Справа № 520/4824/21
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

31 березня 2021 р. Справа № 520/4824/21

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Полях Н.А., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (Московський відділ обслуговування громадян) виражені у відмові зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 р. у розмірі, нарахованому на виконання постанови Московського районного суду м. Харкова від 06.06.2011 року по справі №2-а-1060/11;

- скасувати рішення головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 26.02.2021 року під №2148 про відмову зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року у розмірі, нарахованому на виконання постанови Московського районного суду м. Харкова від 06.06.2011 р. по справі №2-а-1060/11, від 26.02.2021 року під №2148;

- зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року у розмірі, нарахованому на виконання постанови Московського районного суду м. Харкова від 06.06.2011 року по справі №2-а-1060/11, а саме 22320,60 грн., провести нарахування компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати за цей період на підставі ч. 2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", та Порядку затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001 р., та провести відповідні виплати із врахуванням вже виплачених сум за цей період.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що наявні підстави для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, з огляду на такі обставини.

Позивач у тексті позовної заяви зазначає, що пенсія йому має виплачуватись саме відповідно до постанови Московського районного суду м. Харкова від 06.06.2011 у справі №2-а-1060/11, посилаючись при цьому на приписи Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", та Порядку затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001 р.

Заявляючи вказані вище позовні вимоги, позивач фактично оскаржує бездіяльність органу Пенсійного фонду щодо неналежного виконання судового рішення у справі №2-а-1060/11.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на норми Конституції України та Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо обов`язковості судових рішень та вказує про те, що забезпечення виконання остаточного судового рішення є позитивним обов`язком держави.

Тобто, суть позовних вимог позивача зводиться до оскарження бездіяльності та дій відповідача при виконанні судового рішення, винесеного у справі №2-а-1060/11.

Відтак, шляхом ініціювання іншого окремого судового спору (подання даної позовної заяви), позивач намагається вирішити питання виконання відповідачем судового рішення у іншій справі №2-а-1060/11.

Суд зазначає, що суб`єкт владних повноважень не може бути зобов`язаний виконувати судове рішення шляхом ухвалення судом іншого рішення, оскільки примусове виконання постанови суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", в межах виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

З наведеного вбачається, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним, при розгляді позовної вимоги позивача щодо виконання окремого судового рішення в іншій справі, суд не має права зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки порушуються процесуальні норми КАС України, зокрема те, що виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.

Юридичний спір з приводу нарахування та виплати позивачу пенсії у певному розмірі на момент виникнення спірних правовідносин у справі №2-а-1060/11 вже вирішений Московським районним судом м. Харкова.

Водночас, усі процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративній справі, урегульовано у статтях 370-391 розділу ІV "Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах" Кодексу адміністративного судочинства України, якими не передбачено можливості вирішення в порядку загального позовного провадження вимог особи-позивача, що випливають з обставин невиконання або неналежного виконання судового рішення відповідачем.

Відповідно до приписів частини 1 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Частиною 10 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 7 травня 2002 року у справі "Бурдов проти Росії" визначив, що у контексті статті 6 Конвенції виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова "судового розгляду".

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що вимоги ОСОБА_1 не підлягають розгляду в порядку позовного провадження в адміністративному судочинстві, а мають розглядатися в порядку судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, судового рішення у справі №2-а-1060/11, а саме у порядку, визначеному нормами статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, тобто шляхом подання заяви в межах адміністративної справи №2-а-1060/11.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням вимог статтей 5 та 383 КАС України, з метою дотримання принципу верховенства права та дотримання процесуальних гарантій захисту порушених прав позивача у межах спірних правовідносин, суд приходить до висновку про те, що належною процедурою розгляду заявлених вимог є їх розгляд у порядку статті 383 КАС України судом, встановленим законом.

"Суд уже констатував, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності та що сторони провадження повинні мати право очікувати застосування вищезазначених норм. Принцип юридичної визначеності застосовується не тільки щодо сторін провадження, а й до національних судів (див. рішення від 21 жовтня 2010 року у справі "Дія-97" проти України"(Diya 97 v. Ukraine), заява № 19164/04, п. 47, з подальшими посиланнями).

Керуючись ч. 6 ст.7 КАС України, суд застосовує приписи п.1 ч.1 ст.238 КАС України, відповідно до якого суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Суд звертає увагу позивача, що він має право звернутись до Московського районного суду м. Харкова із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі№2-а-1060/11 в порядку, визначеному статтею 383 КАС України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду від 20 лютого 2019 року у справі №806/2143/15.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 243, 248, 250, 256, 294, 295, 297 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Н.А. Полях