Справа № 240/13023/20
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2021-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/13023/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції:Майстренко Н.М.

Суддя-доповідач - Франовська К.С.

25 березня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Франовської К.С.

суддів: Боровицького О. А. Ватаманюка Р.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправними та скасування пункту наказу та наказу, зобов`язання поновити на посаді та здійснити нарахування і виплату грошового забезпечення,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції з наступними вимогами :

- визнати протиправним та скасувати п. 1 наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 08.07.2020 №795 "Про застосування дисциплінарних стягнень";

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 10.07.2020 № 187 о/с в частині звільнення його зі служби в поліції , з посади начальника сектору кримінальної поліції Хорошівського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) з 13.07.2020;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області поновити на посаді начальника сектору кримінальної поліції Хорошівського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області з 13.07.2020;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області здійснити нарахування та виплатити грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано п. 1 наказу Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 08.07.2020 №795 "Про застосування дисциплінарних стягнень".

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 10.07.2020 № 187 о/с в частині звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , начальника сектору кримінальної поліції Хорошівського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) з 13.07.2020.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника сектору кримінальної поліції Хорошівського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області з 13.07.2020.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Житомирській області здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 середній розмір грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 13.07.2020 по день винесення рішення по справі включно.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та нарахування і виплати суми середнього грошового забезпечення за один місяць допущено до негайного виконання.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що факт внесення відомостей до ЄРДР чи розслідування кримінального правопорушення за ознаками злочину , не було покладено в основу оспорюваних наказів та не стало підставою для звільнення позивача. Під час службового розслідування було встановлено, що позивачем вчинено дисциплінарне правопорушення, яке підриває авторитет поліції. Зазначає, що проведеним службовим розслідуванням, у порядку визначеному чинним законодавством повністю доведено факт вчинення дисциплінарного проступку позивача та його вину у скоєному, на підставі чого, начальником прийнято рішення про притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності. Наголошує, що презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі, на відміну від дисциплінарної відповідальності.

У відзиві представник позивача, адвокат Очич А.Ю. вказує на безпідставність доводів апеляційної скарги і просить її відхилити.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Як встановив суд та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 проходив службу у поліції на посаді начальника сектору кримінальної поліції Хорошівського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

У зв`язку з тим, що у ході досудового розслідування кримінального провадження №0000048 установлено, що начальник сектору кримінальної поліції Хорошівського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_1 вимагав та отримав неправомірну вигоду у розмірі 10000,00 грн. від мешканця Житомирської області "С" за сприяння в уникненні кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ст. 263 КК України, відповідно до подання для організації проведення службового розслідування та вжиття заходів реагування від 09.06.2020 №988/42-05/01-2020 Житомирське управління ДВБ НП України клопотало перед начальником Головного управління Національної поліції в Житомирській області про призначення за вказаним фактом службового розслідування.

З повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 10.06.2020 вбачається, що слідчий Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, розглянувши матеріали досудового розслідування в кримінальному провадженні від 02.06.2020 №0000048 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, встановивши наявність достатніх доказів для повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до вимог ст. ст. 36, 40, 42, 276- 279 КПК України повідомив ОСОБА_1 , працюючому на посаді начальника сектору кримінальної поліції Хорошівського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, про те, то він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто в одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого службового становища, поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди.

До ГУНП в Житомирській області 10.06.2020 надійшов рапорт т.в.о. начальника УКЗ ГУНП підполковника поліції Нікурадзе Д.А. про те, що 09.06.2020, близько 22:10, у м. Житомирі по вул. Кибальчича, поблизу будинку №9, працівниками УСБУ в Житомирській області спільно з слідчими ТУ ДБР, розташованого в м. Хмельницькому, під процесуальним керівництвом прокуратури Житомирської області затримано начальника сектору кримінальної поліції Хорошівського відділення поліції Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 . Так, 02.06.2020 Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, внесено відомості до ЄРДР №0000048 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Під час досудового розслідування кримінального провадження установлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , вимагав та отримав неправомірну вигоду в розмірі 10000,00 грн. від мешканця Житомирської області "С" за сприяння в уникненні кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ст. 263 (незаконне поводження зі зброєю) КК України і на момент затримання старший лейтенант поліції ОСОБА_1 перебував поза службою, в цивільному одязі, без вогнепальної зброї та спеціальних засобів. Цього ж дня старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

