Справа № 360/994/21
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

31 березня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/994/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Ірметова О.В. розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

02 березня 2021 року на адресу Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області, в якій позивач просить:

- визнати бездіяльність Управління Пенсійного фонду України у місті Лисичанськ Луганської області, щодо не зарахування до пільгового стажу, періоду роботи з 18.06.1979 по 08.10.1979 (3 місяці 21 днів) у шахті імені 60 років Радянської України виробничого об`єднання по добичі вугілля «Лисичанськвугілля», на посаді підземного електрослюсаря, з 26.04.1980 по 17.06.1982 служби у Радянській армії, з 20.02.1997 по 03.06.2000 у другому воєнізованому гірничорятувальному загоні на посаді респіраторника оперативного взводу та час навчання з 01.09.1975 по 08.06.1979 у професійно-технічному вчилищі № 54 на підземного електрослюсаря, за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, протиправною з 15 лютого 2021 року.

- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у місті Лисичанськ Луганської області Визнати, що до винесення рішення від 19 лютого 2021 року № 29 «про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 », та визнати протиправним та скасувати, рішення Управління Пенсійного фонду України у місті Лисичанськ Луганської області від 19 лютого 2021 року № 29 «про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 »;

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у місті Лисичанськ Луганської області, призначити пенсію ОСОБА_1 пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши період роботи з 18.06.1979 по 08.10.1979 у шахті імені 60 років Радянської України виробничого об`єднання по добичі вугілля «Лисичанськвугілля», на посаді підземного електрослюсаря, з 26.04.1980 по 17.06.1982 служби у Радянській армії, з 20.02.1997 року по 03.06.2000 року у другому воєнізованому гірничо-рятувальному загоні на посаді респіраторника оперативного взводу та час навчання з 01.09.1975 по 08.06.1979 у професійно-технічному вчилищі № 54 на підземного електрослюсаря за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, з 15 лютого 2021 року та виплатити недоотримані суми пенсії з 15 лютого 2021 року.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що рішенням Управління пенсійного фонду України в місті Лисичанськ Луганської області від 19 лютого 2021 року № 29 при розгляді заяви про призначення пенсії ( із зменшенням пенсійного віку), від 15 лютого 2021 року, було відмовлено у призначення пенсії.

При цьому, не були зараховані до стажу роботи за списком № 1 період роботи:

- з 01.09.1975 року по 08.06.1979 (3 роки 9 місяців 8 днів), час навчання у професійно-технічному вчилищі № 54 на підземного електрослюсаря;

- з 18.06.1979 по 08.10.1979 (3 місяці 21 днів) у шахті імені 60 років Радянської України виробничого об`єднання по добичі вугілля «Лисичанськвугілля», на посаді підземного електрослюсаря;

- з 26.04.1980 по 17.06.1982 (2 роки 1 місяць 22 дня) служба у Радянській армії;

- з 20.02.1997 по 03.06.2000 (3 роки 3 місяці 14 днів) коли працював у другому воєнізованому гірничо-рятувальному загоні распіраторщиком оперативного взводу.

Та не був зарахований до загального стажу період роботи з 18.04.1989 по 15.07.1991 (2 роки 2 місяці 28 днів) у Лисичанській торговій базі, з приводу того, що нібито в трудовій книжці відсутня назва підприємства.

Зараховано до списку № 1 період з 20.09.1982 по 04.01.1984 (1 рік 3 місяці 13 днів), у шахті ім. Д.Ф. Мельникова виробничого об`єднання по добичі вугілля «Лисичанськвугілля».

Позивач не може взагалі надати будь-які довідки з підприємства та трудового архіву по незалежним обставинам (окуповані території), але те, що робота повний день під землею на вугільних шахтах відносяться до списку № 1 не викликає сумніву, та підтверджено записом в трудовій книжці, яка є основним документом для призначення пенсії.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та звернувся до суду за захистом порушених прав.

25 березня 2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 25-28), в обґрунтування якого зазначено, що відповідачем було розглянуто заяву позивача від 15.02.2021 про призначення пенсії відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та відмовлено у такому призначенні у зв`язку з недостатністю страхового стажу.

При прийнятті рішення стаж позивача було враховано згідно абзацу 7 пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового сажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок 637).

Страховий стаж обчислений на підставі відомостей наявних в трудовій книжці з урахуванням інформації про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України, наявних в індивідуальних відомостях про застраховану особу станом на день звернення за призначенням пенсії складає 16 років 1 місяць 25 днів, робота за списком №1-1 рік 3 місяці 13 днів. Для розрахунку встановлено 17 років 1 місяць 25 днів.

