Справа № 344/543/21
Суддя: Атаманюк Б. М.
Дата ухвалення: 2021-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/543/21
Провадження № 2-а/344/113/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Атаманюка Б. М.,

з участю секретаря судових засідань Стефанець Г.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора Чижик Юлії Володимирівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 14.01.2021 р. звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із адміністративним позовом, на обгрунтування якого зазначив, що 31 грудня 2020 року інспектором поліції Чижик Ю. В. відносно нього винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої водій ОСОБА_1 о 15 год. 07 хв. рухаючись за кермом автомобіля марки «Mitsubishi Galant», д.н.з. НОМЕР_1 , порушив пункт 12.4 Правил Дорожнього руху України, за що його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України, та накладено штраф у розмірі 255 грн. З такою постановою позивач не погоджується, зазначає, що вважає дії інспектора протиправними, а постанову незаконною, винесеною з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. Фактично після зупинки транспортного засобу інспектор не представилася, не пояснивши причину зупинки витребувала у нього документи. Він надав посвідчення водія та техпаспорт, після чого інспектор пішла до машини патрульної поліції, без його участі, жодних роз`яснень та без будь-яких спроб об`єктивно розглянути справу по суті, винесла оскаржувану постанову. Окрім цього, йому не було роз`яснено його права. Свою провину на місці розгляду справи він не визнав, причетність до даного адміністративного правопорушення не підтверджував. Інспектором жодних доказів його вини надано не було. Обвинувачення ґрунтувалося на припущеннях інспектора. Він намагався скористатися своїм правом на захист, просив інспекторів забезпечити йому кваліфіковану правову допомогу, однак цього зроблено не було. Отже, своєю відмовою у наданні йому можливості скористатися допомогою адвоката при розгляді адміністративної справи, інспектор вчинив дії, в яких є ознаки порушення права на захист, що в свою чергу є грубим порушенням норм процесуального законодавства, яке є підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Просив скасувати зазначену постанову.

Позивач в судове засідання не з`явився повторно, та не повідомив про причини неявки, хоча про час місце та дату судового засідання повідомлявся належним чином, що, за змістом п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 205, є підставою для розгляду справи за відсутності такого учасника справи.

Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач вважає вимоги позивача безпідставними, та такими, що не підлягають задоволення. На обгрунтування відзиву зазначено, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив ПДР. Поліцейським подано сигнал про зупинку ТЗ на підставі статті 35 ЗУ "Про Національну поліцію". Після зупинки ТЗ Відповідач підійшовши до водія, представився відповідно до частини третьої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», проінформував водія про причину зупинки, виконавши вимогу частини другої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», а саме про те, що водій рухався зі швидкістю 81 (вісімдесят один) км/год при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 31 (тридцять один) км/год., чим порушив пункту 12.4 ПДР. Після виконання вимог, передбачених статтею 18 та статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію», відповідач пред`явив законну вимогу до водія про пред`явлення документів, передбачених підпунктами (а), (б), (ґ) пункту 2.1 ПДР. Водієм виявився позивач, який виконав законну вимогу поліцейського, пред`явивши вищевказані документи. На місці події позивача ознайомлено із відеофіксацією факту правопорушення зафіксованим за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000680). Відповідно до статті 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення поліцейським взводу № 1 роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Чижик Юлією Володимирівною було оголошено про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП, щодо ОСОБА_1 . Позивача ознайомлено з його правами, передбаченими статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог пункту 12.4 ПДР, за яке передбачена відповідальність частиною першою статті 122 КУпАП, відповідачем, після розгляду адміністративної справи, винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДП018 № 619691 від 31.12.2020 року, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. На підтвердження доказу факту вчинення правопорушення надає фотоматеріали та відеозапис здійсненого на лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів «TruCAM LTI 20/20» № ТС000680, та пояснення поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Чижик Юлії Володимирівни. Також зазначає, що для застосування приладу ТruСаm LТІ 20/20 № ТС000680 є всі правові підстави, що підтверджується: копією сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UА-МІ/1-2903-2012; копією листа першого заступника начальника ДПП ОСОБА_2 від 04.10.18 року; копією свідоцтва про повірку № 22-01/18781 від 21.05.2020; копією експертного висновку № 04/02/03-3008 від 27.09.2018.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, в поданій суду заяві просить долучити до матеріалів справи диск з відеофайлом, на якому міститься підтвердження факту вчинення правопорушення позивачем. Просила здійснювати розгляд даної справи без її участі.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, а відтак, відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

За змістом ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху накладення адмівністративного стягнення, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 31 грудня 2020 року, ОСОБА_1 о 15 год. 07 хв., на автодорозі H-10 117км. с. Марківці, керував автомобілем марки «Mitsubishi Galant», д.н.з. НОМЕР_1 , з швидкістью 81 km/h, чим порушив пункт 12.4 Правил Дорожнього руху України, за що його визнано винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП України та накладено штраф у розмірі 255 грн. (а.с. 8).

Як вбачається із фотоматеріалів, та відеозапису здійсненого на лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів «TruCAM LTI 20/20» № ТС000680 (а.с.38,55), о 15 год. 07 хв. 31.12.2020 р. на автодорозі H-10 117км. с. Марківці, автомобіль марки «Mitsubishi Galant», д.н.з. НОМЕР_1 рухаювся із швидкістю 81 km/h.

Згідно копією сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UА-МІ/1-2903-2012, виданого Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджено тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», який зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12 (а.с 40).

Відповідно до копії свідоцтва про повірку № 22-01/18781 від 21.05.2020 виданого 21.05.2020 р., ДП «Укрметртестстандарт» лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів «TruCAM LTI 20/20» № ТС000680 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач. Свідоцтво чинне до 21.05.2021 9 (а.с. 42).

Згідно копії експертного висновку № 04/02/03-3008 від 27.09.2018, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, в лазерному вимірювачі швидкості LTI 20/20» № ТС000680 правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування АЕS відповідно до ДСТУ ISO/IEC 18033-3:2015, із довжиною ключа 256 біт. Лазернтий вимірювач швидкості LTI 20/20» № ТС000680 забезпечує конфіденційність, цілісність та автентичність зареєстрованих даних.

Оцінивши вищенаведені докази суд зазначає, що відповідачем виконано обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, та надано суду належні та допустимі докази факту порушення позивачем пункту 12.4 ПДР.

Водночас суд не приймає до уваги доводи позивача щодо грубого порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки в процесі розгляду справи такі судом не встановлені. Щодо відсутності в оскаржувваній постанові посилань на докази, суд зазначає, що в постанові зазначено, що правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі на лазерний вимірювач швидкості руху ТЗ, і докази належності застосування цього пристрою надані суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що стягнення відповідачем застосовано без порушень, в межах санкції ч. 1 статті 122 КУпАП, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення, з дотриманням правил чинного законодавства, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Враховуючи вищевикладене, та керуючись ст. ст. 2, 5, 19, 25, 90, 246, 250, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора Чижик Юлії Володимирівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 31.03.2021 р.

Головуючий суддя Атаманюк Б. М.