Справа № 653/447/14-а
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2021-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 березня 2021 р.м.ОдесаСправа № 653/447/14-а

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

секретар - Недашковська Я.О.,

за участю: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Одесі заяву (звіт) виконкому Генічеської міської ради щодо виконанням постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.09.2014 по справі № 653/447/14-а за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Генічеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 про визнання незаконними дій виконкому Генічеської міської ради, пов`язаних з ухиленням від прийняття дієвих заходів щодо виконання п. 1.1 рішення виконавчого комітету Генічеської міської ради № 360 від 21 жовтня 2003 року та зобов`язання виконати рішення № 360 від 21 жовтня 2003 року "Про знесення самовільно збудованих господарських будівель" та привести земельну ділянку у відповідність з документами на домоволодіння, -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Генічеської міської ради Херсонської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_2 , про визнання незаконними дій Виконкому, пов`язані з ухиленням від прийняття дієвих заходів щодо виконання п.1.1 рішення № 360 від 21 жовтня 2003 року та зобов`язання відповідача виконати рішення № 360 від 21 жовтня 2003 року, а також привести земельну ділянку у відповідність з документами на домоволодіння.

Генічеський районний суд Херсонської області постановою від 04 березня 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовив.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Одеський апеляційний адміністративний суд постановою від 10.09.2014 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнив.

Постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 04 березня 2014 року - скасував та прийняв нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до виконавчого комітету Генічеської міської ради Херсонської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_2 про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнив.

Визнав незаконною бездіяльність виконавчого комітету Генічеської міської ради Херсонської області, що полягала в ухиленні від вчинення необхідних дій для виконання п.1.1 рішення виконавчого комітету Генічеської міської ради Херсонської області "Про знесення самовільно збудованих господарчих будівель по АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 ".

Зобов`язав виконавчий комітет Генічеської міської ради Херсонської області вчинити необхідні дії для повного виконання п.1.1 рішення Виконавчого комітету Генічеської міської ради Херсонської області "Про знесення самовільно збудованих господарчих будівель по АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 ".

Враховуючи те, що рішення суду не було виконано відповідачем, 23.11.2020 ОСОБА_1 звернувся до Генічеського районного суду Херсонської області із заявою, в якій просив витребувати від божника - виконавчого комітету Генічеської міської ради звіт про виконання постанови Одеського апеляційного суду від 10 вересня 2014 року у справі X» 653/447/14-а та за наслідками розгляду звіту або його неподання, накласти на керівника відповідача - Генічеського міського голову штраф у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Генічеський районний суд Херсонської області заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2014 року у справі № 653/447/14-а передав на розгляд до П`ятого апеляційного адміністративного суду, оскільки у даній справі, судом, який розглянув справу по суті та прийняв рішення не на користь суб`єкта владних повноважень є Одеський апеляційний адміністративний суд, саме ним було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 .

Відповідно до Указів Президента України від 29 грудня 2017 року № 455/2017 «Про ліквідацію апеляційних адміністративних судів та утворення апеляційних адміністративних судів в апеляційних округах» та від 28 вересня 2018 року «Про переведення суддів», частини 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» проведено передачу справ та матеріалів, що перебували в провадженні Одеського апеляційного адміністративного суду до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 26 листопада 2020 року прийняв до свого провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.09.2014 року по справі № 653/447/14-а.

П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 08 грудня 2020 року клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.09.2014 по справі № 653/447/14-а - задовольнив.

Зобов`язав виконавчий комітет Генічеської міської ради подати у місячний строк звіт про виконання судового рішення у справі № 653/447/14-а.

20.01.2021 П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою продовжив строк на виконання звіту виконавчим комітетом Генічеської міської ради, у зв`язку із не отриманням належних відомостей про отримання останнім копії ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду ухвалою 08 грудня 2020 року про встановлення судового контролю.

22.01.2021 до суду від виконавчого комітета Генічеської міської ради за вх. № вх.1254/21, підписаний Генічеським міським головою ОСОБА_4 надійшла заява (звіт) в якому, в якій зазначено, що:

- зазначене нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 перебуває у приватній спільній частковій власності. У міськвиконкомі відсутня копія технічного паспорту на зазначене домоволодіння, а запити до органу, де має зберігатися інвентарна справа не дали результату. Начальник БТІ ігнорує запити міськвиконкому. У апараті міськвиконкому відсутня посадова особа, яка б могла за своїми функціональними обов`язками знести будівлі, провести розрахунок вартості проведення зазначених робіт. Відсутність кошторису, складеного ліцензованою особою, позбавляє можливості виділити кошти з місцевого бюджету на зазначені заходи;

- не скасовано у встановленому порядком законний акт обстеження території домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 від 16 травня 2019 року. Підставою для проведення зазначеного обстеження була заява ОСОБА_1 щодо необхідності виконання рішення виконавчого комітету Генічеської міської ради від 21 жовтня 2003 року № 360. Відповідно до якого самовільно побудовані господарські споруди, які підлягають знесенню відповідно до п. 1.1. рішень виконавчого комітету Генічеської міської ради від 21 жовтня 2003 року № 360 «Про знесення самовільно збудованих господарських будівель по АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 », а саме прибудова розміром 5,4x2,5 м та сарай 1,4x3,1 м відсутні. Тобто, можливо, що ОСОБА_3 вже знесла зазначені будівлі.