Наказом Головного управління Національної поліції у Житомирській області від 10.06.2020 №597 призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію за фактом внесення відомостей до ЄРДР №0000048 від 02.06.2020 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

На підставі зазначеного наказу Головним управлінням Національної поліції в Житомирській області відповідно до п. 1 ст. 70 Закону України "Про Національну поліцію" та п. 1 ст. 17 Закону України "Про дисциплінарний статут Національної поліції України" відсторонено ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків за займаною посадою.

Відповідно до пункту 1 наказу Головного управління Національної поліції у Житомирській області від 08.07.2020 №795 за грубе порушення службової дисципліни, невиконання вимог ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", в частині недотримання Присяги поліцейського, пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України в частині бути вірним Присязі поліцейського, п. 3 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України в частині запобігання вчиненню правопорушень, п. 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України в частині утримуватися від дій, які підривають авторитет Національної поліції України, п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про Національну поліцію", ст.ст. 3, 22 Закону України "Про запобігання корупції" застосовано до ОСОБА_1 - начальника сектору кримінальної поліції Хорошівського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області - дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 10.07.2020 №187 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Не погоджуючись із наказами, позивач оскаржив їх до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що факт порушення ОСОБА_1 саме службової дисципліни відповідачем в ході службового розслідування не встановлений, належними та допустимими доказами не доведений. Також суд відзначив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину може бути доведена лише вироком суду в межах розгляду кримінального провадження № №0000048, а не матеріалами службового розслідування. Суд врахував, що висновок службового розслідування містить лише опис вчиненого позивачем корупційного діяння, що має ознаки кримінального правопорушення, причини та умови вчинення дисциплінарного проступку не встановлені.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції та, надаючи правову оцінку вказаним відносинам, враховує таке.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 62 Конституції України: особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину <…>.

Частина 1 статті 3 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII): У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Пункт 1, 2 статті 18 Закону №580-VIII: поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Частини 1, 2 статті 19 Закону №580-VIII: у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Статтею 77 Закону України «Про Національну поліцію» визначено вичерпний перелік підстав для звільнення поліцейського.

Поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію»).

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина 2 статті 19 Закону № 580-VIII).

Закон України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018р. № 2337-VIII (надалі - Закон № 2337-VIII) визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 1 Закону № 2337-VIII службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Стаття 2 вказаного Закону встановлює завдання поліції. Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст.18 Закону № 2337-УІІІ поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Частинами 1-3 статті 11 Закон № 2337-VIII передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ч.1 статті 12 Закону № 2337-VIII).

Згідно частин 1-4 Закону № 2337-VIII службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування (стаття 14 Дисциплінарного Статуту).

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до положень пунктів 1, 4, 7 розділу V Порядку № 893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія (пункт 2 розділу VІ Порядку № 893).

Під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції був досліджений Висновок службового розслідування відповідно до якого вчинення позивачем дисциплінарного проступку полягало у наступному :

09.06.2020 о 23:30 до УКЗ ГУНП в Житомирській області надійшла інформація про те, що цього ж дня, близько 22:10 в м. Житомирі по вул. Кибальчича, поблизу будинку №9, працівниками УСБУ в Житомирській області спільно з слідчими Територіального управління ДБР, розташованого в м. Хмельницькому, під процесуальним керівництвом прокуратури Житомирської області, під час отримання неправомірної вигоди, затримано начальника сектору кримінальної поліції Хорошівського відділення поліції Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чуднів Житомирської області, освіта вища, у 2011 році закінчив Житомирський державний технологічний університет, в ОВС з 03.01.2014 по 06.11.2015, у Національній поліції України з 07.11.2015, на займаній посаді з 24.01.2020, діючих дисциплінарних стягнень не має, який перебував поза службою, у цивільному одязі, без вогнепальної зброї та спеціальних засобів (з 04.06.2020 по 09.06.2020 перебував на амбулаторному лікуванні у Державній установі "Територіальне медичне об`єднання МЕС України по Житомирській області").