Позивач не погоджується із тим, що при прийнятті рішення Управлінням було зараховано до його страхового стажу, та не віднесено до стажу роботи за списком № 1 наступні періоди роботи: з 01.09.1975 по 08.06.1979 (3 роки 9 місяців 8 днів) - час навчання у професійно-технічному училищі № 54 на підземного електрослюсаря.

За доводами позивача, у відповідності із ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», період навчання зараховується до відповідного стажу роботи.

Відповідно до розрахунку стажу позивача для призначення пенсії за заявою від 15.02.2021 Управлінням зараховано період навчання Позивача до страхового стажу у кількості 3 років 9 місяців 8 днів.

Натомість, відповідно пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючи довідки підприємств, установ, організацій, або їх правонаступників (Додаток №5) у довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

До стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах зараховуються періоди навчання в професійно-навчальному закладі, якщо після закінчення навчального закладу слідує пільгова робота за набутою професією та перерва між закінченням навчання і зарахуванням на роботу не перевищує трьох місяців.

Згідно записів в трудовій книжці позивача через шість місяців за періодом навчання, розпочато роботу на Лисичанському автотранспортному підприємстві 12671 в якості шофера 3-го класу.

З огляду на зазначене, період навчання в ПТУ № 54 міста Лисичанська до пільгового стажу по списку №1 зарахувати немає підстав за відсутністю підтвердження пільгового характеру роботи після закінчення навчання.

Факт такої роботи позивача з 18.06.1979 по 08.10.1979 (3 місяці 21 днів) у шахті імені 60 років Радянської України виробничого об`єднання по добичі вугілля «Лисичанськвугілля», на посаді підземного електрослюсаря (особливо як такий, що визначає право на пенсію на пільгових умовах), взагалі жодним чином не підтверджений та не заявлявся позивачем при зверненні за призначенням пенсії 15.02.2021.

З 26.04.1980 по 17.06.1982 (2 роки 1 місяці 22 дня) служба у Радянській армії. Аналогічно періоду навчання позивача, період його служби у Радянській армії було зараховано Управлінням до страхового стажу у кількості 2 років 1 місяць 20 днів. Час проходження строкової військової служби, який зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинен перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Надані позивачем документи, не містять інформації, що виконувана ним робота на момент призову на строкову службу, дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Згідно записів в трудовій книжці позивача та довідки ПАТ «Рідкісні гази» позивач працював водієм навантажувача 3-го розряду.

Періоди роботи позивача з 20.02.1997 по 31.07.1999 в 9 воєнізованому гірничо-рятувальному загоні та з 01.08.1999 по 03.06.2000 в 2 воєнізованому гірничо-рятувальному загоні (3 роки 3 місяці 14 днів) зараховані Управлінням до його страхового стажу. Записи в трудовій книжці позивача за вказані періоди не містять відомостей, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, будь-яких уточнюючих довідок із зазначених підприємств до заяви про призначення пенсії від 15.02.2021 не надавалось.

Управління вважає неприйнятними твердження позивача про «неможливість надати будь які довідки з підприємства та трудового архіву по незалежним обставинам, (окуповані території), але те, що робота повний день під землею на вугільних шахтах відносяться до списку № 1 не викликає сумніву, та підтверджено записом в трудовій книжці, яка є основним документом для призначення пенсії».

Всі підприємства, на яких працював позивач знаходяться/знаходились в м. Лисичанську Луганської області, яке не є окупованою територією. Також, в межах даного адміністративного позову не має жодних спірних питань про роботу повний день позивача під землею на вугільних шахтах, що відносяться до списку № 1.

На підставі викладеного відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 05 березня 2021 року провадження у справі за даним адміністративним позовом було відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін) (а.с. 20-21).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-77,90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 15 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області з заявою про призначення пенсії (а.с. 35).

Рішенням Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області від 19.02.2021 №29 відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за відсутністю необхідного страхового стажу на дату звернення. В обґрунтування рішення зазначено, що зарахувати до страхового стажу період роботи в Лисичанській торговій базі з 18.04.1989 по 15.07.1991 (2 роки 2 міс 28 днів) підстав не має за відсутністю назви місця роботи в трудовій книжці, а також за відсутністю інших документів, які підтверджують роботу на підприємстві, про що зазначено в особистій заяві ОСОБА_1 . Страхового стажу підтверджено документами 16 років 1 місяць 25 днів, робота за списком №1 1 рік 3 місяці 13 днів. Для розрахунку встановлено 17 років 1 місяць 25 днів (а.с. 32-33).