З урахуванням викладеного, виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2014 року у справі № 653/447/14-а не виявляється за можливе.

П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 09.02.2021 у прийнятті заяви (звіту) виконавчого комітета Генічеської міської ради щодо виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2014 року у справі № 653/447/14-а - відмовив.

Встановив виконавчому комітету Генічеської міської ради новий строк подання звіту про виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2014 року у справі № 653/447/14-а та зобов`язати виконавчий комітет Генічеської міської ради подати до П`ятого апеляційного адміністративного суду до 16.03.2021 звіт про його виконання.

Попередив Генічеського міського голову про те, що відповідно до частини 2 статті 382 КАС України в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

09.03.2021 за вх.4734/21 канцелярією суду зареєстровано звіт виконавчого комітета Генічеської міської ради від 03.03.2021 №09/02-08-377, підписаний Генічеським міським головою ОСОБА_4, в якому, посилаючись на те, що експертне дослідження потребує додаткового часу, просив продовжити строк для подання звіту.

ОСОБА_1 проти продовження строку для подання звіту заперечував, надав до апеляційного суду письмові пояснення, у яких зазначив, що у виконкома було достатньо часу для виконання свого рішення та рішення суду, а у звітах немає підтвердження щодо серйозних намірів стосовно виконання судового рішення.

Розглядаючи вищевказану заяву ( звіт), колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України.

Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно частиною 2 статті 14 КАС України судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами, та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність встановлену законом.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях по справах «Іммобільяре Саффі проти Італії», «Горнсбі проти Греції», «Жовнер проти України», «Бурдов проти Росії», «Ясіун`єне проти Литви», «Руйану проти Румунії» наголошує на тому, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6.

При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що адміністративні органи є складовою держави, яка керується принципом верховенства права, а відтак інтереси цих органів збігаються з необхідністю належного здійснення правосуддя. Якщо адміністративні органи відмовляються або неспроможні виконати рішення суду, чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, надані статтею 6 стороні на судовому етапі, втрачають свою мету.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Юрій Миколайович Іванов проти України» наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

У такому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном. Відповідно, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що у разі, якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 Конвенції гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс («Піалопулос та інші проти Греції», «Юрій Миколайович Іванов проти України», «Горнсбі проти Греції»).

Відповідно до рекомендацій, викладених у Висновку Консультативної ради Європейських суддів № 13 (2010) «Щодо ролі суддів у виконанні судових рішень», в державі, яка керується верховенством права, державні органи, насамперед, зобов`язані поважати судові рішення і якнайшвидше реалізувати їх «ex-officio». Сама думка, що державний орган може відмовитися від виконання рішення суду, підриває концепцію примата права. Виконання рішення повинно бути справедливим, швидким, ефективним і пропорційним. Тому для цього мають бути забезпечені необхідні кошти. Чіткі правові норми повинні визначати доступні ресурси, відповідальні органи та відповідну процедуру їх розподілу.

Відтак, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження, є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції, складовою права на справедливий суд.

Відповідно до частин 2, 4 статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

З огляду на це, посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції є заходом для забезпечення конституційного права на судовий захист.

Невиконання рішення суду на протязі тривалого часу є порушенням права на справедливий судовий розгляд, що є порушенням Конвенції по правам людини.

Дослідивши подану виконавчим комітетом Генічеської міської ради заяву (звіт) щодо виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2014 року у справі № 653/447/14-а з доданими до неї копіями журналу реєстрації доручень, копії листа від 01.03.2021, копії листа від 25.02.2021, копії акта обстеження від 16.05.2019 колегія суддів зазначає, що з таких документів не вбачається, що виконавчим комітетом Генічеської міської ради було виконано постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2014 року у справі № 653/447/14-а.

З огляду на вказане та відповідно до приписів частини 2 статті 382 КАС України, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів заявника, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у прийнятті звіту про виконання рішення суду від 09.03.2021 у справі № 653/447/14-а та встановити виконкому Генічеської міської ради новий строк для подання звіту про виконання судового рішення у даній справі - до 14.05.2021.

Відповідно до приписів частин 2, 3, 4 статті 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Половина штрафу стягується на користь позивача, інша половина до Державного бюджету України.

Питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Приписи процесуального законодавства щодо накладення на суб`єкта владних повноважень штрафу за невиконання рішення або неподання звіту не є імперативними, а дозволяють суду діяти на власний розсуд в питанні накладення штрафу.

Колегія суддів зазначає, що передбачені вищевказаною нормою КАС України заходи судового контролю, в тому числі накладення штрафу, підлягають застосуванню у разі неподання звіту суб`єктом владних повноважень про виконання судового рішення або якщо в поданому звіті причини невиконання чи неповного виконання судового рішення є неповажними.

