порядку № 1246 триває з 8-ї до 20-ї години. Якщо 15 число або останній день місяця припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем.
Наведені нормативні положення дають підстави для висновку, що в процедурі внесення інформації (відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування) до ЄРПН є дві окремі стадії: 1) надання платником податку на додану вартість податкової накладної (розрахунку коригування); 2) прийняття/неприйняття податкової накладної (розрахунку коригування) та внесення відомостей щодо неї (нього) безпосередньо до ЄРПН. Перша із цих стадій залежить від платника податку на додану вартість і є результатом його дій, тоді як друга - це результат виконання роботи програмного забезпечення, що контролюється ДПС, та/або безпосередніх дій працівників ДПС, на яку (які) платник податку не має впливу.
У цьому контексті встановлена нормою пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України відповідальність платника податку на додану вартість за порушення граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу для реєстрації податкової накладної та /або розрахунку коригування до такої податкової накладної в ЄРПН, у вигляді накладення штрафу може застосовуватися в разі якщо платник податку не надав (не надіслав) податкову накладну (розрахунок коригування) ДПС у строк, встановлений цією статтею.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 10 червня 2019 року у справі №802/1825/16-а та від 12 липня 2019 року у справі №0940/1600/18.
Досліджуючи обставини направлення позивачем податкових накладних, судом встановлено, що відповідно до відомостей з програми електронного документообігу «М.Е.Dос» «властивості документа»:
- податкова накладна від 23.01.2019 № 3 була надіслана позивачем до контролюючого органу 05.02.2019 року, «очікується доставка» - 05.02.2019 року, повідомлення 05.02.2019 року, «очікується доставка» - 15.03.2019 року, квитанція №1 17.03.2019 року;
- податкова накладна від 31.01.2019 № 6 була надіслана позивачем до контролюючого органу 05.02.2019 року, «очікується доставка» - 05.02.2019 року, повідомлення 05.02.2019 року, «прийнято» - 18.02.2019 року, «очікується доставка» - 15.03.2019 року, повідомлення 17.03.2021 року, квитанція №1 17.03.2019 року;
- податкова накладна від 31.01.2019 № 5 була надіслана позивачем до контролюючого органу 05.02.2019 року, «очікується доставка» - 05.02.2019 року, повідомлення 05.02.2019 року, «очікується доставка» - 15.03.2019 року, повідомлення 17.03.2019 року, квитанція №1 17.03.2019 року;
- податкова накладна від 02.01.2019 № 1 була надіслана позивачем до контролюючого органу 05.02.2019 року, «очікується доставка» - 05.02.2019 року, повідомлення 05.02.2019 року, «очікується доставка» - 15.03.2019 року, повідомлення 17.03.2019 року, квитанція №1 17.03.2019 року;
- податкова накладна від 14.01.2019 № 2 була надіслана позивачем до контролюючого органу 05.02.2019 року, «очікується доставка» - 05.02.2019 року, повідомлення 05.02.2019 року, «прийнято» - 06.02.2019 року, «очікується доставка» - 30.07.2019 року, повідомлення 31.07.2019 року, квитанція №1 31.07.2019 року;
- податкова накладна від 30.01.2019 № 4 була надіслана позивачем до контролюючого органу 05.02.2019 року, «очікується доставка» - 05.02.2019 року, «очікується доставка» - 29.07.2019 року, квитанція №1 30.07.2019 року;
- податкова накладна від 30.01.2019 № 8 була надіслана позивачем до контролюючого органу 05.02.2019 року, «очікується доставка» - 05.02.2019 року, «очікується доставка» - 29.07.2019 року, квитанція №1 30.07.2019 року;
- податкова накладна від 31.01.2019 № 9 була надіслана позивачем до контролюючого органу 05.02.2019 року, «очікується доставка» - 05.02.2019 року, повідомлення 06.02.2019 року, прийнято 06.02.2019 року, «очікується доставка» - 29.07.2019 року, квитанція №1 30.07.2019 року;
- податкова накладна від 14.02.2019 № 10 була надіслана до контролюючого органу 14.03.2019 року, «очікується доставка» - 14.03.2019 року, повідомлення 15.03.2019 року, прийнято 24.04.2019 року, «очікується доставка» - 29.07.2019 року, квитанція №1 30.07.2019 року;
- податкова накладна від 14.02.2019 № 18 була надіслана до контролюючого органу 15.03.2019 року, «очікується доставка» - 15.03.2019 року, «очікується доставка» - 29.08.2019 року, квитанція №1 30.07.2019 року.
Отже, судом встановлено факт надіслання позивачем податкових накладних від 23.01.2019 року №3, від 31.01.2019 року № 6, від 31.01.2019 року № 5, від 30.01.2019 року №4, від 30.01.2019 року №8, від 31.01.2019 року №9 протягом операційного дня у строк, встановлений п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.
Відповідно до долучених до матеріалів справи витягів «Властивості документа» податкових накладних по податкових накладних від 23.01.2019 року №3, від 31.01.2019 року № 6, від 31.01.2019 року № 5, від 30.01.2019 року №4, від 30.01.2019 року №8, від 31.01.2019 року №9, підписи і печатки проставлялися 05.02.2019 року. У свою чергу, функція даного протоколу «Очікується доставка» свідчить про те, що податкові накладні від 23.01.2019 року №3, від 31.01.2019 року № 6, від 31.01.2019 року № 5, від 30.01.2019 року №4, від 30.01.2019 року №8, від 31.01.2019 року №9 відправлені, очікується доставка до податкового органу, про факт якої буде свідчити квитанція №1, яка надсилається платнику податків не пізніше наступного дня.
