Справа № 420/6301/20
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2021-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/6301/20
Головуючий в 1 інстанції: Левчук О.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В. , Танасогло Т.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.12.2020 року по справі № 420/6301/20 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, Київського районного суду м. Одеси, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправним рішення від 20.11.2019р. №93 в частині, визнання протиправним рішення від 24.03.2020р. №2267,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому, з урахуванням уточнень, просив суд:

- визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області щодо видачі 07.10.2019 року за № 5-2739/19 довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, за якою станом на 05.10.2019 року суддівська винагорода ОСОБА_1 , яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 51867 грн., з яких посадовий оклад 28815 грн., доплата за вислугу років (80%) 23052 грн.;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області видати довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, за якою станом на 05.10.2019 року суддівська винагорода ОСОБА_1 , яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 103734 грн., з яких посадовий оклад 57630 грн., доплата за вислугу років 46104 грн., доплата за перебування на адміністративній посаді в суді;

- визнати протиправними дії Київського районного суду м. Одеси щодо видачі розрахунку стажу роботи, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, за яким станом на 05.10.2019 року у ОСОБА_1 наявний стаж за посадою судді з 22.06.1987 року по 05.10.2019 року тривалістю 32 роки 3 місяці 13 днів;

- зобов`язати Київський районний суд м. Одеси видати розрахунок стажу роботи, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, за яким станом на 05.10.2019 року до стажу ОСОБА_1 зараховано: служба в рядах Радянської армії 10.11.1972 року по 03.11.1975 року (2 роки 11 місяців 23 дні); робота інструктором виконавчого комітету Великомихайлівської районної Ради народних депутатів Одеської області з 22.09.1979 року по 30.09.1982 року (3 роки 8 днів), робота судовим виконавцем Великомихайлівського районного суду Одеської області з 20.01.1987 року по 22.06.1987 року (5 місяців 2 дні), робота за посадою судді з 22.06.1987 року по 05.10.2019 року (32 роки 3 місяців 13 днів), а всього стаж роботи станом на 05.10.2019 року становить 38 років 3 місяці 16 днів;

- визнати протиправним рішення від 20.11.2019 року № 93 Центрального об`єднаного управління ПФУ в м. Одесі, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області в частині зарахування стажу роботи на посаді судді при призначенні та виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 тривалістю 32 роки 3 місяці 15 днів від суддівської винагороди у розмірі 51867грн.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок призначеного з 07.10.2019 року ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи з розрахунку 86% суддівської винагороди судді у розмірі 103734 грн., з урахуванням доплати за перебування на адміністративній посаді та виплатити різницю між виплаченим за період з 07.10.2019 року по 17.02.2020 року щомісячним довічним утриманням судді в сумі 46680,30 грн. в розмірі 90 % суддівської винагороди судді у розмірі 51867 грн.;