У ході службового розслідування установлено, що 02.06.2020 Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у м. Хмельницькому, внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000048 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 (Прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою) КК України. У ході досудового розслідування зазначеного кримінального провадження встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 вимагав від ОСОБА_2 неправомірну вигоду за вирішення питання щодо незасудження останнього до покарання, пов`язаного з позбавленням волі, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 (Незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами), ч. 1 ст. 263-1 (Незаконне виготовлення, переробка чи ремонт вогнепальної зброї...) КК України (ЄРДР №000403 від 16.11.2019). Згідно обставин вчинення злочину, викладених у повідомленні старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 про підозру, установлено, що він, займаючи посаду начальника сектору кримінальної поліції Хорошівського відділення поліції Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області та в силу виконання покладених на нього обов`язків, дізнавшись про наявність кримінального провадження від 16.11.2019 №0000403, вирішив отримати неправомірну вигоду від ОСОБА_2 за сприяння у призначенні покарання, яке не пов`язане із позбавленням волі. Так, 09.06.2020 працівниками УСБУ в Житомирській області спільно з слідчими ТУДБР, розташованого в м. Хмельницькому, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 затримано "на гарячому", під час вимагання та одержання неправомірної вигоди у сумі 10300,00 грн.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, який дійшов висновку, що зміст висновку службового розслідування фактично тотожний змісту повідомлення про підозру позивачу по кримінальному провадженню, внесеному 02.06.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, вирок по якому на час розгляду справи не ухвалено.

Вчинення особою-поліцейським дій, за які передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного. Понад те, притягнення до різних видів юридичної відповідальності передбачає виконання/дотримання відмінних і самостійних (окремих) процедур, які передують ухваленню рішення щодо накладення певного виду стягнення.

Зокрема, питання про наявність підстав для накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування. Правова оцінка правильності рішення про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях поліцейського є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення, відтак можна робити висновки про правомірність спірного рішення.

В аспекті спірних правовідносин треба зауважити, що з`ясування обставин, які слугували приводом для службового розслідування (скоєння кримінального правопорушення), не може обмежуватися лише проміжними офіційними результатами досудового розслідування.

ГУ НП у своєму висновку за результатами службового розслідування відтворила виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, який міститься у письмовому повідомленні про підозру, і які у своїй сукупності дали органам досудового розслідування підстави допускати, що позивач вчинив кримінальне правопорушення та надати йому правову кваліфікацію.

Повідомлення про підозру є тільки формальним/офіційним припущенням органу/посадової особи, який/яка проводить досудове розслідування, про те, що конкретна особа причетна до злочину. Таке припущення ґрунтується на неостаточних (неповних) результатах досудового розслідування і кримінально-правова кваліфікація поставленого їй за провину діяння може бути змінена. З часу оголошення цієї підозри особа набуває статусу підозрюваного, однак її вину у вчиненні злочину ще потрібно довести, принаймні на цій стадії кримінального провадження твердити про її винуватість як доконаний факт не можна.

Дисциплінарна відповідальність є окремим/самостійним видом юридичної відповідальності і вирішення питання про правомірність притягнення особи до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати склад дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того яку кримінально-правову кваліфікацію ті самі дії особи-поліцейського отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали чи можуть настати для такої особи.

З урахуванням приписів частини першої статті 62 Конституції України апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що у разі набрання законної сили обвинувальним вироком суду відносно ОСОБА_1 будуть усі правові підстави для звільнення позивача з посади, проте висновки службового розслідування містить лише ті порушення, які інкримінуються позивачу у кримінальному провадженні та яким буде надана оцінка судом під час розгляду кримінального провадження.

Службовий висновок не містить самостійно доведених фактів, які б підтверджували порушення ОСОБА_1 службової дисципліни (як наприклад відсутні пояснення осіб та інші докази, які підтверджують наявність у діях позивача ознак дисциплінарного правопорушення).

Отже, колегія суддів дійшла висновку про те, що факт порушення позивачем службової дисципліни відповідачем в ході службового розслідування не встановлено.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Скаржник не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 30 березня 2021 року.

Головуючий Франовська К.С.

Судді Боровицький О. А. Ватаманюк Р.В.