Справа № 280/9300/20
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

31 березня 2021 року Справа № 280/9300/20 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши за правилами спрощеного, в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166)

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

18.12.2020 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - позивач) до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якій позивач просить суд стягнути з відповідача податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 7 850,70 грн. та з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 340,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за відповідачем обліковується заборгованість, яка виникла в результаті несплати єдиного податку, нарахованого на підставі самостійно поданої заяви про застосування спрощеної системи оподаткування, а також донарахованих контролюючим органом штрафних санкцій. Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, проте борг відповідачем не сплачено, а тому він підлягає примусовому стягненню у судовому порядку. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача податковий борг в загальній сумі 8 190,70 грн.

Ухвалою суду від 23.12.2020 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів від дня одержання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. Позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 16.01.2021 відкрито провадження в адміністративній справі №280/9300/20; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач відзиву на позов не направив.

Частиною другою статті 175 КАС України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Позивачем пред`явлено вимогу, яка згідно пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) належить до справ незначної складності та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд звертає увагу на наступне.

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 25.08.2016 зареєстрована в якості фізичної особи - підприємця.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (далі - ПК України) передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до даних інтегрованої картки платника податків, за відповідачем рахується податкова заборгованість з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 7 850,70 грн. та з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 340,00 грн., яка виникла на підставі наступного.

За правилами п. 291.2 ст. 291 ПК України, спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою (п. 291.3 ст. 291 ПК України).

У відповідності до пункту 293.1 статті 293 ПК України, зокрема, ставки єдиного податку для платників другої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата).

Підпунктом 2 пункту 293.2 статті 293 ПК України визначено, що фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними, міськими радами або радами об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць: для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Пунктами 295.1, 295.2 статті 295 ПК України встановлено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Так, позивач є платником єдиного податку другої групи, що підтверджується копією заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 26.08.2016.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 № 1801-VIII установлено у 2017 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 3200 гривні.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 № 2246-VIII установлено у 2018 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 3723 гривні.

Тобто, протягом 2017 року позивач, як платник єдиного податку другої групи, мав сплачувати єдиний податок у розмірі 640,00 грн. щомісяця (3200,00 грн.х20%), а протягом 2018 року - 744,60 грн. щомісяця (3723,00 грн.х20%), до 20 числа (включно) поточного місяця.

Водночас, ним не сплачено єдиний податок за грудень 2017 року - березень 2018 року, що підтверджується інтегрованою карткою платника податку та довідкою про заборгованість.

У відповідності до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України заборгованість з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 2 873,80 грн. ((640,00 грн. +(744,60 грн.х3)) вважається податковим боргом.

Крім того, Головним управлінням ДФС у Запорізькій області, правонаступником якого є позивач, на підставі акту перевірки від 07.09.2018 №3129/08-01-50-02/ НОМЕР_1 прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.10.2018 №, яким відповідача зобов`язано сплатити штраф у розмірі 4 636,90 грн. за платежем «єдиний податок з фізичних осіб». Вказане податкове повідомлення-рішення направлено за податковою адресою відповідача, та повернуто контролюючому органу із зазначенням причин невручення.

Головним управлінням ДПС у Запорізькій області, на підставі акту перевірки від 16.05.2019 №1918/08-01-50-07/ НОМЕР_1 прийнято податкове повідомлення-рішення від 15.07.2019 №, яким до відповідача застосовано штрафні санкції у розмірі 340,00 грн. за платежем «єдиний податок з фізичних осіб» та податкове повідомлення-рішення від 15.07.2019 №, яким до відповідача застосовано штрафні санкції у розмірі 340,00 грн. за платежем «податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування». Вказані податкові повідомлення-рішення направлено за податковою адресою відповідача, та повернуто контролюючому органу із зазначенням причин невручення.

Слід зазначити, що відповідно до п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Пунктом 42.2 ст. 42 ПК України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Абзацом другим пункту 45.1 статті 45 ПК України визначено, що податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

За таких обставин, податкові повідомлення-рішення від 29.10.2018 №, від 15.07.2019 №, від 15.07.2019 № вважаються врученими платнику податків, докази їх оскарження відповідачем в матеріалах справи відсутні.

Згідно з п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України у разі коли сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У зазначені строки податкові зобов`язання, визначені у вищевказаних податкових повідомленнях-рішеннях, не сплачено, а тому у відповідності до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України вони набули статусу податкового боргу.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У зв`язку з несплатою платником податків узгоджених сум податкових зобов`язань, податковим органом вживались заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку. Відповідачу направлено податкову вимогу форми «Ф» від 25.06.2018 №19472-50/828 на суму 8 526,20 грн., проте її повернуто на адресу контролюючого органу; за правилами пункту 42.2 ст. 42 ПК України податкова вимога вважається врученою належним чином. Зазначена в податковій вимозі сума не погашена.

Згідно з пунктом 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Відповідно до положень пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Як встановлено ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач доказів сплати заборгованості не надав.

На підставі викладеного, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 243-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Запорізькій області - задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) заборгованість з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 7 850 (сім тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень 70 копійок, яку перерахувати на р/р UA0008006, отримувач: УК у Дніпр.р-ні м.Зап./Дніпр., код платежу 18050400, , банк - Казначейство України (ЕАП) та з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок, яку перерахувати на р/р UA0008006, отримувач: УК у Дніпр.р-ні м.Зап./Дніпр., код платежу 11010500, , банк - Казначейство України (ЕАП).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення виготовлено та підписано 31.03.2021.

Суддя Ю.П. Бойченко