Згідно алгоритму розрахунку пенсії за віком, періоди з 01.09.1975 по 08.06.1979 навчання зараховано до страхового стажу (3 роки 9 місяців 8 днів), з 18.06.1979 по 08.10.1979 не враховано до стажу, з 26.04.1980 по 15.06.1982 військова служба зараховано до страхового стажу (2 роки 1 міс 20 днів), з 20.02.1997 по 31.07.1999 зараховано до страхового стажу (2 роки 5 міс 12 днів), з 01.08.1999 по 02.06.2000 зараховано до страхового стажу (10 міс 2 дні) (а.с. 34).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII.

Стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

„На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам;

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам;

в) трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі;

г) жінки, які працюють трактористами-машиністами, машиністами будівельних, шляхових і вантажно-розвантажувальних машин, змонтованих на базі тракторів і екскаваторів, - після досягнення 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 15 років на зазначеній роботі;

д) жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України;

е) жінки, зайняті протягом повного сезону на вирощуванні, збиранні та післязбиральній обробці тютюну, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років;

є) робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років;

ж) жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п`ятеро і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України;

з) водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи 25 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи 20 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

Працівникам інших виробництв, професій та посад дострокові пенсії залежно від умов праці (але не раніш як після досягнення 55 років чоловіками і 50 років жінками) можуть встановлюватися за результатами атестації робочих місць за рахунок коштів підприємств та організацій, призначених на оплату праці, які перераховуються до Пенсійного фонду України на виплату пенсій до досягнення працівником пенсійного віку, передбаченого статтею 12 цього Закону.

Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

Контроль за правильністю застосування списків на пільгове пенсійне забезпечення і якістю проведення атестації робочих місць на підприємствах та в організаціях, підготовка пропозицій щодо вдосконалення цих списків покладаються на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю (стаття 13).

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку).

Пунктом 20 зазначеного Порядку передбачено, що у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. В довідці має бути вказано: період роботи, що зараховується до спеціального стажу: професія або посада, характер роботи: розділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включаються цій період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Таким чином, довідки мають надаватися в разі, коли взагалі відсутні відомості в трудовій книжці про працю громадян у спірний період.

Аналізуючи зазначені норми суд зазначає, що основними умовами призначення пенсії за віком на пільгових умовах працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1, а саме для чоловіків є:

- досягнення 50 років;

- стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Дослідивши матеріали справи трудову книжку позивача, розрахунок стажу роботи, суд встановив, що до розрахунку пенсії за віком, відповідачем включено періоди роботи позивача з 01.09.1975 по 08.06.1979 навчання зараховано до страхового стажу (3 роки 9 місяців 8 днів), з 18.06.1979 по 08.10.1979 не враховано до стажу, з 26.04.1980 по 15.06.1982 військова служба зараховано до страхового стажу (2 роки 1 міс 20 днів), з 20.02.1997 по 31.07.1999 зараховано до страхового стажу (2 роки 5 міс 12 днів), з 01.08.1999 по 02.06.2000 зараховано до страхового стажу (10 міс 2 дні). Страховий стаж роботи склав 17 років 01 місяць 25 днів (а.с. 34).

В свою чергу відповідачем не включено до страхового стажу позивача період роботи з 18.04.1989 по 15.07.1991 (2 роки 2 місяці 28 днів) у Лисичанській торговій базі. При цьому позивач не оскаржує такі дії відповідача, а тому судом не надається оцінка даним обставинам.

Таким чином, на дань звернення позивача до органу пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком у позивача не вистачає страхового стажу 20 років, як то вимагає Закон.

Щодо страхового стажу позивача, який дає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку, судом встановлено наступне.

Відповідно до записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 позивач у спірні періоди: з 01.09.1975 по 08.06.1979 навчався в СПТУ №54 м. Лисичанськ за спеціальністю електрослюсар підземний, з 13.12.1979 по 16.01.1980 прийнято шофером 3-го класу на Лисичанському автотранспортному підприємстві 2671, з 26.04.1980 по 17.06.1982 служба у Радянській армії, з 20.02.1997 по 31.07.1999 прийнято на службу респіраторником гірничо-рятувального взводу у 9 воєнізованому гірничо-рятувальному загоні, з 01.08.1999 по 03.06.2000 прийнято респіраторником 4 взводу у 2 воєнізованому гірничо-рятувальному загоні (а.с. 9-11). Позивач вважає, що дані періоди роботи повинні бути зараховані до стажу, який надає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Щодо зарахування до пільгового стажу позивача періоду його навчання в СПТУ №54 м. Лисичанськ з 01.09.1975 по 08.06.1979, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту», час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Також відповідно до частини першої статті 8 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_1 у період з 01.09.1975 по 08.06.1979 позивач навчався в СПТУ №54 міста Лисичанськ за спеціальністю електрослюсар підземний та здобув відповідну кваліфікацію, що також підтверджується дипломом №650962 (а. с. 9-11, 17).

