Справа № 640/6867/21
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2021-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

18 березня 2021 року м. Київ № 640/6867/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Мазур А.С., ознайомившись з позовною заявою

за позовом ОСОБА_1
до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону
про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 із позовом до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, в якому просить суд: визнати протиправною бездіяльність Спеціалізованої прокуратури у військовій й та оборонній сфері Центрального регіону, пов`язану з відмовою в нарахуванні та виплаті з 01.01.2018 по 10.09.2020 ОСОБА_1 грошових коштів, які складають різницю між отриманим та належним йому грошовим забезпеченням та додатковими видами грошового забезпечення, а саме, матеріальною допомогою на вирішення соціально- побутових питань, матеріальною допомогою на оздоровлення, компенсації за невикористану відпустку, премії, надбавка за високі досягнення у праці та виконання особливо важливої роботи тощо, розрахованими з урахуванням складу за військове звання «лейтенант юстиції» в розмірі: - з 01.01.2018 по 25 02.2020 - 1190,00 грн.; військове звання «старший лейтенант юстиції» - з 26.02.2018 по 31.12.2018 - 1270,00 грн.; - з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 1420,00 грн.; - з 01.01.2020 по 10.09.2020 - 1610,00 грн., передбаченому приміткою до Додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2018, зобов`язати Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері Центрального регіону нарахувати та виплатити з 01.01.2018 по 10.09.2020 ОСОБА_1 грошові кошти, які складають різницю між отриманим та належним йому грошовим забезпеченням та додатковими видами грошового забезпечення, а саме, матеріальною допомогою на вирішення соціально- побутових питань, матеріальною допомогою на оздоровлення, компенсації за невикористану відпустку, премії, надбавка за високі досягнення у праці та виконання особливо важливої роботи тощо, розрахованими з урахуванням окладу за військове звання «лейтенант юстиції» в розмірі: - з 01.01.2018 по 25.02.2020 - 1190,00 грн.; військове звання «старший лейтенант юстиції» - з 26.02.2018 по 31.12.2018 - 1270,00 грн.; - з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 1420,00 грн.; - з 01.01.2020 по 10.09.2020 - 1610,00 грн., відповідно до примітки до додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших to» №704 від 30.08.2018, визнати протиправною відмову Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошового забезпечення (заробітної плати) начальника другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні управління процесуального Ігерівництва військової прокуратури Центрального регіону України, з 26.03.2020 по 10.09.2020, в порядку та в розмірах передбачених ч.ч. 2, 3, 4, 5, F7 ст. 81 Закону України «Про прокуратуру», зобов`язати Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері Центрального регіону нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошові кошти, які складають різницю між фактично отриманим з 26.03.2020 по 10.09.202Q грошовим забезпеченням та належним до виплати грошовим забезпеченням розрахованим у порядку та спосіб визначений ч.ч. 2, 3, 4, 5, 7 ст. 81 Закону України «Про прокуратуру», з урахуванням положень: п. 3-1 Порядку виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1090, додатку 16 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, п. 2 Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 №414 та окладу за військове звання.

Крім того, нормами ч. 6 ст. 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Вказана норма кореспондується із ч. 1 ст. 123 КАС України, у якій йдеться про те, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Особливості строків звернення до адміністративного суду врегульовані ст. 122 КАС України, ч. 1 якої передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За загальним правилом для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Визначаючись з приводу того, чи врегульовано іншими законами інші строки для звернення до адміністративного суду у правовідносинах, пов`язаних із затримкою виплати працівникові усіх сум при звільненні, суд враховує положення ст. 233 Кодексу законів про працю України.

Так, ч. 1 згаданої статті передбачено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

На переконання суду, встановлений ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю України тримісячний строк звернення до суду з метою вирішення трудового спору і є тим іншим строком в розумінні ч. 3 ст. 122 КАС України, який слід застосовувати в даному випадку.

Більше того, у рішенні Конституційного Суду України №4-рп/2012 від 22 лютого 2012 року у справі щодо офіційного тлумачення положень ст. 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями ст. 117, 237-1 цього кодексу суд конституційної юрисдикції роз`яснив, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.

Аналогічні висновки викладені й у постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці". Так, у п. 25 вказаної постанови зазначено, що непроведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 Кодексу законів про працю України. У цьому разі перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку.

Такі ж правові висновки містять і судові рішення Верховного Суду (зокрема, у постановах від 13 березня 2019 року (справа №813/1001/17), від 24 січня 2019 року (справа №802/28/16-а).

Правовою підставою для вимоги позивача про стягнення завданої йому шкоди стало прийняття Конституційним Судом України рішення №6-р/2020 від 26.03.2020 - і саме з цього дня розпочався перебіг процесуального строку звернення позивача до суду.

Враховуючи те, що позивач звернувся із даним позовом до суду 15.03.2021, тобто із пропуском процесуального строку в один рік, останньому слід надати обґрунтовані докази, що позбавили останнього можливості звернутися до суду.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Наведене вище у сукупності свідчить про недотримання вимог Кодексу адміністративного судочинства України та є недоліками позовної заяви, що в свою чергу створює перешкоди для вирішення питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі.

Вказані недоліки мають бути усунуті позивачем, шляхом приведення позовної заяви у відповідності до вимог ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України та подачі суду доказів поважності пропуску процесуального строку.

Керуючись ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Окружний адміністративний суд міста Києва -

У Х В А Л И В:

1.Залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху .

2.Встановити позивачу строк до 10 днів для усунення недоліків позовної заяви, з дня отримання даної ухвали.

3.Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч.4 ст. 169 КАСУ.

Ухвала, відповідно до змісту ч. 2 ст. 256 та п. 5 ч. 1 ст. 294 КАС України, набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена лише у випадку порушення правил підсудності

Суддя А.С. Мазур