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 24.03.2020 року № 2267 про відмову у перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із заявою від 28.02.2020 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 18.02.2020 року ОСОБА_1 перерахунок, як судді у відставці, та виплату щомісячного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 86 % розміру суддівської винагороди, вказаної у довідці Територіального управління Державної судової адміністрації в Одеській області від 28.02.2020 року № 5-583/20/10, з урахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що у період з 10.11.1972р. по 03.11.1975р. проходив службу в рядах Радянської армії; у період з 22.09.1979р. по 30.09.1982р. працював інструктором виконавчого комітету районної Ради народних депутатів; у період з 20.01.1987р. по 22.06.1987р. працював судовим виконавцем Великомихайлівського районного суду Одеської області; з 22.06.1987р. обраний народним суддею Великомихайлівського районного суду Одеської області. У зв`язку з чим, ОСОБА_1 має право на включення зазначеного періоду роботи до стажу роботи, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. До того ж, позивачем акцентовано увагу, що до переліку роботи, яка входить до стажу державної служби та надає право на одержання надбавки за вислугу років входить наступний стаж: робота інструктором виконавчого комітету районної Ради народних депутатів з 20.09.1979р. по 30.09.1982р. (додаток до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994р. №283); робота в судових органах України, якою, у даному випадку, є робота судовим виконавцем Великомихайлівського районного суду Одеської області з 22.01.1987р. по 22.06.1987р. (п.3 Положення про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за вислугу років працівникам органів виконавчої влади та інших державних органів, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1993р. №1049). Загальний стаж ОСОБА_1 складає 38 років 3 місяці 16 днів. Також, позивач стверджував, що довідка Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області від 07.10.2019 року № 5-2739/19 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та розрахунок Київського районного суду м. Одеси стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 05.10.2019р. не відповідають дійсним обставинам, проте за даними документами рішенням Центрального об`єднаного управління ПФУ в м. Одесі від 20.11.2019 року № 93 ОСОБА_1 з 07.10.2019р. призначено щомісячне довічне грошову утримання у розмірі 46680,30грн., виходячи від винагороди в сумі 51867грн., страхового стажу судді 32 роки 3 місяці 15 днів, загальним відсотком 90% розрахунку довічного грошового утримання від заробітку. За умови надання Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Одеській області достовірної довідки про розмір грошового утримання розміром 103734грн. та надання Київським районним судом м. Одеси розрахунку стажу судді тривалістю 38 років 3 місяці 16 днів, то довічне грошове утримання позивача могло бути призначене Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області у розмірі 86% від суддівської винагороди розміром 103734грн., що складало 89211,24грн. Також, позивач вказував на вірність довідки ТУ ДСА України в Одеській області від 07.10.2019р. №5-2738 згідно якої у 2019р. за останньою посадою судді Київського районного суду м.Одеси розмір місячної заробітної плати ОСОБА_1 склав 103734грн., з яких 57630грн. посадовий оклад, 46104грн. доплата за вислугу років. Одкак, ГУ ПФУ в Одеській області спірним рішенням від 24.03.2020 року № 2267 безпідставно відмовлено у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Відповідач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області вважало, що заявлені до нього ОСОБА_1 позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки розрахунок суддівської винагороди, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довісного грошового утримання суддям у відставці, ОСОБА_1 здійснювався з урахуванням приписів п.25 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», якими передбачалося, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатом кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу. Отже, з моменту рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 30.03.2018 року № 146/ко-18, яким визнано, що позивач відповідає займаній посаді, до рішення Вищої ради правосуддя від 03.10.2019 року № 2587/о/15-19 про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Київського районного суду м.Одеси - пройшов 1 рік 6 місяців та 3 дні, а отже позивач після проходження кваліфікаційного оцінювання до звільнення не відпрацював на посаді судді щонайменше 3 роки, як того вимагає п. 25 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Відтак, ТУ ДСА України в Одеській області у довідці про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці № 5-2739/19 від 07.10.2019 року зазначено суму 51867,00 грн. При цьому, у довідці № 5-583/19 від 28.02.2020 року зазначено суму 113508,00 грн., з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 2-р/2020 від 18.02.2020р.

