Справа № 215/7431/20
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

31 березня 2021 року Справа № 215/7431/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кучма К.С. розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №7» Криворізької міської ради» про визнання бездійства протиправним на підставі ст.6, 7 КАС України, -

ВСТАНОВИВ:

31.12.2020 року позивач звернувся до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу із вищезазначеною позовною заявою, в якій заявлені вимоги:

- визнати протиправною бездіяльність Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №7» Криворізької міської ради» за результатом розгляду звернення від 09.11.2020 року за вх.№102, яка виявилася у порушенні встановленого ст.ст. 3, 22, 32 ч.3, 34, 49 Конституції України, та встановити наявність у нього компетенції (повноважень) визначити фактичний момент його звернення у здоровпунк, виправити початкову дату його тимчасової непрацездатності у листу непрацездатності серії АВЛ №520964, і видати новий зі змінами;

- визнати протиправною бездіяльність Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №7» Криворізької міської ради» за результатом розгляду звернення від 09.11.2020 року за вх.№102, яка виявилася у невинесенні рішення та у порушенні управлінської функції відповідно ст.ст.3, 19, 144 Конституції України, та зобов`язати прийняти рішення в розумінні п.19 ч.1 ст. 4 КАС України;

- визнати протиправною бездіяльність Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №7» Криворізької міської ради» протиправною, за результатом розгляду звернення від 09.11.2020 року за вх.№102, яка виявилася у невжитті заходів для надання належно засвідченої копії його заяви від 10.09.2020 року за вх.№2058, і від 09.11.2020 року за вх.№102 з реєстраційними номерами, дублікату листа його непрацездатності серії НОМЕР_1 з 03.06.2010 року по 18.06.2010 року, наказ, розпорядження, відповідно до якого закрито надземний перехід до правової позиції ч.3 ст.32, ст.34 Конституції України, п. «е» ст.6, ст. 39 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я»;

- визнати протиправною бездіяльність Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №7» Криворізької міської ради», яка виявилася у порушенні права на свободу від шкоди, спричиненої неналежним функціонуванням підприємства системи місцевого самоврядування у невжитті заходів усунення причин, що породжують подання заяви від 09.11.2020 року за вх.№102, та зазначити закон, вимоги якого порушено ним згідно ст.249 КАС України.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 04.01.2020 року даний позов було передано за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями даний позов було передано судді Кучмі К.С. 28.01.2021 року.

Пред`явлену позовну заяву ухвалою від 01 лютого 2021 року залишено без руху, через невідповідність вимогам ч.3 ст.161 КАС України, та встановлений строк, десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків, а саме: шляхом надання оригіналу документу про сплату судового збору в розмірі 840,80 грн.

До суду 31.03.2021 року від позивача надійшла заява про відкриття провадження по справі після усунення недоліків, у якій він зазначив, що 26.03.2021 р. ним отримано ухвалу суду від 01.02.2021 р. про залишення позовної заяви без руху. У прохальній частині вказаної заяви ОСОБА_1 просить суд:

1. вважати виконаними вимоги ухвали від 01.02.21 р. і оригінали усіх документів знаходяться у відповідача, бо заходи досудового врегулювання спору, про забезпечення позову, доказів не вживалися;

2. звільнити його від сплати судового збору у зв`язку з доходами 30,57 грн., які менше рівня прожиткового мінімуму 2102 грн. і захистом соціальних прав на державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії ст.48-49 Конституції України.

Розглянувши вищенаведені доводи, суд доходить до наступних висновків.

Згідно з ч.3 ст.161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Слід зазначити, що у заяві ОСОБА_1 про відкриття провадження по справі після усунення недоліків ним наведено аналогічні доводи та надано до суду докази (зокрема, вже довідку Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради №2208 від 04.03.2021 р.). З метою звільнення позивача від сплати судового збору за звернення до суду з даним позовом, та у задоволенні якої суд відмовив ухвалою від 01.02.2021 р. про залишення позовної заяви без руху.

Так, у заяві ОСОБА_1 про відкриття провадження по справі після усунення недоліків позивач повторно наголошує, що його місячний дохід становить лише 30,57 грн., що підтверджується довідкою Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради №2208 від 04.03.2021 р.

Розглянувши вказану заяву про звільнення від сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.133 КАС України - суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Статтею 5 Закону № 3674-VI визначено вичерпний перелік суб`єктів, які мають пільги та звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Судом встановлено, що позивач не відноситься до жодної з пільгових категорій та повинен сплачувати судовий збір за подачу позовної заяви до суду.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011 р. (далі - Закон № 3674-VI) закріплено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік;

або

2) позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена;

або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, у розумінні приписів статті 8 Закону № 3674-VI відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин.

