Справа № 200/12110/20-а
Суддя: Шувалова Т.О.
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2021 р. Справа№200/12110/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шувалової Т.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилам спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 3 листопада 2020 року № 177550 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 34 000,00 грн.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що він є власником транспортного засобу MAN-TGA 18.430 вантажного сідлового тягача-Е, державний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом VAN HOOL S-338-27 (спеціалізований напівприцеп самоскид), державний номер НОМЕР_2 .

26 липня 2020 року між позивачем та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 було укладено договір оренди автомобіля № 26/07/20, предметом якого є автомобіль MAN-TGA 18.430 вантажний сідловий тягач-Е, державний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом VAN HOOL S-338-27 (спеціалізований напівприцеп самоскид), державний номер НОМЕР_2 . Строк дії договіру оренди - до 31 грудня 2020 року.

26 липня 2020 року на підставі договору оренди позивач передав вантажний автомобіль в користування фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 , про що було складно відповідний акт.

3 вересня 2020 року Управлінням Укртрансбезпеки у Донецькій області було складено Акт № 228390 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. В акті зазначено особу, яка керувала транспортним засобом, водія ОСОБА_3 , внесено відомості стосовно позивача, як власника транспортного засобу, та мається посилання на товарно-транспортну накладну від 3 вересня 2020 року № 14 автомобільного перевізника фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 , водій якого здійснював перевезення вантажу.

Наприкінці жовтня позивач отримав повідомлення Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області № 81393/23/24 -20 від 20 жовтня 2020 року про запрошення на розгляд справи до Управління у м. Краматорськ та отримав копію Акту № 228390 від 03.09.2020 року.

10 листопада 2020 року позивач отримав постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 3 листопада 2020 року№ 177550 та звернувся до адвоката за консультацією, за результатом якої отримав роз`яснення, що відповідальність за порушення, вчинені на транспортному засобі, має нести автоперевізник, а не власник транспортного засобу.

19 листопада 2020 року позивач звернувся до Державної служби України з безпеки на транспорті із заявою про скасування постанови № 177550 від 3 листопада 2020 року про застосування адміністративно-господарського штрафу, за результатом розгляду якої, 8 грудня 2020 року Державною службою України з безпеки на транспорті позивачу було відмовлено у скасуванні вказаної постанови та залишено її без змін, з причин пропуску позивачем строку на її оскарження, що за переконанням позивача не відповідає дійсності, оскільки фактично постанова була отримана позивачем лише 10 листопада 2020 року.

Враховуючи наведене, позивач просить суд задовольнити його позов та скасувати спірну постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу як протиправну, посилаючись на те, що у спірних правовідносинах він не має статусу автомобільного перевізника, тому не є суб`єктом відповідальності (а.с. 1-9, 48-56).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року позовну заяву залишено без руху (а.с. 43).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 66-67).

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Волгіної Н.П. , за розпорядженням керівніка апарату Донецького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року № 37 було проведено повторний автоматичний розподіл справи, за результатом якого, справа була передана на розгляд судді Шувалової Т.О.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року справа прийнята до провадження судді Шувалової Т.О. та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року відмовлено позивачу у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 березня 2021 року за ініціативою суду запропоновано позивачу надати додаткові докази.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року повернуто оригінали документів наданих позивачем для огляду судом.

Відповідач надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якій заперечує проти задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи свою позицію наступним.

На підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок у період з 31 серпня 2020 року по 6 вересня 2020 року та направлення на перевірку від 31 серпня 2020 року № 011622 співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області 3 вересня 2020 року проводилась рейдова перевірка на 15 км автомобільної дороги Т05-23 «Кременівка-Ялта», в результаті якої був зупинений транспортний засіб марки MAN, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом марки VAN HOOL, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 .