Частково не погоджуючись із позовними вимогами ОСОБА_1 заявленими до Київського районного суду м. Одеси, останнім до суду першої інстанції подано відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що дійсно розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, передбачений Порядком надання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддім у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України №3-1 від 25.01.2008р., видано ОСОБА_1 з помилково врахованим лише стажем роботи за посадою судді з 22.06.1987р. по 05.10.2019р., тривалістю 32 роки 3 місяці 13 днів. До вказаного розрахунку помилково не включено час служби у Радянській армії з 10.11.1972р. по 03.11.1975р. 2 роки 11 місяців 23 дні, що передбачено ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а також час роботи судовим виконавцем з 20.01.1987р. по 22.06.1987р. 5 місяців 2 дні, що передбачено ч.2 ст.137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Натомість, час роботи інструктором виконавчого комітету районної Ради народних депутатів з 22.09.1979р. по 30.09.1982р. 3 роки 8 днів не підлягає включенню до стажу роботи на посаді судді, оскільки вказаний стаж не відповідає вимогам ч.2 ст.137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Закорема, під час роботи інструктором інструктором виконавчого комітету районної Ради народних депутатів з 22.09.1979р. по 30.09.1982р. ОСОБА_1 не мав юридичної освіти, які він отримав лише 27.06.1987р. Отже, усього стаж роботи судді ОСОБА_1 , який підлягає включенню до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, станом на 05.10.2019р., становив 35 років 8 місяців.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявленими до нього позовними вимогами також не погоджувалось, та вважало їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмовому відзиві на адміністративний позов, наголошуючи, що суддям у відставці, яким за зверненнями до 18.02.2020р. уже проведено перерахунок з 01.01.2020р., виходячи із розміру суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р., перерахунок буде здійснюватися при збільшенні суддівської винагороди після 18.02.2020р. Тобто, якщо суддя у відставці до 18.02.2020р. звернувся за перерахунком і йому вже перераховано з 01.01.2020р. щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці із 15 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб, то наступний перерахунок, відповідно до рішення Конституційного Суду України № 2-р/2020 від 18.02.2020р., можливо буде провести лише збільшення суддівської винагороди судді, що працює на відповідній посаді. Однак, з урахуванням того, що підвищення суддівської винагороди судді не відбулося, правові підстави для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки від 28.02.2020р. №5-583/20/10 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відсутні.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31.12.2020 року по справі №420/6301/20 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Київського районного суду м. Одеси щодо видачі ОСОБА_1 розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставку станом на 05.10.2019 року без урахування періоду служби в рядах Радянської армії з 10.11.1972 року по 03.11.1975 року та періоду роботи судовим виконавцем Великомихайлівського районного суду Одеської області з 20 січня по 22 червня 1987 року.