При цьому, накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Крім того, накладення штрафу є заходом, який повинен застосовуватись до порушника, коли всі можливі способи впливу на його поведінку у спірних правовідносинах були застосовані і порушник, не зважаючи на вказане, продовжує ухилення від виконання судового рішення.

Відповідно до частин 1, 3 статті 12 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" - сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста. Сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях.

Конституційний Суд України в рішенні від 06.07.1999 № 7-рп/99 наголосив, що голова це головна посадова особа територіальної громади міста (абзац 3 пункту 4 мотивувальної частини).

У пункті 1 резолютивної частини вказаного рішення, Конституційний Суд України зазначив, що положення статті 12, частин 3, 6 статті 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" в контексті статті 141 Конституції України треба розуміти так, що сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою відповідної територіальної громади з представницьким мандатом.

Згідно зі 1, 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування.

Отже, відповідно до частини 2 статті 382 КАС України та статті 12, частин 3, 6 статті 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" в контексті статті 141 Конституції України - Генічеський міський голова є керівником суб`єкта владних повноважень, відповідальним за виконання судового рішення.

Таким чином, з вказаних законодавчих положень вбачається, що судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу, відповідальну за виконання рішення суду.

Суд вважає достатніми підстави для накладення штрафу на керівника відповідача - суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, оскільки ним не виконано рішення, яке набрало законної сили та строк на виконання цього рішення апеляційним судом вже надавався.

Штраф за невиконання постанови суду, накладається на керівника суб`єкта владних повноважень незалежного від того чи залучався такий керівник, як відповідач при прийнятті відповідної постанови (постанова Верховного Суду від 18 липня 2019 року у справі № 813/213/17).

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять персональних даних Генічеського міського голови.

Проте, відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є обов`язковою підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання і не позбавляє виконавця скористатися своїм правом та отримати таку інформацію у відповідних установах.

Головним завданням виконавчого провадження є правильне і своєчасне виконання судового рішення.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, розглянувши 22 серпня 2018 року цивільну справу № 471/283/17ц (провадження № 61-331св18) за скаргами на бездіяльність державного виконавця Братського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Приписами Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року - 2 270, 00 грн

Щодо клопотання позивача застосувати до керівника відповідача - Генічеського міського голови штраф у максимальному розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, колегія суддів вважає таку суму штрафу надмірною, оскільки виконавчим комітетом Генічеської міської ради все ж таки приймаються міри для виконання судового рішення.

Визначаючи розмір штрафу, суд дійшов висновку про необхідність його застосування у мінімальному розмірі, тобто, на рівні двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки такий розмір буде достатнім для відповідача, та спонукатиме його виконати рішення суду.

Таким чином, у зв`язку з відсутністю належних доказів виконання відповідачем у встановлений судом строк постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2014 року у справі № 653/447/14-а, належить стягнути на користь ОСОБА_1 22 700,00 грн., іншу половину штрафу в розмірі 22 700,00 грн. - в дохід Державного бюджету України.

Враховуючи те, що рішення у даній справі залишається невиконаним відповідачем, суд вважає за необхідне встановити виконавчому комітету Генічеської міської ради новий строк подання звіту про виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2014 року у справі № 653/447/14-а та зобов`язати виконавчим комітетом Генічеської міської ради подати до П`ятого апеляційного адміністративного суду до 14.05.2021 звіт про його виконання.

На підставі викладеного, беручи до уваги невиконання виконавчим комітетом Генічеської міської ради постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2014 року у справі № 653/447/14-а, яке набрало законної сили, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 205, 248, 256, 374, 382, 383 КАС України, -

УХВАЛИВ:

У прийнятті заяви (звіту) виконавчого комітета Генічеської міської ради щодо виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2014 року у справі № 653/447/14-а - відмовити.

Клопотання ОСОБА_1 про накладення штрафу - задовольнити частково.

Встановити виконавчому комітету Генічеської міської ради новий строк подання звіту про виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2014 року у справі № 653/447/14-а та зобов`язати виконавчий комітет Генічеської міської ради подати до П`ятого апеляційного адміністративного суду до 14.05.2021 звіт про його виконання.

Накласти на Генічеського міського голову - ОСОБА_4 штраф - в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 45 400,00 ( сорок п`ять тисяч чотириста ) грн.

Стягнути з Генічеського міського голови - ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) половину штрафу у розмірі 22 700,00 ( двадцять дві тисячі сімсот) грн.

Стягнути з Генічеського міського голови - ОСОБА_4 на користь Державного бюджету України половину штрафу у розмірі 22 700,00 ( двадцять дві тисячі сімсот) грн.

Попередити Генічеського міського голову про те, що відповідно до частини 7 статті 382 КАС України сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання. Повторне невиконання цього обов`язку тягне за собою застосування наслідків, установлених частинами першою і другою цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Дата складення та підписання повного тексту судового рішення - 31 березня 2021 року.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Домусчі С.Д. Семенюк Г.В.