Водій транспортного засобу ОСОБА_3 надав для перевірки посадовим особам Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області наступні документи:

- посвідчення водія відповідної категорії серії НОМЕР_3 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки MAN, номерний знак НОМЕР_1 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (напівпричіп) марки VANHOOL, номерний знак НОМЕР_2 ;

- документ на переміщення вантажу ТТН № 14 від 3 вересня 2020 року;

За результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки MAN, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом марки VANHOOL, номерний знак НОМЕР_2 , було встановлено, що загальна маса транспортного засобу разом з напівпричіпом та вантажем становила 54,010 т при нормі 40 т; навантаження на передню одиночну вісь тягача марки МАN, номерний знак НОМЕР_1 , становило 7,55 т при нормі 11 т; навантаження на задню одиночну вісь тягача марки МАN, номерний знак НОМЕР_1 , становило 16,52 т при нормі 11 т, навантаження на строєну вісь з напівпричепа марки VANHOOL, номерний знак НОМЕР_2 , становило 29,94 т (9,82 + 9,98 + 10,14) при нормативно допустимому - 22 т.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів тягач та напівпричіп належать та використовуються позивачем.

Таким чином, допущене позивачем порушення законодавства про автомобільний транспорт підпадає під дію абзацу 16 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

03 листопада 2020 року, за результатами розгляду справи про порушення, відповідачем прийнято постанову про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу № 177550 за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та відповідно до ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 29 Порядку № 1567 копію постанови від 3 листопада 2020 року № 177550 направлено позивачу разом із супровідним листом від 5 листопада 2020 року № 86405/23/24-20 відповідно до списку № 94 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих від 7 листопада 2020 року та вручено позивачеві 10 листопада 2020 року.

Враховуючи вищенаведене відповідач вважає правомірним застосування до позивача штрафних санкцій за порушення законодавства про автомобільний транспорт та просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі (а.с. 150-191).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення на нього, судом встановлено наступне.

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 17 квітня 2002 року, основний вид економічної діяльності - вантажний автомобільний транспорт (а.с. 12-16).

Відповідач, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), , місцезнаходження: 01135, м. Київ, пр.-т. Перемоги, буд. 14, є центральним органом державної влади та суб`єктом владних повноважень зі статусом юридичної особи, який здійснює у спірних правовідносинах владні управлінські функції безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи, є належним відповідачем у даній справі (а.с. 59-64, 102-110).

З наявних матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки MAN модель TGA 18.430 тип вантажний сідловий тягач - ЕWMAH13ZZ35V414783 білого кольору держ.номер НОМЕР_1 у комплекті з вантажним причепом VAN HOOL S-338-27 сірого кольору держ.номер НОМЕР_2 , про що свідчать копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів с (а.с. 17-20).

26 липня 2020 року між позивачем (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (орендар) укладено договір оренди автомобіля № 26/07/20, за умовами якого орендодавець зобов`язується передати орендарю у строкове платне користування, а орендар зобов`язується прийняти у строкове платне користування MAN TGA 18/430 (держ.номер НОМЕР_1 ) у комплекті з вантажним причепом VAN HOOL S-338-27 (держ.номер НОМЕР_2 ) з метою здійснення своєї господарської діяльності; термін оренди, відповідно до п. 3.1 цього договору встановлений до 31 грудня 2020 року та відповідно до п. 10.1 цього договору починається з дати його підписання сторонами та виконання сторонами усіх зобов`язань за вказаним договором оренди автомобіля. Відповідно до п. 4.1 цього договору розмір орендної плати складає 2% із розрахунку об`єму перевезених вантажів за місяць, що підтверджується звітом про виконані роботи. Орендна плата сплачується щоквартально, до 20 числа наступного місяця (п. 4.1 договору) (а.с. 28-29).

Акт приймання-передачі до договору № 26/07/20 підписаний сторонами 26 липня 2020 року (а.с. 30).

Відповідно до заключної виписки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за період з 01.10.2020 року по 31.12.2020 року, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 20.11.2020 року перараховувалися на банківський рахунок позивача кошти, в рахунок сплати за договором оренди транспортного засобу (арк.спр. 217).

Тобто, наявні матеріали справи свідчать про те, що автомобіль MAN TGA 18/430 (держ.номер НОМЕР_1 ) у комплекті з вантажним причепом VAN HOOL S-338-27 (держ.номер НОМЕР_2 ) перебував у користуванні з метою здійснення господарської діяльності у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на підставі договору оренди.