Зобов`язано Київський районний суд м. Одеси видати ОСОБА_1 розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставку станом на 05.10.2019 року з урахування періоду служби в рядах Радянської армії з 10.11.1972 року по 03.11.1975 року, періоду роботи судовим виконавцем Великомихайлівського районного суду Одеської області з 20 січня по 22 червня 1987 року, періоду роботи суддею Великомихайлівського районного народного суду з 22 червня 1987 року по 20 квітня 2000 року, періоду роботи суддею Іллічівського районного суду м. Одеси з 20 квітня 2000 року по 07 лютого 2003 року, періоду роботи суддею Київського районного суду м. Одеси з 07 лютого 2003 року по 05 жовтня 2019 року.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 24 березня 2020 року № 2267.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Одеській області від 28.02.2020 року № 5-583/20/10 з 19 лютого 2020 року, із врахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні частини позовних вимог ОСОБА_1 окружним адміністративним судом вказано на те, що період роботи ОСОБА_1 з 22.09.1979 року по 30.09.1982 року інструктором виконавчого комітету Великомихайлівської районної Ради народних депутатів Одеської області не підлягає включенню до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставку станом на 05.10.2019 року, оскільки Закон Української РСР від 05.06.1981 р. № 2022-Х "Про судоустрій Української РСР", не встановлював жодних вимог щодо стажу роботи кандидатів у судді і народних засідателів при обранні на посаду вперше. Таким чином, вказаний період роботи не є професійною діяльністю, вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, у зв`язку з чим не відповідає вимогам ч. 2 ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». При цьому, суд вважав необґрунтованими посилання позивача на положення ст. 44 Закону України «Про статус суддів», оскільки положення вказаної статті стосуються визначення стажу роботи, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, а не питання стажу роботи, який дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання. Також, позовні вимоги про визнання протиправним рішення від 20.11.2019 року № 93 Центрального об`єднаного управління ПФУ в м. Одесі, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області в частині зарахування стажу роботи на посаді судді при призначенні, судом першої інстанції визнано необґрунтованими, оскільки рішення пенсійного органу було прийнято на підставі розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставку станом на 05.10.2019 року Київського районного суду м. Одеси, який станом на дату винесення рішення був чинний. Між тим, оскільки обов`язок щодо здійснення Київським районним судом м. Одеси нового розрахунку стажу позивача покладено лише на Київський районний суд м. Одеси, у зв`язку з чим вказані позовні вимоги є передчасними. Крім того, окружний адміністративний суд дійшов висновку, що довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 5-2739/19 від 07.10.2019 року відповідає приписам п. 25 ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), яким визначено різні підходи до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку. Разом з тим, суд першої інстанції вважав необґрунтованими посилання позивача на неправомірність не включення до довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 5-2739/19 від 07.10.2019 року доплати за перебування на адміністративній посаді в суді, з огляду на те, що ОСОБА_1 звільнено з посади судді Київського районного суду м. Одеси та на час звільнення він не обіймав адміністративної посади, а тому відсутні підстави для включення до довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці доплати за перебування на адміністративній посаді в Великомихайлівському районному народному суді. Беручи до уваги те, що позовні вимоги про визнання протиправним рішення від 20.11.2019 року № 93 Центрального об`єднаного управління ПФУ в м. Одесі, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області в частині виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 тривалістю 32 роки 3 місяці 15 днів від суддівської винагороди у розмірі 51867 грн. та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок призначеного з 07.10.2019 року ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи з розрахунку 86 % суддівської винагороди судді у розмірі 103734 грн., з урахуванням доплати за перебування на адміністративній посаді та виплатити різницю між виплаченим з період з 07.10.2019 року по 17.02.2020 року щомісячним довічним утриманням судді 46680,30 грн. в розмірі 90 % суддівської винагороди судді у розмірі 51867 грн. є похідними, суд першої інстанції відмовив у їх задоволенні також. До того ж, судом першої інстанції вказано про відсутність підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 86 % розміру суддівської винагороди, у зв`язку з тим, що права позивача в частині виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 86 % розміру суддівської винагороди, на час розгляду даної справи не порушені, так як перерахунок не проведено, а стосуються правовідносин, які можливо будуть мати місце в майбутньому.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції від 31.12.2020р. в частині відмови у задоволенні позовних вимог, ОСОБА_1 до суду подано апеляційну скаргу у якій зазначено, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, а тому позивач просить спірне рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги у спірній частині задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги позивачем зазначено, що рівнозначно до стажу державної служби зараховується як стаж на посаді суддів так і інший стаж роботи в судових органах, а аткож робота у виконавчих комітетах місцевих Рад, що надає підстави для зарахування до стажу роботи ОСОБА_1 , який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці вказаних видів робіт. Однак, судом першої інстанції вказано на наявність у ОСОБА_1 права щодо зарахування до його стажу роботи роботу суддею та судовим виконавцем, однак не включено до вказаного стажу роботу інструктором виконавчого комітету районної Ради, хоча їх включення до стажу державної служби регулюється одним і тим же законодавством. Також, позивач стверджує, що судом першої інстанції безпідставно не застосовно ефективний спосіб захисту його порушеного права щодо визнання протиправним рішення від 20.11.2019р. №93 в частині зарахування позивачу стажу робоити на посаді судді при призначенні та виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці тривалістю 32 роки 3 місяці 15 днів та зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок, призначеного з 07.10.2019р. позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді виходячи з установленого судом фактичного стажу роботи. Крім того, ОСОБА_1 відповідає займаній посаді, у зв`язку з чим, після прийняття про це відповідного рішення та дотримання вимог ст.126 Конституції України він фізично не міг працювати на посаді судді щонайменше три роки, а тому стосовно нього не підлягає застосуванню приписи п.25 ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо набуття права на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному вказаним нормативно-правовим актом за умови, якщо він працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами кваліфікаційного оцінювання. Отже, станом на 05.10.2019р. позивач мав право на отримання щомісячного довічного грошового утримання відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016р. №1402-VІІІ виходячи з розміру фактично отриманої ним на той час суддівської винагороди у розмірі 103734грн.