При цьому, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Суд також враховує позицію Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016 р. Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 08.07.2011 р. № 3674-VI Про судовий збір у редакції Закону України від 22.05.2015 р. № 484-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору, яким рекомендовано суддям адміністративних судів враховувати під час ухвалення рішень у справах відповідної категорії Аналіз практики застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 08.07.2011 р. № 3674-VI Про судовий збір у редакції Закону України від 22.05.2015 р. № 484- VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору.

Зокрема, у вказаному аналізі зазначено, що при зверненні до суду із заявою про відстрочення або розстрочення сплати судового збору особа повинна додати до такої заяви належні документи на підтвердження факту відсутності таких коштів для сплати судового збору.

Подаючи до суду заяву про звільнення від сплати судового збору, позивач на підтвердження свого тяжкого матеріального стану надав довідку №2208 від 04.03.2021 р. про отримання ним щомісячної компенсаційної виплати по догляду за інвалідом 1 групи ОСОБА_2 , за період з січня 2019 по грудень 2019 року всього на суму 400,68 грн.

При цьому, надана позивачем довідка Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради №2208 від 04.03.2021 р. не може бути належним доказом на підтвердження розміру річного доходу позивача - фізичної особи за весь попередній календарний рік.

Окрім того, зазначена довідка не є достатнім доказом на підтвердження тяжкого майнового стану позивача, яким підтверджується факт неможливості сплати останнім судового збору, оскільки не містить відомостей про майновий стан заявника, який може мати інші джерела для існування та забезпечення своїх потреб, зокрема для сплати судового збору (довідка органу доходів і зборів, довідка про склад сім`ї та про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, документів про нарахування субсидій, документів про надання соціальної допомоги, відомості про вклади, нерухоме та рухоме майно з якого отримується дохід, компенсації, сукупний дохід родини тощо).

Натомість, доказів, що вказана виплата є єдиним доходом, а також інших доказів щодо тяжкого матеріального стану, заявником до позовної заяви не надано.

Позивачем не надано й документів на підтвердження того, що він має статус малозабезпеченої особи, дохід якої є нижчим від прожиткового мінімуму, що могло б беззаперечно свідчити про скрутне матеріальне становище заявника.

Отже, вищевикладені обставини свідчать про те, що на даний час відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за подання до суду позову.

З огляду на те, що позивачем не надано до суду належних доказів на підтвердження скрутного матеріального стану та відсутності достатніх коштів для оплати судових витрат, а також актуальних відомостей щодо розміру річного доходу за весь попередній календарний рік, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Необґрунтоване звільнення позивача від виконання вимог ст.161 КАС України утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших учасників судового процесу, що є неприпустимим.

Суд звертає увагу позивача на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава - учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити перетворення судового процесу у безладний рух. У зв`язку з наведеним залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо), не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Відповідна правова позиція викладена в постанові пленуму Вищого адміністративного суду України №14 від 29.09.2016 р.

Вимоги суду, викладені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 22.01.2021 р. не є обмеженням права позивача на звернення до суду за захистом прав та законних інтересів, а є законними вимогами суду щодо приведення позовної заяви у відповідність до імперативних норм Кодексу адміністративного судочинства України з метою відкриття провадження у справі.

Таким чином, станом на 31.03.2021 року, вказані вимоги вищезазначеної ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.02.2021 року позивачем у повному обсязі не виконані, недоліки позовної заяви не усунуті у визначений судом строк.

Докази звернення позивача до суду з клопотанням про продовження строків усунення недоліків позовної заяви, встановлених судом, відсутні.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З урахуванням того, що позивач був усвідомлений про те, що ним було подано позов до суду, ухвала про залишення позову без руху була оприлюднена в Єдиному реєстрі судових рішень, проте позивач недоліків позовної заяви у повному обсязі не усунув, у зв`язку із цим позовна заява підлягає поверненню позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.169, 243, 248 КАС України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №7» Криворізької міської ради» про визнання бездійства протиправним на підставі ст.6, 7 КАС України повернути позивачеві.

Ухвала суду може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали відповідно до вимог ст.295 КАС України та у порядку, встановленому п.п.15.1 п.15 Розділу VІІ Перехідних положень КАС України.

Ухвала набирає законної сили у строки, встановлені ст.256 КАС України.

Суддя К.С. Кучма