На підставі графіку проведення рейдових перевірок у період з 31 серпня 2020 року по 6 вересня 2020 року, затвердженого в.о. начальника Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області 31 серпня 2020 року (територіального органу відповідача, який діяв під час виникнення спірних правовідносин), в.о. начальника Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області видано направлення від 31 серпня 2020 року № 011622 на рейдову перевірку транспортних засобів у період з 31 серпня 2020 року по 06 вересня 2020 року співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області, в тому числі на 15 км а/д Т05-23 «Кременівка-Ялта» (а.с.162-163).

03 вересня 2020 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області на дільниці 15 км автомобільної дороги «Кременівка-Ялта» проведено перевірку транспортного засобу MAN, номерний знак НОМЕР_1 (водій ОСОБА_3 , посвідчення від 15 листопада 2014 року НОМЕР_3 ), який належить на праві власності ОСОБА_1 , щодо додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом та встановлено загальну масу автомобіля з вантажем 54010 кг, що є порушенням абзацу 16 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», про що складено відповідний акт від 3 вересня 2020 року № 228390 (а.с. 168).

Відповідно до довідки про результати здійснення габарино-вагового контролю від 3 вересня 2020 року № 0022249 проведено габаритно ваговий контроль вантажного автомобіля MAN-TGA 18.430 вантажний сідловий тягач-Е, державний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом VAN HOOL S-338-27 (спеціалізований напівприцеп самоскид), державний номер НОМЕР_2 , повною массою 54 010 кг з навантаженням по осі: 7 550 кг, 16 520 кг, 9 820 кг, 9 980 кг, 10 140 кг на першу- п`яту осі відповідно (а.с. 165).

Під час перевірки водій ОСОБА_3 надав посадовим особам Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області наступні документи: посвідчення водія відповідної категорії серії НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки MAN, номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (напівпричіп) марки VANHOOL, номерний знак НОМЕР_2 , документ на переміщення вантажу ТТН № 14 від 3 вересня 2020 року (а.с. 168).

На підставі вищевказаної довідки, посадовою особою Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області Сидоренком О.В. складено акт від 3 вересня 2020 року № 038830 про перевищення транспортним засобом нормативно-вагових параметрів (а.с. 166).

Розраховано плату за проїзд великовагового та/або великогабаритного вантажу у розмірі 1 648,20 євро (а.с. 167).

Листом Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області від 20 жовтня 2020 року (вих. № 81393/23/24/23124-20) запрошено позивача на 3 листопада 2020 року на розгляд справи щодо порушення належним йому автомобілем НОМЕР_1 законодавства про автомобільний транспорт, яке виявлено 3 вересня 2020 року (поштове відправлення 050) (а.с. 171).

Відповідно до трекінку поштових відправлень сайту Укрпошти поштове відправлення 050 вручено позивачу 27 жовтня 2020 року (а.с. 172).

Згідно письмових пояснень сторін, викладених у позові та відзиві на позов, ОСОБА_1 на розгляд справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт до Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області не зявився.

Як встановлено судом, наказом Державної служби України з безпеки на транспорті від 9 вересня 2020 року № 340 «Про упорядкування структури Укртрансбезпеки» вирішено, крім іншого, реорганізувати шляхом злиття Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області та Управління Укртрансбезпеки у Луганській області в Східне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки (а.с. 59-64).

03 листопада 2020 року Східним міжрегіональним Управлінням Укртрансбезпеки була розглянута справа про порушення законодавства про автомобільний транспорт та прийнята постанова № 177550 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу за допущення порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», у сумі 34 000,00 грн (а.с. 170).

Листом від 05 листопада 2020 року (вих. № 81393/23/24/23124-20) Східне міжрегіональне Управлінням Укртрансбезпеки направило ОСОБА_1 постанову від 3 листопада 2020 року № 177550 про застосування до нього адміністративно-господарського штрафу в розмірі 34 000,00 грн, яка отримана позивачем 10 листопада 2020 року (поштове відправлення 378) (а.с. 174-175).

19 листопада 2020 року позивач звернувся зі скаргою на спірну постанову Східного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки до Державної служби України з безпеки на транспорті (а.с. 39).