Скориставшись наданим приписами чинного законодавства правом Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Одеській області до П`ятого апеляційного адміністративного суду подано відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено, що з моменту рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 30.03.2018 року № 146/ко-18, яким визнано, що позивач відповідає займаній посаді, до рішення Вищої ради правосуддя від 03.10.2019 року № 2587/о/15-19 про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Київського районного суду м.Одеси - пройшов 1 рік 6 місяців та 3 дні, а отже позивач після проходження кваліфікаційного оцінювання до звільнення не відпрацював на посаді судді щонайменше 3 роки, як того вимагає п. 25 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Відповідно до довідки ТУ ДСА в Одеській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 07.10.2019р. №5-2739/19 відповідає приписам п.25 ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Також, відповідач зазначає, що ОСОБА_1 звільнено з посади судді Київського районного суду м.Одеси та на час звільненні він не обіймав адміністративної посади, у зв`язку з чим відсутні підстави для включення до довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці доплати за перебування на адміністративній посаді у Великомихайлівському районному народному суді. До того ж, відповідач зазначає, що з метою подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, ТУ ДСА в Одеській області ОСОБА_1 видано відповідну довідку №5-583/19 від 28.02.2020р., у якій зазначено суму довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 113508грн. Між тим, розрахунок вказаної суми проводився з урахуванням рішення Конституційного Суду України №2-р/2020 від 18.02.2020р.

Відповідно до наданого Головним управлінням ПФУ в Одеській області відзиву на апеляційну скаргу, останнє вважає вірним висновок суду першої інстанції стосовно необґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним рішення від 20.11.2019р. №93 Центрального об`єднаного управління ПФУ в м. Одесі, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області в частині зарахування стажу на посаді судді при призначенні, оскільки вказане рішення прийнято на підставі розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 05.10.2019р. Київського районного суду м.Одеси, який станом на дату винесення рішення був чинним. Між тим, обов`язок щодо здійснення нового розрахунку стажу ОСОБА_1 покладено на Київський районний суд м.Одеси. Отже, оскільки позовні вимоги про визнання протиправним рішення від 20.11.2019 року № 93 Центрального об`єднаного управління ПФУ в м. Одесі, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області в частині виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 тривалістю 32 роки 3 місяці 15 днів від суддівської винагороди у розмірі 51867 грн. та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок призначеного з 07.10.2019 року ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи з розрахунку 86 % суддівської винагороди судді у розмірі 103734 грн., з урахуванням доплати за перебування на адміністративній посаді та виплатити різницю між виплаченим з період з 07.10.2019 року по 17.02.2020 року щомісячним довічним утриманням судді 46680,30 грн. в розмірі 90 % суддівської винагороди судді у розмірі 51867 грн. є похідними, підстави для їх задоволення також відсутні.

В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку з положеннями чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає, з урахуванням наступного.

Зокрема, колегією суддів установлено, що у період з 10.11.1972р. по 03.11.1975р. ОСОБА_1 проходив службу в Радянській армії; у період з 22.09.1979р. по 30.09.1982р. працював на посаді інструктора виконакому Великомихайлівської районної Ради народних депутатів Одеської області; у період з 20.01.1987р. по 22.06.1987р. працював судовим виконавцем Великомихайлівського районного народного суду.

Означене підтверджується наявною у матеріалах справи копією трудової книжки серії НОМЕР_1 від 27.01.1976р.

Відповідно до наявної у матеріалах справи виписки із наказу відділу юстиції виконкому Одеської обласної Ради народних депутатів №15 л/с від 22.06.1987р., ОСОБА_2 з 22.06.1987р. призначено народним суддею Великомихайлівського районного народного суду.

Судом апеляційної інстанції з`ясовано, що рішенням Одеської обласної Ради народних депутатів від 07.04.1990р. №13-ХХІ ОСОБА_1 обрано головою Великомихайлівського районного народного суду.

Постановою Верховної Ради України «Про обрання суддів» від 20.04.2000р. №1653-Ш ОСОБА_1 обрано суддею Іллічівського районного суду міста Одеси безстроково.

25.04.2000р. управлінням юстиції юстиції в Одеській області видано наказ №120-ос, у якому зазначено, що ОСОБА_1 , голову Великомихайлівського районного суду, вважати обраним Верховною Радою України 20.04.2000р. суддею Іллічівського районного суду м.Одеси безстроково.

