Справа № 640/11146/20
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2021-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2021 року м. Київ № 640/11146/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу

за позовомГоловного управління Державної податкової служби у м. Києві
до проОСОБА_1 стягнення заборгованості у розмірі 766 806, 70 грн.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Головне управління Державної податкової служби у м. Києві (далі також - ГУ ДПС у м. Києві, позивач) із позовною заявою до ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 766 806, 70 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що станом на дату звернення до суду за відповідачем обліковується податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб у 766 806, 70 грн., який виник на підставі самостійного визначених сум грошового зобов`язання та донарахованих контролюючим органом сум податкових зобов`язань, згідно податкових повідомлень-рішень, які станом на час звернення з даним позовом, мають статус узгоджених, відповідно до Закону.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику сторін) та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Вказаною ухвалою відповідачу надано час для надання відзиву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Копію вказаної ухвали суду надіслано на адресу зазначену в позовній заяві ( АДРЕСА_1 ). Втім, поштова кореспонденція повернулася на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Станом на час вирішення справи, відповідачем відзиву подано не було, так само, як і заяв про визнання позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 перебуває на обліку в органах ДПС та є платником податків за основним місцем обліку.

Матеріалами справи встановлено, що 19.10.2015 року податковим органом за результатами висновків, викладених в акті перевірки від 05.10.2015 року №1236/26-55-17-01- "Про результати документальної планової виїзної перевірки платника податків, який проводить незалежну професійну діяльність ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2012 по 31.12.2014, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2014" прийнято податкове повідомлення-рішення № №, яким самозайнятій особі ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб за основним платежем у розмірі 552 807, 07 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 138 201, 77 грн.

Крім того, відповідачем прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 19.10.2015 №Ф-18У та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 19.10.2015 №18/26-55-17-01

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, позивачем здійснено їх адміністративне оскарження.

Рішенням Головного управління ДФС у м. Києві від 14.12.2015 №3951/Б/26-15-10-08-16 залишено без змін вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 19.10.2015 №Ф-18У та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 19.10.2015 №18/26-55-17-01, а скаргу в цій частині без задоволення.

Водночас, вказаним рішенням податкове повідомлення - рішення № від 19.10.2015 року скасовано в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 3 910,80 грн. (основний платіж 3128,64 грн., 782,16 грн.), а скаргу позивач в цій частині частково задоволено, в іншій частині податкове повідомлення - рішення № від 19.10.2015 року - залишено без змін.

В подальшому, рішенням ДФС від 22.02.2016 року № 1829/Б/99-99-10-01-03-14 податкове повідомлення - рішення ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві № від 19.10.2015 року (з урахуванням рішення ГУ ДФС у м. Києві від 14.12.2015 №3951/Б/26-15-10-08-16 про результати розгляду первинної скарги), залишено без змін, а скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Також, судом встановлено, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.11.2015 року у справі № 826/3560/16, залишеної без змін ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.03.2017 року, у задоволенні адміністративного позову Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 19.10.2015 року, вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 19.10.2015 року №Ф-18У та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 19.10.2015 року №18/26-55-17-01, відмовлено повністю.

Також, судом встановлено, що ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві на підставі рішення ГУ ДФС у м. Києві від 14.12.2015 №3951/Б/26-15-10-08-16 про результати розгляду первинної скарги, прийнято податкове повідомлення-рішення № від 23.12.2015 року, яким, самозайнятій особі ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб за основним платежем у розмірі 549 678, 43 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 137 419, 61 грн.

Одночасно, з матеріалів справи вбачається, що 12 квітня 2019 року ОСОБА_1 подано до податкового органу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2018 рік, в якій самостійно визначено суму, яка підлягає до сплаті до державного бюджету у розмірі 140 844, 58 грн. по податку на доходи фізичних осіб та 11 737, 05 грн. з військового збору.

Матеріали справи також містять докази прийняття позивачем 14.06.2017 року податкової вимоги форми "Ю" №38030-17 про сплату податкового боргу у 584 042, 37 грн., яку було надіслано на адресу відповідача та повернуто до податкового органу з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до розрахунку суми податкового боргу платника податків - ОСОБА_1 з єдиного податку - фізичної особи, станом на 21.02.2020 року, останній має заборгованість перед бюджетом на загальну суму 766 806, 70 грн.

Вказаний борг не був погашений відповідачем у добровільному порядку, що обумовило ГУ ДПС у м. Києві на звернення до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно з п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (п.57.3 ст.57 ПК України).

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

У зазначені строки грошове зобов`язання відповідачем не сплачено (зазначена обставина відповідачем не спростована), а тому у відповідності до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України вважається сумою податкового боргу.

У зв`язку з несплатою платником податків узгоджених сум податкових зобов`язань, позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме, згідно п.59.1 ст.59 ПК України, де визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.3 ст. 59 ПК України встановлено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Так, відповідачу була надіслана податкова вимога форми Ю" №38030-17 від 14.06.2017 року.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Таким чином, кодексом не передбачено надіслання податкових вимог на кожну суму боргу, а тому податкові вимоги на борг, що утворився після надіслання вимоги не надсилались.

Згідно із п. п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пп. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно п. 95.2. ст. 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Таким чином, згідно наявних в матеріалах справи доказів, суд приходить до переконання, що за відповідачем числиться заборгованість у розмірі 766 806, 70 грн.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що відповідач відзиву на позовну заяву або доказів погашення боргу у 766 806, 70 грн. з податку на доходи фізичних осіб та військового збору суду не надав, суд приходить до висновку, що заявлена сума є узгодженою та являється податковим боргом відповідача перед бюджетом, який ним не сплачений та підлягає стягненню на користь податкового органу.

У відповідності до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд прийшов до переконання про доведеність позивачем заявлених вимог та необхідності часткового задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму податкового боргу у розмірі 766 806, 70 грн. (сімсот шістдесят шість тисяч вісімсот шість гривень, 70 копійок).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексу судового рішення.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.М. Погрібніченко