Листом від 02 грудня 2020 року (вих. № 9456/31/15-20) Державною службою України з безпеки на транспорті, за результатом розгляду скарги позивача, надана відповідь (яка отримана позивачем 8 грудня 2020 року), в якій зазначено, що останній звернувся зі скаргою з пропуском законодавчо встановленого строку та повідомлено, що постанова Східного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки № 177550 про накладення на нього штрафу залишена без змін, а скарга - без задоволення (а.с. 37-40).

Будучи не згодним із прийнятою постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 3 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 5 квітня 2001 року № 2344-III (далі - Закон № 2344-III) зазначений закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Відповідно до частини першої статті 5 цього Закону основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Згідно частини другої статті 6 Закону № 2344-IIIзагальне державне регулювання діяльності автомобільного транспорту здійснює Кабінет Міністрів України відповідно до своїх повноважень.

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11 лютого 2015 року затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Положення).

Відповідно до пункту 1 Положення, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

У відповідності до пункту 8 Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 592 від 26 червня 2015 року "Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті" утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1378-р від 16 грудня 2015 року "Питання Державної служби з безпеки на транспорті" здійснення функцій і повноважень, покладених на Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті (Укртрансінспекцію), припинено та забезпечено можливість їх виконання Укртрансбезпекою.

З огляду на викладене, Укртрансбезпека та її органи на місцях під час здійснення своїх повноважень діють як суб`єкти владних повноважень, яким надано повноваження щодо здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням перевізниками законодавства про автомобільний транспорт з правом прийняття відповідних рішень, обов`язкових до виконання.

Статтею 2 Закону № 2344-III визначено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України "Про транспорт", «Про дорожній рух», чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Згідно частини другої статті 2 Закону України "Про транспорт" від 10 листопада 1994 року № 232/94-ВР, нормативні акти, які визначають умови перевезень, порядок використання засобів транспорту, шляхів сполучення, організації безпеки руху, охорони громадського порядку, пожежної безпеки, санітарні та екологічні вимоги, що діють на транспорті, є обов`язковими для власників транспорту і громадян, які користуються послугами транспорту та шляхами сполучення.

Відповідно до абзаців 2, 12 частини сьомої статті 6 Закону № 2344-III центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснюєдержавний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Згідно частини десятої статті 6 Закону № 2344-ІІІ на території України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, у сфері міжнародних автомобільних перевезень здійснює, крім іншого: контроль наявності, видачу дозвільних документів на виконання перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично виконується; контроль та нагляд за дотриманням вимог нормативно-правових актів щодо забезпечення безпеки на автомобільному транспорті та правил перевезення небезпечних вантажів; перевірку транспортно-експедиційної документації на здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів; нарахування, у разі виявлення порушень, та вжиття заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону № 2344-ІІІ державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Згідно частин 14, 17 статті 6 Закону № 2344-ІІІ державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням ними ліцензійних умов, а також процедуру здійснення державного нагляду за забезпеченням такими суб`єктами господарювання безпеки автомобільних перевезень передбачено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку № 1567 державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 15 Порядку № 1567 вказано виключний перелік питань, що перевіряється контролюючими особами під час здійснення рейдової перевірки, зокрема, в частині виконання внутрішніх вантажних перевезень перевіряється наявність визначених ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності) (п. 21 Порядку № 1567).

Пунктом 22 Порядку № 1567 передбачено, що у разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис.

Відповідно до статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є:

- для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг;

- для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

З аналізу положень вказаної статті випливає, що вказаний вище перелік документів згідно статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" не є вичерпним.

Відповідно до абзацу 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст.ст. 39 та 48 цього Закону - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, з наведених норм вбачається, що адміністративно-господарські штрафи за порушення законодавства про автомобільний транспорт застосовуються до автомобільних перевізників.

Згідно статті 1 Закону України № 2344-ІІІ автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Відповідно до статті 33 Закону України № 2344-ІІІ автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах.

Тобто, поняття «власник транспортного засобу» та «автомобільний перевізник» не є тотожними, оскільки автомобільним перевізником є користувач транспортного засобу, а не власник транспортного засобу.

Як встановлено судом, транспортний засіб, який був перевірений співробітниками територіального органу Укртрансбезпеки 03 вересня 2020 року, було надано позивачем в оренду фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 , що підтверджується долученими до матеріалів справи: договором оренди автомобіля від 26 липня 2020 року № 26/07/20, укладеним між позивачем (орендодавцем) та ФОП ОСОБА_2 (орендар), актом приймання передачі від 26 липня 2020 року.