Указом Президента України від 25.01.2003р. №43/2003 «Про переведення суддів місцевих судів міста Одеси та призначення виконуючих обов`язки голів судів» суддю Іллічівського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 переведено на роботу на посаду судді новоутвореного місцевого Київського суду м.Одеси.

З матеріалів справи убачається, що за наслідками розгляду питання про результати кваліфікаційного оцінювання судді Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 на відповідність займаній посаді, Вищою кваліфікаційною комісією суддів України 30.03.2018р. прийнято рішення №146/ко-18, яким визначено, що суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 за результатами кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих та апеляційних питань на відповідність займаній посаді набрав 680,6 бала., визнано суддю Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 таким, що відповідає займаній посаді.

Судом апеляційної інстанції з`ясовано, що суддя Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 звернувся до голови Київського районного суду м.Одеси Чванкіна С.А. із заявою від 08.07.2019р. про винесення на розгляд зборів суддів Київського районного суду м.Одеси питання щодо зарахування до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді Київського районного суду м.Одеси попередню роботу на посаді інструктора виконавчого комітету Великомихайлівської районної Ради народних депутатів Одеської області у період з 22.09.1979р. по 30.09.1982р.

Докази на підтвердження розгляду вказаної заяви у матеріалах спарви відсутні.

Колегією суддів установлено, що за результатами розгляду заяви та доданих до неї документів про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Київського районного суду міста Одеси у відставку Вищою радою правосуддя прийнято рішення «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Київського районного суду міста Одеси у відставку» від 03.10.2019р. №2587/0/15-19, яким ОСОБА_1 звільнено з посади судді Київського районного суду міста Одеси у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до наявного у матеріалах спарви розрахунку стажу роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання судді Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , стаж його роботи станом на день встановлення щомісячної доплати за вислугу років 01.01.2019р. становить 34 роки 11 місяців 03 дні, з яких: 2 роки 11 місяців служба в рядах Радянської армії у період з 10.11.1972р. по 03.11.1975р.; 5 місяців робота на посаді судового виконавця Великомихайлівського районного народного суду Одеського області у період з 20.01.1987р. по 22.06.1987р.; 32 роки 6 місяців робота на посадах судді Великомихайлівського районного народного суду Одеської області, судді Іллічівського районного суду міста Одеси, судді новоутвореного Київського районного суду міста Одеси з 22.06.1987р.

З матеріалів справи убачається, що 29.01.2019р. Київським районним судом м.Одеси видано наказ «Про встановлення щомісячної доплати за вислугу років ОСОБА_1 » №7-ос, яким ОСОБА_1 судді Київського районного суду м.Одеси встановлено щомісячну доплату завислугу років у розмірі 80% посадового окладу з 01.02.2019р., як такому, стаж роботи якого становить 35 років.

04.10.2019р. Київським районним судом м.Одеси видано наказ «Про відрахування зі штату Київського районного суду м.Одеси Галія С.П.» №59-ос, яким ОСОБА_1 звільненого з посади судді Київського районного суду м.Одеси у відставку у зв`язку з поданням заяви, відраховано зі штату Київського районного суду м.Одеси 05.10.2019р.

Згідно із наявним у матеріалах спарви розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , стаж роботи останнього станом на 05.10.2019р. становить 32 роки 03 місяці 13 днів, з яких 12 років 09 місяців 28 днів робота на посаді народного судді Великомихайлівського районного народного суду у період з 22.06.1987р. по 20.04.2000р.; 02 роки 09 місяців 17 днів робота на посаді судді Іллічівського районного суду м.Одеси у період з 20.04.2000р. по 07.02.2003р.; 16 років 07 місяців 28 днів робота на посаді судді новоутвореного Київського районного суду м.Одеси у період з 07.02.2003р. по 05.10.2019р.

