Справа № 500/419/21
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/419/21

31 березня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження з врахуванням особливостей, визначених ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративну справу за позовом Тернопільської міської ради до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 про скасування постанови №62995095 від 18.01.2021,

ВСТАНОВИВ:

Тернопільська міська рада (надалі, позивач) звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , в якому просила скасувати постанову про накладення штрафу від 18.01.2021 ВП №62995095.

Позов обґрунтований тим, що на думку позивача, оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, так як рішення суду в адміністративній справі №500/642/20 ним виконано самостійно та подану відповідну заяву про закінчення виконавчого провадження. Крім цього, позивач вважає, що державним виконавцем порушено порядок та строк винесення постанови про накладення штрафу.

Ухвалою суду від 03.02.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, з урахуванням особливостей, визначених статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України). Судове засідання в даній справі призначено на 10.02.2021 о 15:00 год. Даною ухвалою відповідачу встановлено строк до 10.02.2021 для подання відзиву на позовну заяву.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що рішення позивача від 18.12.2020 №8/2/135, пунктом першим якого надано дозвіл громадянам на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею до 0,10 га для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд, за адресою АДРЕСА_1 , а пунктом другим якого визнано пункт перший таким, що втратив чинність є формальним та прийнятий для того, щоб в подальшому уникнути санкцій, які передбачені Закон України "Про виконавче провадження", у разі не виконання виконавчого листа №500/642/20.

10.02.2021 у відкритому судовому засіданні оголошено перерву до 05.03.2021 о 10:15 год.

05.03.2021 у відкритому судовому засіданні постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , оголошено перерву до 15.03.2021 о 10:15 год.

15.03.2021 розгляд даної справи відкладено до 24.03.2021 о 14:30 год. у зв`язку із перебуванням головуючої судді на навчанні.

Ухвалою суду від 24.03.2021 розгляд даної справи відкладено до 31.03.2021 о 14:00 год.

31.03.2021 у відкрите судове засідання представник позивача не прибув, подав письмову заяву, в якій просив судове засідання проводити без його участі, при винесенні рішення просив позов задовольнити.

Представник відповідача у відкрите судове засідання не прибув, подав письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити в порядку письмового провадження, у задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_1 у відкрите судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, причин неприбуття суду не повідомив.

Враховуючи положення частини третьої ст.194, частини дев`ятої ст.205 частини четвертої ст. 229 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду справи у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом встановлено, що 14.09.2020 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Дубчак М.З. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №62995095 щодо виконання виконавчого листа №500/642/20, виданого 25.08.2020 Тернопільським окружним адміністративним судом про зобов`язання Тернопільської міської ради на своєму черговому засіданні розглянути звернення про надання дозволу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею до 0,10 га кожному, за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд, та прийняти рішення про надання дозволів на розробку проектів землеустрою.

18.01.2021 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) винесено Постанову про накладення штрафу у розмірі 5100 грн 00 коп. у ВП №62995095 за невиконання виконавчого листа №500/642/20, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом та законних вимог державного виконавця.

Не погоджуючи з вказаною постановою державного виконавця, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (надалі, Закон №1404).

Згідно пункту першого частини першої статті 3 Закону №1404, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Частинами першою, п`ятою, шостою статті 26 Закону №1404 передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

За змістом частини першої статті 18 зазначеного Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Як встановлено пунктами 1, 3 частини другої статті 18 Закону №1404, виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Згідно частини третьої наведеної статті виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

У відповідності до ст.63 Закону №1404, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що законодавець передбачив негативні наслідки (зокрема штрафні санкції) за невиконання у встановлений строк відповідного рішення, за умови його невиконання без поважних причин.

Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, передбачена статтею 75 наведеного Закону. За цією нормою у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. Умовою застосування до боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. Залежно від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, що створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Таким чином, підставою для прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу є встановлення факту невиконання боржником судового рішення без поважних причин - об`єктивних причин, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Така правова позиції кореспондується із правовими висновками, викладеними Верховним Судом у постанові від 07.11.2019 у справі №420/70/19.

З матеріалів справи видно, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.07.2019 у справі №500/1528/19 визнано протиправними дії Тернопільської міської ради, що виразилися у неналежному розгляді на 33 сесії 7 скликання, що відбулась 05 квітня 2019 року, проекту рішення "Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 0,10 га за адресою АДРЕСА_1 (гр.ОСОБА_2 та інші)"; зобов`язано Тернопільську міську раду на своєму черговому засіданні розглянути клопотання від 25.02.2019 та 26.02.2019 (реєстраційні номери: 402696, 402681, 402683, 402678, 412760, 412761) про надання дозволу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею до 0, 10 га кожному, за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд, та прийняти рішення про надання дозволів на розробку проектів земелеустрою.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.10.2019 апеляційну скаргу Тернопільської міської ради задовольнити частково; змінено рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року у справі № 500/1528/19, замінивши у третьому абзаці його резолютивної частини слова "та прийняти рішення про надання дозволів на розробку проектів землеустрою" словами "та прийняти рішення у відповідності до вимог частини 7 статті 118 Земельного кодексу України"; решті рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року у справі № 500/1528/19 залишено без змін.