Позивач, надіславши податкові накладні від 23.01.2019 року №3, від 31.01.2019 року № 6, від 31.01.2019 року № 5, від 30.01.2019 року №4, від 30.01.2019 року №8, від 31.01.2019 року №9 - 05.02.2019 року своєчасно виконав свої зобов`язання, передбачені податковим законодавством з реєстрації вищевказаних податкових накладних.
Водночас, відповідачем не надано суду доказів несправності засобів телекомунікаційного зв`язку платника податків чи інших доказів на підтвердження наявності вини позивача у порушенні граничного строку направлення на реєстрацію податкових накладних.
Проте, у порушення вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України контролюючим органом не надіслані позивачу протягом операційного дня направлення податкових накладних квитанцій в електронному вигляді у текстовому форматі про прийняття зазначених податкових накладних або про їх неприйняття із зазначенням відповідних причин, або зупинення реєстрації податкових накладних, з незалежних від позивача причин, тобто з причин, які не залежали від його волі.
Таким чином, у зв`язку з недотриманням контролюючим органом обов`язку із надіслання платнику податку квитанції про прийняття розрахунків коригування або про їх неприйняття із зазначенням відповідних причин, або зупинення реєстрації розрахунків коригування, із врахуванням правових наслідків, передбачених пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, відповідно до приписів якого, якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23.01.2018 р. в справі № 806/832/17.
Суд дійшов висновку, що позивач у повному обсязі виконав свій обов`язок щодо реєстрації податкових накладних від 23.01.2019 року №3, від 31.01.2019 року № 6, від 31.01.2019 року № 5, від 30.01.2019 року №4, від 30.01.2019 року №8, від 31.01.2019 року №9 у строк, встановлений п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, а тому податкові накладні від 23.01.2019 року №3, від 31.01.2019 року № 6, від 31.01.2019 року № 5, від 30.01.2019 року №4, від 30.01.2019 року №8, від 31.01.2019 року №9 вважаються зареєстрованими у день направлення позивачем на реєстрацію 05.02.2019 року.
Європейським судом з прав людини у рішенні від 23 липня 2002 року «Справа «Компанія «Вестберґатаксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» зазначено, що загальний характер правових норм, які регулюють питання податкових штрафів, та мета стягнення, яка має водночас і запобіжний, і каральний характер, з достатньою очевидністю вказують на те, що - для цілей статті 6 Конвенції - заявники обвинувачувалися в кримінальному правопорушенні. У вказаній справі було застосовано третій критерій тесту Енгеля для визначення випадків, коли йдеться про кримінальне обвинувачення, у розумінні Конвенції, а саме - критерій правових наслідків для адресата.
Таким чином, Європейський суд з прав людини розцінює податкові правопорушення як різновид кримінального обвинувачення для цілей застосування Конвенції.
Згідно з частиною 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
Між тим, передбачені статтею 120-1 Податкового кодексу України штрафи за своєю тяжкістю та каральним характером цілком відповідають санкціям, притаманним для застосування за кримінальні правопорушення, а відтак, наявні всі підстави для застосування частини 2 статті 6 Конвенції, яка, у свою чергу, унеможливлює притягнення до відповідальності особи за відсутності вини.
Стосовно податкових накладних від 02.01.2019 року № 1, від 14.01.2019 року № 2, від 14.02.2019 року № 10, від 14.02.2019 року № 18, то суд зазначає, що вказані податкові накладні були направлені до Єдиного реєстру податкових накладних з порушенням строку їх направлення, а саме 05.02.2019 року, 14.03.2019 року, 15.03.2019 року.
Проте розрахунок штрафної санкції по вказаним податковим накладним було проведено з розрахунку направлення їх до податкового органу 17.03.2019 року, 31.07.2019 року, 30.07.2019 року замість фактичних дат направлення: 05.02.2019 року, 14.03.2019 року, 15.03.2019 року.
Отже, щодо строку реєстрації вказаних податкових накладних, суд зазначає, що податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню не з підстав своєчасності реєстрації податкових накладних, а з підстав невірного проведеного розрахунку штрафної санкції відповідачем в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні.
Оскільки суд не наділений повноваженнями щодо визначення та нарахування вірної суми штрафної санкції, так як відповідні повноваження є дискреційними повноваженнями відповідача, податкове повідомлення-рішення в цій частині підлягає скасуванню судом, з огляду на порушення розрахунку штрафної санкції податковим органом.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
При цьому судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
З урахуванням зазначеного, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства України, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Позивачем, також, заявлено до стягнення суму витрат на правову допомогу у розмірі 431360,05 грн., проте не надано доказів на підтвердження понесених витрат. Заявою від 25.03.2021 року повідомлено про подання до суду у 5-денний строк з дня ухвалення рішення доказів по судовим витратам, в тому числі на правову допомогу, які понесло ПрАТ «ДТРЗ».
З огляду на наведене, судом в рішенні не вирішується питання щодо понесених позивачем витрат на правову допомогу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 9, 11, 14, 72, 73, 77, 90, 139, 241, 250 КАС України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення складено у повному обсязі 01.04.2021 року.

Суддя В.С. Віхрова