Основним нормативно-правовим актом, що визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб`єктами господарювання, а також між цими суб`єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання, є Господарський кодекс України (далі - ГК України).

Відносини оренди та лізингу між суб`єктами господарювання регулюються ст.ст. 283 292 ГК України. Зазначені статті не містять вимог щодо обов`язковості нотаріального посвідчення договорів оренди транспортного засобу, що укладаються між суб`єктами господарювання.

Таким чином, договір оренди транспорту від 26 липня 2020 року № 26/07/20 є належним доказом того, що позивач передав в оренду іншому суб`єкту господарювання (мета використання - перевезення вантажів, п. 2.1 договору) транспортний засіб, який перевірявся відповідачем під час перевірки.

Крім цього, матеріали справи свідчать про те, що перевезення вантажу здійснювалося на підставі товарно-транспортної накладної від 03 вересня 2020 року № 14, наявність якої зафіксована відповідачем в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт від 03 вересня 2020 року № 228390 (арк.спр.168).

Оглядом оригіналу товарно-транспортної накладної від 03 вересня 2020 року № 14 встановлено, що автомобільним первізником є ФОП ОСОБА_5 , автомобіль MAN, державний номер НОМЕР_5 , причіп, державний номер НОМЕР_6 за замовленням ТОВ «Пирятинський Делікатес» між вантажовідпрвіником ТОВ «РОСІЯ» (Донецька область) та вантажоодержувачем АГРО БОРД ЕООД, експортер ТОВ «Пирятинський Делікатес» (Полтавська область), пункт навантаження - Донецька область, Волноваський район, с. Златоустівка, пункт розвантаження - ТОВ «Укртрансагро», м. Маріуполь, здійснено перевезення вантажу масою нетто 35 340 кг (брутто 51 660 кг) насипом (ячмінь українського походження, врожаю 2020 року) (а.с.201).

Водієм, який здійснював за вказаною товаро-транспортною накладною перевезення вантажу зазначено ОСОБА_3 , який за наказом фізичної особ-підприємця ОСОБА_2 від 12 серпня 2020 року № 7 прийнятий на роботу водієм автотранспортного засобу ЗКППТР 8322 з 13 серпня 2020 року (а.с. 31).

Таким чином, 03 вересня 2020 року, під час проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт, автомобільним перевізником вантажу на транспортному засобі MAN-TGA 18.430 вантажний сідловий тягач-Е, державний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом VAN HOOL S-338-27, державний номер НОМЕР_2 була фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , оскільки останій здійснював автомобільне перевезення вантажу на підставі товарно-транспортної накладної від 03 вересня 2020 року №14 та договору оренди транспортного засобу від 26 липня 2020 року № 26/07/20.

Враховуючи, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт застосовується до автомобільних перевізників, а позивач на момент проведення перевірки не був автомобільним перевізником в розумінні вимог Закону України «Про автомобільний транспорт», суд доходить висновку, що в межах спірних правовідносинах позивач не є суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, як наслідок, підстави застосування до нього адміністративно - господарського штрафу відсутні.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного вище, враховуючи приписи ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем правомірності спірної постанови, як наслідок, постанова Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки № 177550 від 3 листопада 2020 року про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу є протиправною та підлягає скасуванню, а адміністративний позов - задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки при зверненні до Донецького окружного адміністративного суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 102,00 грн, що підтверджується квитанцією від 17 грудня 2020 року № 0.0..1, з урахуванням висновку суду про задоволення позовних вимог позивача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 72-77, 94, 139, 192-193, 242-246, 255, 293, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (, місцезнаходження: 01135, м. Київ, пр.-т. Перемоги, буд. 14) про визнання протиправною та скасування постановиСхідного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки № 177550 від 3 листопада 2020 року про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 34 000,00 грн - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 3 листопада 2020 року № 177550 про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у розмірі 34 000,00 грн.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті (, місцезнаходження: 01135, м. Київ, пр.-т. Перемоги, буд. 14) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 31 березня 2021 року.

Суддя Т.О. Шувалова