Враховуючи положення статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту», позивач має право на зарахування вищезазначеного періоду навчання до його пільгового стажу у разі якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Відповідно до трудової книжки позивач після закінчення навчання з 13.12.1979 працював шофером 3-го класу Лисичанського автотранспортного підприємства 2671.

Таким чином, перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу перевищує три місяці та робота, на яку влаштувався позивач, не є роботою за набутою професією позивача.

Щодо періоду роботи позивача з 18.06.1979 по 08.10.1979 на шахті імені 60 років Радянської України виробничого об`єднання по добичі вугілля «Лисичанськвугілля», підземним електрослесарем суд зазначає наступне.

Як вбачається з трудової книжки позивача, відсутні відомості про працю у період з 18.06.1979 по 08.10.1979 на шахті імені 60 років Радянської України виробничого об`єднання по добичі вугілля «Лисичанськвугілля», підземним електрослюсарем.

До позовної заяви позивачем надано архівну довідку від 12.02.2021 №395/10-26 та довідку від 15.09.1982 на підтвердження стажу роботи у період з 18.06.1979 по 08.10.2979 на шахті імені 60 років Радянської України виробничого об`єднання по добичі вугілля «Лисичанськвугілля», підземним електрослюсарем.

Судом встановлено, що позивачем під час звернення до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії не надавалися архівна довідка від 12.02.2021 №395/10-26 (а.с. 13) та довідка від 15.09.1982 (а.с. 8) на підтвердження стажу роботи у період з 18.06.1979 по 08.10.1979 на шахті імені 60 років Радянської України виробничого об`єднання по добичі вугілля «Лисичанськвугілля», підземним електрослюсарем.

Суд зазначає, що зазначені довідки містять у собі відомості про різні періоди роботи ОСОБА_2 на шахті імені 60 років Радянської України виробничого об`єднання по добичі вугілля «Лисичанськвугілля», підземним електрослюсарем.

З огляду на зазначене, архівна довідка від 12.02.2021 №395/10-26 (а.с. 13) та довідка від 15.09.1982 (а.с. 8) не є належними та достовірними доказами підтвердження роботи позивача у період з 18.06.1979 по 08.10.1979 на шахті імені 60 років Радянської України виробничого об`єднання по добичі вугілля «Лисичанськвугілля», підземним електрослюсарем, а тому судом не приймаються до уваги.

Крім того суд зазначає, що згідно розписки-повідомлення про отримані документи про призначення пенсії (зворотній бік а.с. 35) позивачем при звернені із заявою про призначення пенсії дані довідки не надавалися.

Оскільки позивач не надав зазначені довідки, які впливають на підставу зарахування періоду навчання суд дійшов висновку, вимога про зарахування періоду навчання до пільгового стажу є передчасним та у позивача є право надати ці довідки пенсійному органу для їх врахування при вирішенні питання про призначення пенсії на пільгових умовах.

Суд зазначає, що на день звернення з заявою про призначення пенсії за віком позивачу виповнилось 61 рік, але згідно розрахунку його стажу, страховий стаж позивача складає 17 років 1 міс 25 днів, що є не достатнім для призначення пенсії за віком, тим більш пенсії на пільгових умовах.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;

з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;

з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;

з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років;

починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу:

по 31 грудня 2018 року - від 15 до 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - від 16 до 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - від 17 до 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - від 18 до 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 19 до 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року;

з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 22 до 32 років;

з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 23 до 33 років;

з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - від 24 до 34 років;

починаючи з 1 січня 2028 року - від 25 до 35 років.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - від 15 до 16 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - від 15 до 17 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - від 15 до 18 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 15 до 19 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 15 до 20 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 15 до 21 року;

з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 15 до 22 років;

з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 15 до 23 років;

з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - від 15 до 24 років;

починаючи з 1 січня 2028 року - від 15 до 25 років.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, необхідного страхового стажу на дату досягнення віку, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, пенсію за віком може бути призначено після набуття особою страхового стажу, визначеного частинами першою - третьою цієї статті на дату досягнення відповідного віку.

Наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Враховуючи вищевикладене, право позивача на пенсію за віком настане за наявності страхового стажу повних 17 років після досягнення віку 65 років.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що рішення відповідача від 19.02.2021 №29 про відмову в призначенні пенсії позивачу є правомірним та скасуванню не підлягає.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати, понесені позивачем, відповідно до статті 139 КАС України не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 32, 77, 78, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Ірметова