Справа № 440/3713/20
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2021-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 березня 2021 року

Київ

справа №440/3713/20

адміністративне провадження №К/9901/4660/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мацедонської В.Е.,

суддів - Радишевської Р.О., Шевцової Н.В.,

перевіривши касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича

на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року

та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року

у справі № 440/3713/20 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ" про визнання протиправною та скасування постанови, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ" про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця Клименка Романа Васильовича про відкриття виконавчого провадження №62294971 від 10.06.2020 року.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року, позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича про відкриття виконавчого провадження ВП №62294971 від 10 червня 2020 року.

Не погоджуючись із такими судовими рішеннями, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Романом Васильовичем подано касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 22 лютого 2021 року касаційну скаргу залишено без руху у зв`язку із несплатою судового збору.

09 березня 2021 року скаржником подану заяву, до якої долучено оригінал платіжного доручення про сплату судового збору. Отже скаржником усунено недоліки, визначені в ухвалі про залишення касаційної скарги без руху.

Разом з тим, у тексті касаційної скарги міститься клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року.

Відповідно до частини першої статті 329 КАС України, касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

В обґрунтування, скаржником зазначено, що оскаржувану постанову апеляційного суду отримав 15 січня 2021 року. Касаційну скаргу надіслано (здано на пошту) 11 лютого 2021 року, а отже у строк, передбачений КАС України.

З огляду на викладене, наявні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки скаржником подана касаційна скарга протягом 30 днів з дня вручення оскаржуваної постанови.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Водночас, відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

У свою чергу, стаття 287 КАС України регулює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Предметом розгляду даної справи є визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження ухвалених у цій адміністративній справі судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд відповідної касаційної скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Оскаржуючи судові рішення, прийняті за правилами статті 287 КАС України, відповідач зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки на сьогодні не існує єдиної правозастосовної практики щодо вирішення питання про відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження за місцем проживання/перебування боржника, вказаному у виконавчому документі та/або заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження. На підтвердження вказаного твердження, відповідач зазначає рішення судів апеляційної інстанції у справах №160/4982/20, №560/2520/20, №520/5603/2020, ухвалених на користь боржника, щодо неможливості відкриття виконавчого провадження за місцем проживання боржника відмінним від місця його реєстрації, та рішення у справах №200/4020/20-а, №200/5040/20-а, №520/5605/2020, ухвалених на користь приватних виконавців, щодо відсутності у приватного виконавця обов`язку перевіряти відомості щодо місцеперебування боржника за адресою вказаною у виконавчому документі та відсутність підстав вважати, що виконавчий документ пред`явлено не за місцем його виконання.

Також, відповідач вказує, що дана справа має виняткове значення для приватного виконавця, оскільки містить правову проблему щодо правомірності відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, відповідач у касаційній скарзі обґрунтував наявність підстав, за яких рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики, що є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України.

Підставою для відкриття касаційного провадження у справі №440/3713/20 є посилання у касаційній скарзі на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, згідно з яким відсутній висновок Верховного Суду про застосування норми права у подібних правовідносинах.

Обґрунтовуючи посилання на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України скаржник зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" щодо питання відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження за місцем проживання/перебування боржника, вказаному у виконавчому документі, або у заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження.

Також, скаржник посилається на пункт 4 частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального законодавства.

Так на думку скаржника, помилковим є висновок судів, про те, що зважаючи на те, що у виконавчому документі зазначено місце реєстрації фізичної особи - боржника, яке знаходиться на території Полтавської області, тобто не в межах виконавчого округу, в якому здійснює діяльність відповідач як приватний виконавець, приватний виконавець не мав підстав для прийняття виконавчого документу до виконання через те, що виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання, та відкривати виконавче провадження. Таким чином, суди попередніх інстанцій ототожнюють поняття "місце реєстрації" та "місце проживання".

Обґрунтування скаржником наявності підстав для касаційного оскарження судових рішень є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів.

Відповідно до частини 3 статті 333 КАС України, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Проте, суд прийшов до висновку, що розгляд відповідної касаційної скарги може мати фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги щодо підстав касаційного оскарження, визначених статтею 328 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки вказані скаржником доводи є достатньо обґрунтованими та потребують перевірки.

Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі на підставі пунктів 3, 4 частини 4 статті 328 КАС України.

Керуючись статтями 328-330, 334, 335, 338 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Поновити приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Клименку Роману Васильовичу строк на касаційне оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року у справі №440/3713/20.

Витребувати з Полтавського окружного адміністративного суду справу №440/3713/20.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді О. Р. Радишевська

Н. В. Шевцова