Справа № 300/3775/20
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2021-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" березня 2021 р. справа № 300/3775/20
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Скільського І.І., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів за отримані предмети речового майна у розмірі 3492,36 грн., -
ВСТАНОВИВ:
Військова частина НОМЕР_1 , 17.12.2020 звернулася до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів за отримані предмети речового майна у розмірі 3492,36 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що у відповідності до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.02.2018 №29 солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , призначеного наказом командувача Високомобільних десантних військ Збройних Сил України (по особовому складу) №05-РС від 05.02.2018 на посаду номер обслуги 2 зенітного артилерійського відділення зенітно артилерійського взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , який прибув 12.02.2018 з військової частини НОМЕР_2 м.Житомир з 12.02.2018 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , та на всі види забезпечення, в тому числі речового. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.01.2020 №11, ОСОБА_1 , звільнений з військової служби у запас на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №4-РС від 17.01.2020 згідно підпункту «Е» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади). 17.01.2020 справи та посаду здав і направлений для зарахування на військовий облік до Івано-Франківського МВК Івано-Франківської області. З 17.01.2020 виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, в тому числі речового. Вище вказаним наказом від 17.01.2020 №11 також встановлено утримати грошові кошти за недонос речового майна у сумі 2661,51 грн., згідно довідки-розрахунку №1 від 17.01.2020 і грошові кошти за недонос речового майна у сумі 830,85 грн., згідно довідки -розрахунку №2 від 17.01.2020. З огляду на бездіяльність відповідача щодо добровільного відшкодування витрат, позивач, з метою стягнення коштів, звернувся із даним позовом до суду.
Відповідно до частини 3 статті 171 КАС України, якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є підприємцем, суддя не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.
Івано-Франківським окружним адміністративним судом 29.01.2021 направлено відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління ДМС в Івано-Франківській області запит щодо надання відомостей щодо реєстрації місця проживання та інших персональних даних, які містяться в реєстрі територіальної громади/Єдиному державному демографічному реєстрі особи щодо ОСОБА_1 (а.с.42).
09.02.2021 на адресу суду, через канцелярію, надійшла відповідь відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління ДМС в Івано-Франківській області, згідно якої місце проживання ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 (зворот а.с.42).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.12.2020 позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 залишено без руху (24-25).
Враховуючи усунення позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою суду від 22.01.2021 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні (а.с.36-37).
Судом на виконання вимог статті 174 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачу за адресою його місцезнаходження, надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію ухвали про відкриття провадження, в якій зазначено, що дана справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.
28.01.2021 відповідач отримав копію ухвали суду про відкриття провадження в даній адміністративній справі, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.40). Заяв чи клопотань відповідач суду не подав, правом на подання відзиву на позов, не скористався. Також відповідачем не повідомлено суд про поважність причин ненадання такого відзиву.
Згідно частини 6 статті 162, частини 2 статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Зважаючи на вищевикладене, судом здійснено розгляд справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до вимог частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без проведення судового засідання та повідомлення та (або) виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12.02.2018 №29 солдата ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу частини та прийнято на військову службу на посаду номера обслуги 2 зенітного-артилерійського взводу роти вогневої підтримки (а.с.9).
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17.01.2020 №11, солдата ОСОБА_1 звільненого з військової служби у запас на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №4-РС від 17.01.2020р., у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі. Вироком першотравневого районного суду м. Чернівці від 16.12.2019 року у справі №725/5920/19 позивача визнано винним у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 408 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 5 років, на підставі статті 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням (а.с.10-12).
Також відповідно до вказаного наказу позивача з 17.01.2020р. виключено зі списків особового складу частини та утримано грошові кошти за недонос речового майна у сумі 2 661,51 грн., згідно довідки-розрахунку №1 від 17.01.2020р. та в сумі 830,85 грн., згідно довідки-розрахунку №2 від 17.01.2020р.
Відповідно до витягу з книги грошових стягнень і нарахувань військової частини НОМЕР_1 , розпочатої 02.01.2020р., залишок до стягнення становить 3 492,36 грн. (а.с.17-18).
Зважаючи на відсутність добровільного відшкодування відповідачем вказаної суми, позивач звернувся до суду з позовом про примусове стягнення з відповідача вартості виданих йому предметів речового майна, строки носіння яких не закінчились на суму 3 492,36 грн.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначено Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 №548-XІV(далі - Статут).
Згідно статті 9 Статуту, військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до статті 11 Статуту, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.
Статтею 16 Статуту визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Згідно приписів статей 26 та 27 Статуту, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення.
Відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, та військовослужбовці одержують грошове та речове забезпечення за рахунок держави.
Як встановлено судом, відповідач проходив службу в Збройних Силах України, був забезпеченим речовим майном згідно норм забезпечення та інвентарним майном, що підтверджується наявною у матеріалах справи картою обліку військового майна особистого користування №792/514 (а.с. 15-16).
Відповідно до пункту 4 розділу ІІІ Інструкції, у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби.
Згідно із положеннями ст.12 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 №160-IX, у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.
Судом встановлено, що на момент звільнення відповідача зі служби в Збройних Силах України вартість речового майна, яка підлягала утриманню з відповідача, складає 3 492,36 грн.
При цьому, вжиття військовою частиною НОМЕР_1 заходів щодо добровільної сплати відповідачем вартості предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, не призвели до фактичної сплати відповідачем спірної суми.
Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача вартості виданих йому предметів речового майна, строки носіння яких не закінчились на суму 3 492,36 грн., є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 вартість виданих йому предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, в загальній сумі 3 492 (три тисячі чотириста дев`яносто дві) гривні 36 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач: Військова частина НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 .

Суддя /підпис/ Скільський І.І.