Справа № 640/6854/21
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2021-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

29 березня 2021 року м. Київ № 640/6854/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Каракашьян С.К., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

за позовомОСОБА_1
до« 1. Державна арх-буд інспекція у м.Києві 2. КМДА, департамент держ арх-буд контролю 3. Виконавчий орган Київської міської ради 4. Держ ком зем 5. Гол упр. зем ресурсів Києва 6. МОЗ, Головний санітарний лікар Києва 7. Сан-епідемічна станція МОЗ 8. Київська міська прокуратура №4 9. Офіс Генерального прокурора 10. Дніпровське Управління Поліції у м.Києві 11. ОСОБА_2 »
провизнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до «Державна арх-буд інспекція у м.Києві, КМДА, департамент держ арх-буд контролю, Виконавчий орган Київської міської ради, Держ ком зем, Гол упр. зем ресурсів Києва, МОЗ, Головний санітарний лікар Києва, Сан-епідемічна станція МОЗ, Київська міська прокуратура №4, Офіс Генерального прокурора, Дніпровське Управління Поліції у м.Києві, ОСОБА_2 », в якому просить суд:

«Визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо виконання ними посадових обовязків: Державної архітектурно-будівельної інспекції України та інших відповідачів за моїми письмовими зверненнями про здійснення заходів державного архітектурно-будівельного нагляду, самовільного захвату земельних ресурсів, проживання орендарів в самозабудовах без належного оформлення, з порушенням санітарних та пожежних нормативів.

Зобов`язати відповідачів (Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, департамент ДАБІ, КМДА, Держгеокадастр, Дніпровську у м.Києві РДА, Державну екологічну інспекцію у м.Києві, МОЗ (головний санітарний лікар Києва, СЕС, податкову інспекцію Києва, МЧС) у встановленому законом порядку розглянути мої письмові звернення про здійснення заходів державного архітектурно-будівельного нагляду, протиправну забудову земельної ділянки, проживання орендарів в самозабудовах, оформити відповідні акти перевірки та приписи до усунення порушень містобудівного законодавства по результатам перевірок та зобовязати їх письмово повідомити мене про результати його розгляду.

Зобов`язати відповідачів : - РУ УМВС Дніпровського р-ну провести перевірку проживаючих в розвалинах будинку по АДРЕСА_1 , - зобовязати поліцію, -прокуратуру, -податкову інспекцію, -МНС, -ДАБІ, з метою безпеки провести перевірку підстав проживання орендарів в будинку по АДРЕСА_1 , та -заборонити відповідачці ОСОБА_2 здавати в оренду для проживання в самовільно прибудованих пристройки до будинку, які зведені з порушеннями ДБН та вимог Правил пожежної безпеки.

Відповідним органам виконавчої влади КМДА, органу місцевого самоврядування Дніпровської РДА м.Києва та Арх.- буд.інспекції, розглянути правомірність самозабудов земельної ділянки по АДРЕСА_1 , правову належність землі, відповідність генеральному плану забудови у разі правової відсутності дозволів, вжити необхідні законні заходи.

Стягнути з відповідачів солідарно втрачену вигоду через оренду житла у розмірі 1 000 000 грн. та моральну шкоду, згідно судового експертного дослідження (2 000 000 грн)».

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї документами, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Суд зазначає, що правову категорію «зміст позовних вимог» слід розуміти як дію суду, про вчинення якої позивач вимагає ухвалити судове рішення, що спрямована на задоволення певної матеріально-правової вимоги. Зважаючи на те, що рішення суду завжди спрямоване на захист конкретного суб`єктивного права, зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватись максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Зміст та обсяг порушеного права та виклад обставин, якими воно підтверджується, в кожному конкретному випадку можуть бути різними, але поряд з цим принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові рамки події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне із обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги - це конкретні юридичні факти, з настанням яких суб`єкти публічного права вступають між собою у спірні правовідносини.

Суд зазначає, що обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача, саме для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що міститься в статті 160 КАС України. Суд також зауважує, що цей обов`язок не може бути перекладено на суд, оскільки саме позивач є зацікавленим в ефективному захисті своїх прав та ефективному здійснені судочинства за його позовною заявою.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Однак, позивачем у прохальній частині позову не конкретизовано та не ідентифіковано рішення/дії/ бездіяльність суб`єкта владних повноважень, які позивач вважає протиправними.

У контексті наведеного суд наголошує, що позовна заява повинна містити максимально чітко і зрозуміло сформовані позовні вимоги щодо кожного з відповідача.

В даній позовній заяві, а саме в її прохальній частині, позивачем взагалі не було конкретизовано, які дії суб`єкта повноваження позивач вбачає протиправними, який саме нормативно-правовий акт, якого саме суб`єкту владних повноважень позивач просить визнати протиправним, що в свою чергу унеможливлює суд взагалі розглядати дану позовну вимогу.

Таким чином, виходячи з аналізу викладеного та вказаних вище заявлених позивачем в вимог, суд зазначає, що дане формулювання позовних вимог обраним позивачем способом є неприпустимим з огляду на приписи Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки, таке формулювання та тлумачення позовних вимог позбавляє суд можливості відкрити провадження в адміністративній справі, визначити коло учасників процесу та правильно і всебічно розглянути даний адміністративний позов.

Суд вкотре зауважує, що відповідно до вимог чинного процесуального законодавства України позовні вимоги мають бути сформульовано максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Без зазначення таких обставин, посилання в позовній заяві тільки на додержання законодавства України, прав і свобод людини і громадянина та формулювання позовних вимог загальними формулюваннями не може бути підставою для визнання позовної заяви такою, що відповідає вимогам статті 160,161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Водночас, відповідач-11 ( ОСОБА_2 ) не є суб`єктом владних повноважень, а спірні правовідносини, що виникають між фізичними особами не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Також, положеннями ч.2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається із змісту позовних вимог, позивач посилається на обставини, що виникли ще в 2010 році.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно ч.6 ст.161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Разом з тим, позивачем не надано до суду: заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску; не вказано, коли саме позивач дізнався про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої та другої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, суд вважає за належне вказати, що зазначені вище недоліки позовної заяви повинні бути усунені позивачем шляхом подання до суду із посиланням на реквізити даної ухвали, зокрема:

- уточненої позовної заяви з додержанням вимог статей 160,161 Кодексу адміністративного судочинства України та прохальною частиною, відповідно до вимог, встановлених статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України;

- заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказами поважності причин його пропуску із зазначенням, коли позивач дізнався про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Керуючись статтями 5, 19, 160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху.

2. Позивачу усунути недоліки позовної заяви у десятиденний строк з дня отримання даної ухвали.

3. Попередити позивача про те, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Каракашьян