Справа № 640/8117/21
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про передачу справи до іншого суду

31 березня 2021 року м. Київ № 640/8117/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кармазін О.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

ОСОБА_1
до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі
про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визнання протиправними дій та стягнення коштів,-
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання згідно паспорту серія НОМЕР_1 : АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі (72316, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Індустріальна, 89, код ЄДР: 42348993), в якому просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати наказ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі від 26.02.2021 № 23 о/с, яким ОСОБА_1 звільнено з посади слідчого Першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, з 01.03.2021, у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни штатного розпису, з припиненням державної служби;

2) поновити ОСОБА_1 на посаді слідчого Першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, а за відсутності такої посади - на іншій рівнозначній посаді в цьому (або іншому) державному органі, з аналогічними функціональними обов`язками;

3) cтягнути з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі (, вул. Індустріальна, 89, м. Мелітополь, Запорізька область, 72316) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу;

4) рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді слідчого Першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, та стягнення з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць, допустити до негайного виконання;

5) визнати протиправними дії Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі (код ЄДР: 42348993, вул. Індустріальна, 89, м. Мелітополь, Запорізька область, 72316) щодо не нарахування та невиплати компенсації за роботу у вихідні, святкові та неробочі дні, а також в надурочний час за період роботи ОСОБА_1 на посаді слідчого Першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, з березня 2019 року по січень 2021 року включно;

6) cтягнути з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі (код ЄДР: 42348993, вул. Індустріальна, 89, м. Мелітополь, Запорізька область, 72316) на користь ОСОБА_1 458 036 грн (чотириста п`ятдесят вісім тисяч тридцять шість гривень), з яких: 432 784 грн - сума компенсації за роботу у вихідні, святкові та неробочі дні, а також в надурочний час за період з березня 2019 року по січень 2021 року включно; 25 252 грн - сума інфляційних втрат, розмір яких визначено станом на 01.03.2021, у зв`язку з затримкою термінів виплати компенсації за роботу у вихідні, святкові та неробочі дні, а також в надурочний час за період з березня 2019 року по січень 2021 року включно;

7) cтягнути з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі (код ЄДР: 42348993, вул. Індустріальна, 89, м. Мелітополь, Запорізька область, 72316) на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч гривень).

Вирішуючи питання про наявність підстав для передачі адміністративної справи на розгляд до іншого адміністративного суду, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Згідно з ч. 1 ст. 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 КАС України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що КАС України встановлює декілька видів територіальної підсудності, в тому числі: загальну (залежно від місця проживання чи місцезнаходження відповідача) та альтернативну (за вибором позивача).

Тобто, якщо предметом адміністративної справи є оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної особи, то позивач може застосувати альтернативну підсудність.

Між тим, законодавець, надаючи право позивачу альтернативної підсудності на подачу до суду позову, пов`язує таке право вибору з урахуванням зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання, перебування чи знаходження цієї особи-позивача.

Так, відносини щодо місця проживання фізичної особи в публічно-правовому розумінні регулюються Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

У статті 3 вказаного Закону міститься визначення термінів, що вживаються у ньому, зокрема:

місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік;

місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини;

реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку;

довідка про реєстрацію місця проживання - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання особи;

документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист;

документ, до якого вносяться відомості про місце перебування, - довідка про звернення за захистом в Україні.

Аналіз зазначених нормативно-правових норм дає підстави для висновку, що місце проживання - це житло, в якому проживає особа, а реєстрація у встановленому законом порядку місця проживання підтверджується вичерпним переліком певних документів, зокрема, паспортом громадянина України.

Також, ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також форми необхідних для цього документів визначають Правила реєстрації місця проживання, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 (далі - правила № 207).

Пунктом 3 Правил № 207 визначено, що реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Згідно з п. 4 Правил № 207 реєстрація місця проживання/перебування або зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в день подання особою або її представником документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена одночасно із зняттям з попереднього місця проживання.

Відповідно до п. 9 Правил № 207 відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (далі - документи, до яких вносяться відомості про місце проживання), а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.

Відтак, засвідчення факту місця проживання у публічно-правових відносинах, має бути підтверджено реєстраційними відомостями, внесеними в паспортний документ.

При цьому, суд зауважує, що терміни «місце проживання (перебування, знаходження)» чинне законодавство пов`язує саме із зареєстрованим у встановленому Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» порядку проживанням особи.

Відтак, суд вважає за необхідне зазначити, що в даному випадку фактичне місце проживання позивача, що зазначене у позовній заяві, а саме: АДРЕСА_3 , без реєстрації не може вважатися місцем проживання (перебування, знаходження) позивача «зареєстрованим у встановленому законом порядку» для цілей застосування статті 25 КАС України, при визначені підсудності такої справи, оскільки, у розумінні ст. 25 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної особи, вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження), відомості про яке внесено до паспорту цієї особи -позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача.

В той же час, як вбачається з даних паспорту позивача серія ЕР 342426 (стор. 14 паспорту), зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 , тоді як місцезнаходження відповідача є: Запорізька область, м. Мелітополь , вул. Індустріальна, 89 .

Відповідно до Указу Президента України від 16.11.2004 № 1417/2004 «Про утворення місцевих та апеляційних адміністративних судів, затвердження їх мережі та кількісного складу суддів» на територію Донецької області поширюються повноваження Донецького окружного адміністративного суду, тоді як на територію Запорізької області поширюються повноваження Запорізького окружного адміністративного суду.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України», заяви №29458/04 та №29465/04, пункт 24, фраза «судом, встановленим законом» у п. 1 ст. 6 Конвенції поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Вирішуючи справу «Занд проти Австрії», рішення від 12 жовтня 1978 року, Європейський суд з прав людини вказав на те, що поняття «суд, встановлений законом» передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

Таким чином, з метою дотримання вимог закону, що визначають правила підсудності адміністративних справ, а також для забезпечення прав учасників справи на розгляд справи «судом, встановленим законом», суд вважає, що дана позовна заява за правилами територіальної підсудності не підсудна Окружному адміністративному суду м. Києва та повинна вирішуватись окружним адміністративним судом за альтернативним правом вибору позивача, а саме: Донецьким окружним адміністративним судом або Запорізьким окружним адміністративним судом.

В той же час, беручи до уваги те, що зареєстрованим місцем проваживання позивача у визначеному законодавством порядку є: АДРЕСА_1 , Окружний адміністративний суд м. Києва вважає за необхідне передати матеріали позовної заяви № 640/8117/21 до адміністративного суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місце реєстрації позивача (Донецьку область), тобто до Донецького окружного адміністративного суду.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Керуючись частиною 2 статті 26, пунктом 2 частини 1 статті 29, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Передати матеріали позовної заяви № 640/8117/21 за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання згідно паспорту серія НОМЕР_1 : АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) о Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі (72316, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Індустріальна, 89, код ЄДР: 42348993) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визнання протиправними дій та стягнення коштів, до Донецького окружного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.А. Кармазін