Після цього, Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 у справі №500/642/20 позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення Тернопільської міської ради від 07.02.2020 № 7/46/67 "Про відмову у наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 0,10 га за адресою АДРЕСА_1 (гр. ОСОБА_2 та інші)"; зобов`язано Тернопільську міську раду на своєму черговому засіданні розглянути звернення про надання дозволу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею до 0,10 га кожному, за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд, та прийняти рішення про надання дозволів на розробку проектів землеустрою.

Дане рішення залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2020.

В подальшому,18.12.2020 на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 №500/642/20, яким зобов`язано Тернопільську міську раду розглянути звернення щодо надання дозволів на розроблення проектів землеустрою та прийняти рішення про надання дозволів на розробку проектів землеустрою за адресою АДРЕСА_1 , що набрало законної сили 29.07.2020, приймаючи до уваги рішення Тернопільської міської ради від 29.05.2020, №7/50/143 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 комунальному підприємству «Тернопільводоканал», керуючись статтями 12, 118 Земельного кодексу України, 26, 59 Закону України «Про місце самоврядування в Україні», враховуючи висновки постійної комісії Тернопільської міської ради з питань містобудування, Тернопільська міська рада вирішила дати дозвіл громадянам на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок безоплатно у власність площею до 0,10 га для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1 , згідно з додатком.

Пунктом 2 вказаного рішення передбачено, що враховуючи те, що рішенням Тернопільської міської ради від 29.05.2020 №7/50/143 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 комунальному підприємству «Тернопільводоканал» Тернопільською міською радою вже дано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування площею до 0,4100 га за вказаним місцем розташування вул.Новий Світ комунальному підприємству «Тернопільводоканал» для виробничих потреб, пункт 1 даного рішення вважати таким, що втратив чинність .

В подальшому, 28.12.2020 позивачем подано заяву про закінчення виконавчого провадження разом з копією рішення міської ради від 18.12.2020 "Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок за адресою АДРЕСА_1 . Вказаною заявою позивач повідомив державного виконавця про виконання судового рішення №500/642/20 та просила винести постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої ст. 39 Закону №1404.

Однак, 04.01.2021 державним виконавцем винесено вимогу, у якій вимагалось в термін до 15.01.2021 надати державному виконавцеві письмові роз`яснення щодо прийнятого другого пункту рішення від 18.12.2020 №8/2/135.

У відповідь на вимогу державного виконавця, позивачем подано лист від 14.01.2021, до якого долучено копію рішення Тернопільської міської ради від 18.12.2020 №8/2/135 "Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок за адресою АДРЕСА_1 (гр. ОСОБА_2 та інші)" разом із додатком на 2 арк.

Суд зазначає, що доказів виконання рішення суду від 18.05.2020 у справі №500/642/20 позивачем суду не подано та судом не здобуто.

За таких обставин, суд вважає, що фактично рішення суду у справі №500/642/20 не виконане, оскільки дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею до 0,10 га ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд станом на момент вирішення даної справи відсутній.

Суд зазначає, що виходячи зі змісту судових рішень у справах №500/1528/19 та №500/642/20 позивачем двічі відмовлено ОСОБА_1 , однак такі відмови визнані судом протиправними та скасовані, що свідчить про невжиття позивачем заходів щодо виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

При цьому, на думку суду, позивач не виконував рішення до звернення стягувача за його примусовим виконанням, крім того не виконав його і в порядку примусового виконання, а тому суд погоджується з позицією державного виконавця, що прийняття рішення Тернопільською міською радою 18.12.2020 №8/2/135 носило формальний характер, та не є виконанням судового рішення в повному обсязі, оскільки дозвіл стягувачу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок Тернопільська міська рада так і не надала.

В той же час, позивачем у справі не подано до суду, а судом не здобуто доказів, що підтверджують поважність причин, що утруднюють виконання рішення суду.

З приводу твердження представника позивача щодо невиконання обов`язку відповідача перевірити виконання міською радою рішення 15.01.2021 і в той же день винести постанову про накладення штрафу, суд зазначає, що, незалежно від того, коли боржник подав відповідні пояснення на виконання цієї вимоги, державний виконавець має перевірити виконання вимоги наступного робочого дня після закінчення відповідного строку, так як до закінчення цього строку боржник має право надавати ще інші докази, пояснення на виконання вимоги, тому державний виконавець правомірно саме 18.01.2021 (календарний день - понеділок), наступного робочого дня після закінчення строку, встановленого виконавцем у вимозі, перевірив виконання боржником вимоги від 04.01.2021 та прийняв постанову про накладення штрафу.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість дій відповідача на відповідність вимогам частини другої ст.2 КАС України, враховуючи наведені вище обставини, суд дійшов висновку, що спірна постанова про накладення штрафу винесена державним виконавцем відповідно до норм чинного законодавства, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Тернопільської міської ради до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про скасування постанови №62995095 від 18.01.2021- відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 31 березня 2021 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи:

позивач - Тернопільська міська рада (місцезнаходження: вул. Листопадова, 5, м.Тернопіль, Тернопільська область,46001 );

відповідач - Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (місцезнаходження:вул. Грюнвальдська, 11, м. Івано-Франківськ,76018 ).

третя особа - ОСОБА_1 ( місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.