Відповідно до доданого Київським районним судом м.Одеси до відзиву на позовну заяву розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , стаж його роботи станом на 05.10.2019р. становить 35 років 08 місяців 08 днів, з яких 02 роки 11 місяців 23 дні служба в рядах Радянської армії у період з 10.11.1972р. по 03.11.1975р.; 05 місяців 02 дні робота на посаді судового виконавця Великомихайлівського районного народного суду Одеської області у період з 20.01.1987р. по 22.06.1987р.; 12 років 09 місяців 28 днів робота на посаді народного судді Великомихайлівського районного народного суду у період з 22.06.1987р. по 20.04.2000р.; 02 роки 09 місяців 17 днів робота на посаді судді Іллічівського районного суду м.Одеси у період з 20.04.2000р. по 07.02.2003р.; 16 років 07 місяців 28 днів робота на посадді судді новоутвореного Київського районного суду м.Одеси у період з 07.02.2003р. по 05.10.2019р.

Судом апеляційної інстанції установлено, що Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Одеській області 07.10.2019р. складено довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №5-2739/19, відповідно до якої станом на 05.10.2019р. суддівська винагорода ОСОБА_1 , яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 51867грн., з яких 28815грн. посадовий оклад, 25052грн. доплата за вислугу років (80%).

01.11.2019р. ОСОБА_1 звернувся до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області із заявою про видачу довідки, у якій виклав прохання видати йому виправлену довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Вказану заяву ОСОБА_1 мотивовано тим, що Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Одеській області у довідці №5-2739/19 від 07.10.2019р. невірно визначено суму щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

За наслідками розгляду заяви від 01.11.2019р. Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Одеській області на адресу ОСОБА_1 надіслано лист №3-3137/19вих від 26.11.2019р., яким адресата повідомлено, що довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №5-2739/19 від 07.10.2019р. є вірною. Розрахунок проводився відповідно до чинних норм Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у зв`язку з чим у ТУ ДСА України в Одеській області відсутні законодавчо передбачені підстави для видачі довідки іншого змісту.

З матеріалів справи убачається, що 20.11.2019р. Центральним об`єднаним управлінням ПФУ в м.Одесі винесено рішення №93 про призначення ОСОБА_1 довічного грошового утримання.

У подальшому, ОСОБА_1 звернувся до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області із заявою від 17.02.2020р. щодо видачі довідки про розмір складових суддівської винагороди (посадового окладу) судді Київського районного суду м.Одеси, які виплачуються суддям цього суду в 2020р., які уже пройшли кваліфоцінювання.

28.02.2020р. Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Одеській області складено довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного утримання судді у відставці №5-583/20/10, відповідно до якої станом на 19.02.2020р. суддівська винагорода ОСОБА_1 , яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 113508грн., з яких 63060грн. посадовий оклад, 50448грн. доплата за вислугу років (80%).

Колегією суддів установлено, що 28.02.2020р. ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою №2267 щодо перерахунку довічного грошового утримання суддів у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016р. №1402-VІІІ.

За наслідками розгляду вказаної заяви відділом з питань перерахунків пенсії №16 управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Одеській області прийнято рішення №2267 від 24.03.2020р. про відмову у перерахунку довічного грошового утримання суддів у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Означене рішення суб`єкта владних повноважень мотивовано відсутністю порядку проведення перерахунку довічного грошового утримання суддів у відставці з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020р. №1-15/2018.

На момент виходу позивача у відставку та призначення йому щомісячного довічного грошового утримання діяв Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року №1402-VIIІ.

Відповідно до пункту 25 Розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року № 1402-VIIІ право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року № 2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Відповідно до положень частини першої статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453-VI, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Частиною третьою статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453-VI в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.02.2015 року № 192-VIII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року №1-8/2016 визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Пунктом 11 Перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI (в редакції, чинній до 28 березня 2015 року) передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI зазначені правовідносини регулювались Законом України "Про статус суддів" від 15.12.1992 року № 2862-ХІІ.

Відповідно до частини 1 статті 43 Закону України "Про статус суддів" від 15.12.1992 року № 2862-ХІІ кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Абзацом другим частини четвертої цієї статті передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно із частиною 4 статті 43 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453-VI, суддя у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді.

На час призначення позивача на посаду судді діяв Закон Української РСР "Про судоустрій України" №2022-Х від 05.06.1981 року, статтею 55 якого визначено, що суддею і народним засідателем може бути обраний кожний громадянин Української РСР, який досяг на день виборів 25 років.

