Справа № 440/5715/20
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 р. Справа № 440/5715/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: П`янової Я.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 р. (ухвалене суддею Супруном Є.Б.) по справі № 440/5715/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна" звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області, в якому просило: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 25.09.2020 р. № , яким до позивача за порушення вимог ч. 20 ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 17000 грн.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 р. позов задоволено, а саме: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 25.09.2020 р. № .

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 р. та прийняти рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Позивач подав до суду апеляційної інстанції письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна" () зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 18.04.2012 р. за номером 0010649 (а.с. 12-15), перебуває на обліку в ГУ ДПС у Полтавській області. Основним видом економічної діяльності позивача за КВЕД є: 47.30 Роздрібна торгівля пальним (основний); 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 56.30 Обслуговування напоями; 68.10 Купівля та продаж власного нерухомого майна; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.

В рамках здійснення зареєстрованих видів господарської діяльності позивач здійснює продаж, крім іншого, алкогольних напоїв у власному магазині на автозаправній станції № 32 за адресою: Полтавська область, Кобеляцький район, с. Підгора, вул. Колгоспна, 1-д.

03.09.2020 р. посадовими особами ГУ ДПС у Полтавській області на підставі на підставі п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, п.п. 80.2.5, п. 80.2, п. 82.3 ст. 82 Податкового кодексу України, відповідно до направлень від 02.09.2020 № 1337, № 1338 та наказу начальника ГУ ДПС у Полтавській області від 01.09.2020 р. № 1224 була проведена фактична перевірка господарського об`єкту - магазину на автозаправній станції № 32 ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна" за адресою: Полтавська область, Кобеляцький район, с. Підгора, вул. Колгоспна, 1-д, про що складено акт № 146/16-31-32-01/38194448 від 03.09.2020 р. (а.с. 22-23).

Факт відмови від підписання акту перевірки зафіксовано актом № 1297/16-31-32-01 від 03.09.2020 р. (а.с. 50), а сам акт направлено рекомендованим листом з повідомленням, який був вручений адресату 07.09.2020 р. (а.с. 51-52).

За результатами фактичної перевірки, проведеної з метою контролю за обігом спирту алкогольних напоїв, тютюнових виробів та палива, наявності ліцензій, свідоцтв, було встановлено факт реалізації алкогольних напоїв, а саме: пива "Чернігівське" 0,5 л в кількості двох пляшок, факт чого підтверджується фіскальними чеками №14876 та №15098 від 16.08.2019 р.

З огляду на це податковим органом констатовано факт порушення позивачем ч. 20 ст. 15 Закону України від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального", якою визначено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (кім столових вин) або тютюновими виробами, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Не погоджуючись із правильністю висновків перевірки, директор ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна" Шарий І.Л. подав заперечення від 14.09.2020 р. № 21/04-1054 (а.с. 25), за результатами розгляду яких в.о. начальника ГУ ДПС у Полтавській області Новоженіна Н. повідомила, що наведені в запереченнях обставини ніяким чином не впливають на обґрунтованість висновків акту перевірки від 03.09.2020 р. № 146/16-31-32-01/38194448 (а.с. 27-28).

На підставі акту перевірки контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 25.09.2020 р. № , яким до ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна" за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії застосовано штрафні санкції в розмірі 17000 грн. (а.с. 54).

Не погоджуючись із правомірністю вказаного податкового повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в останній день чинності ліцензії - 16.08.2019 р. ТОВ "Татнєфть-АЗС-України" правомірно провадило роздрібний продаж алкогольних напоїв у магазині на АЗС № 32 за адресою: Полтавська область, Кобеляцький район, с. Підгора, вул. Колгоспна, 1-д, що повністю спростовує висновок відповідача протилежного змісту та відповідно свідчить про протиправність судження ГУ ДПС у Полтавській області щодо порушення позивачем вимог ч. 20 ст. 15 Закону № 481/95-ВР.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначені Законом України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального.

Відповідно до ч. 20 ст. 15 Законом України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Згідно із ч. 29 ст. 15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво).

Частинами 32, 33 статті 15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального передбачено, що ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію. У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Абзацом 6 частини 2 статті 17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального встановлено, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що для здійснення господарської діяльності, пов`язаної, зокрема, з роздрібною реалізацією тютюнових виробів та алкогольних напоїв, суб`єкти господарювання зобов`язані мати відповідну ліцензію, яка є чинною на час здійснення діяльності, що нею передбачена. Недотримання такої вимоги є підставою для притягнення суб`єктів господарювання до фінансової відповідальності.

Тож Законом встановлено річний термін дії ліцензії, при цьому Закон не містить роз`яснень щодо порядку обчислення цього терміну із вказівкою на точну дату останнього дня дії дозвільного документу.

Тому перебіг визначеного в дозвільному документі терміну його дії слід визначати виходячи з норм Цивільного кодексу України.

Згідно із ч. 1 ст. 251 Цивільного кодексу України терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 252 Цивільного кодексу України).

Відповідно до зареєстрованої ГУ ДФС у Полтавській області 03.06.2019 р. за № 1800017 ліцензії, виданої ТОВ "Татнєфть-АЗС-України" на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями за адресою місця торгівлі: Україна, Полтавська область, Кобеляцький район/м. Кобеляки р-н, с. Підгора вул. Колгоспна, буд. 1-Д, АЗС № 32 (а.с. 29), термін дії такої ліцензії становить: "з 16.08.2018 р. до 16.08.2019 р.".

Таким чином, ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 03.06.2019 р. за № 1800017 з терміном дії до 16.08.2019 р. містить інформацію про останній календарний день її дії з посиланням на конкретну дату - 16.08.2019 р.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що накладення на позивача штрафних санкцій за порушення правил роздрібної торгівлі тютюновими виробами, контролюючий орган вбачав дане порушення в тому, що позивачем здійснювався продаж алкогольних напоїв 16.08.2019 р., тобто в останній день дії відповідної ліцензії.

Терміни дії ліцензій особисто встановлені повноважним органом шляхом визначення конкретного календарного дня її початку та закінчення. При цьому дата закінчення поєднана з прийменником до, у зв`язку з чим така прийменникова конструкція в українській мові прямо вказує на зазначення кінцевої календарної дати чинності або виконання чого-небудь.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 25.04.2018 р. у справі № 815/4720/16.

Таким чином суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в останній день чинності ліцензії - 16.08.2019 р. ТОВ "Татнєфть-АЗС-України" мало право провадити роздрібний продаж алкогольних напоїв у магазині на АЗС №32 за адресою: Полтавська область, Кобеляцький район, с. Підгора, вул. Колгоспна, 1-д, що повністю спростовує висновок відповідача протилежного змісту та відповідно свідчить про протиправність судження ГУ ДПС у Полтавській області щодо порушення позивачем вимог ч. 20 ст. 15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального.

Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що здійснення ліцензованого виду діяльності в день, визначений в ліцензії як день, до якого вона є чинною, узгоджується з наведеними вище правовим висновком та виключає правопорушення з боку суб`єкта господарювання.

Таким чином, суд переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 р. - без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spain від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 р. по справі № 440/5717/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Я.В. П`янова О.А. Спаскін