Отже, з аналізу зазначених вище правових норм убачається, що до стажу роботи, який дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, не входить стаж роботи позивача інструктором виконавчого комітету Великомихайлівської районної Ради народних депутатів Одеської області.

При цьому, на думку колегії суддів, у даному випадку, є необґрунтованими твердження позивача щодо необхідності застосування до спірних правовідносин приписів частини 6 статті 44 Закону України "Про статус суддів", оскільки зазначеною нормою не визначено переліку посад, робота на яких входить до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання.

Частиною 6 статті 44 Закону України "Про статус суддів" передбачено, що для суддів судів загальної юрисдикції до стажу роботи, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, крім часу роботи на посадах суддів, зараховується час роботи на посадах слідчих, прокурорських працівників, а також інших працівників, яким законом передбачені такі ж пільги.

Тобто, вказаний законодавчий припис стосується визначення стажу роботи, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, однак жодним чином не врегульовує питання стажу роботи, який дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає цілком обґрунтованим висновко суду першої інстанції щодо неможливості включення до розрахунку стаджу судді періоду роботи ОСОБА_1 інструктором виконавчого комітету Великомихайлівської районної Ради народних депутатів Одеської області.

Стосовно тверджень скаржника щодо наявності у ОСОБА_1 станом на 05.10.2019р. права на отримання щомісячного довічного грошового утримання відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016р. №1402-VІІІ, виходячи з розміру фактично отриманої суддівської винагороди у розмірі 103734грн., суд апеляційної інстанції вважає за доцільне зазначити наступне.

Так, як установлено колегією суддів та зазначено вище, 07.10.2019р. Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Одеській області складено довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №5-2739/19, відповідно до якої станом на 05.10.2019р. суддівська винагорода ОСОБА_1 , яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 51867грн., з яких 28815грн. посадовий оклад, 25052грн. доплата за вислугу років (80%).

Відповідно до п.25 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції чинній на час складення довідки) право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

У подальшому, рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 р. № 2-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів».

Зокрема, у рішенні Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 зазначено, що згідно з положеннями пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів». За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 року по справі № 2-р/2020 із Закону України № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» виключено норми, які б порізному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Між тим, набрання чинності рішенням Конституційного Суду України, яким визнаються неконституційними відповідні норми законодавства, тягне за собою виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів правовідносин до яких застосовуються (застосовувалися) положення законодавства, яке згодом було визнано неконституційним.

У зв`язку з чим, 28.02.2020р. Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Одеській області складено довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного утримання судді у відставці №5-583/20/10, відповідно до якої станом на 19.02.2020р. суддівська винагорода ОСОБА_1 , яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 113508грн., з яких 63060грн. посадовий оклад, 50448грн. доплата за вислугу років (80%).

Таким чином, з урахуванням системного аналізу чинних, на час виникнення спірних правовідносин, законодавчих приписів у системному зв`язку з фактичними обставинами справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно відповідності довідки ТУ ДСА України в Одеській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 5-2739/19 від 07.10.2019 року положенням п. 25 ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

За таких обставин тверджень скаржника стосовно наявності у ОСОБА_1 станом на 05.10.2019р. права на отримання щомісячного довічного грошового утримання відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016р. №1402-VІІІ, виходячи з розміру фактично отриманої суддівської винагороди у розмірі 103734грн., є необґрунтованими.

Між тим, на думку суду апеляційної інстанції, наявність у спірних правовідносин певних особливостей, на які акцентовано увагу скаржником, зокрема, щодо дати його народження - 05.10.1954р. та дня прийняття Вищою кваліфікаційною комісією України рішення про проходження ОСОБА_1 кваліфікаційного оцінювання 30.03.2018р., у жодному разі не впливає на правове регулювання даного питання.

Установлені в межах розгляду вищенаведені фактичні обставини справи у повному обсязі спростовують наведені в апеляційній скарзі доводи позивача.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи позивача, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

З підстав визначених статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.12.2020 року по справі № 420/6301/20 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач Димерлій О.О.
Судді Єщенко О.В. Танасогло Т.М.