Справа № 520/2060/2020
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 р.Справа № 520/2060/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: П`янової Я.В. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2020 (ухвалене суддею Біловою О.В., повний текст якого виготовлений 15.10.2020 р.) по справі № 520/2060/2020 за позовом Приватного акціонерного товариства "Ульяновське"

до Головного управління ДПС у Харківській області третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Богодухівський комбікормовий завод"

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "УЛЬЯНОВСЬКЕ" (в подальшому - ПРАТ «УЛЬЯНОВСЬКЕ») звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача: № 2 від 15.11.2019 р.; № 2 від 15.11.2019 р.; № 2 від 15.11.2019 р.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2020 р. позов задоволено частково, а саме: визнати протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 2 від 15.11.2019 р.; визнати протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 2 від 15.11.2019 р. в частині штрафу на суму 1367949 грн.; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 2 від 15.11.2019 р. в частині основного платежу на суму 405192 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 101298 грн.; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2020 р. в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Податкового кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства та на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Позивачем до суду апеляційної інстанції подано письмовий відзив, в якому просить залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2020 р. без змін.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2021 р., постановленою без виходу до нарадчої кімнати, замінено відповідача у справі ГУ ДПС у Харківській області () на ГУ ДПС у Харківській області ().

У судове засідання третя особа свого представника не направила, про дату, час і місце судового засідання повідомлена своєчасно та належним чином.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечував і просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги відповідача задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що за результатами, проведеної з 20.09.2019 р. по 18.10.2019 р. планової виїзної документальної перевірки ПРАТ «УЛЬЯНОВСЬКЕ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2016 р. по 30.06.2019 р., валютного законодавства за період з 03.07.2016 р. по 30.06.2019 р. з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2016 р. по 30.06.2019 р., іншого законодавства за період з 01.07.2016 р. по 30.06.2019 р., контролюючим органом складено акт перевірки № 510/20-40-05-02-08/00387097 від 25.10.2019 р., висновками якого встановлені наступні порушення: п. 188.1 ст. 188, ст. 192, п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, занижено податок на додану вартість в сумі 410579 грн., в т. ч. за жовтень 2016 в сумі 350584 грн., за листопад 2016 в сумі 3506 грн., за березень 2019 в сумі 56489 грн. та встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду з податку на додану вартість за червень 2019 року на суму 2607783 грн.; п. 201.1 статті 201 Податкового кодексу України при виникненні податкових зобов`язань платником податку не складено податкові накладні в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та не зареєстровано їх в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений Податковим кодексом термін на загальну суму 2741285 грн., в тому числі за жовтень 2016 в сумі 350584 грн., за листопад 2016 року в сумі 3506 грн., за січень 2017 року в сумі 217491 грн.. за лютий 2017 року в сумі 173860 грн., за квітень 2017 року в сумі 211431 грн., за червень 2017 року в сумі 24826 грн., за вересень 2017 року в сумі 331539 грн., за жовтень 2017 року в сумі 26130 грн., за листопад 2017 року в сумі 32132 грн.. за грудень 2017 року в сумі 36151 грн., за лютий 2018 року в сумі 3902 грн., за березень 2018 року в сумі 402382 грн., за квітень 2018 року в сумі 2607 грн., за травень 2018 року в сумі 166 грн., за вересень 2018 року в сумі 45942 грн., за жовтень 2018 року в сумі 304736 грн. за березень 2019 року в сумі 6167 грн., за квітень 2019 року в сумі 426030 грн. за травень 2019 року в сумі 141703 грн.

На підставі вищевказаних висновків, відповідачем 15.11.2019 р. прийняті наступні податкові повідомлення-рішення: № 2, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), на суму 513223,75 грн., в тому числі: основного платежу 410579,00 грн, штрафних (фінансових) санкцій 102644,75 грн., а саме: щодо списання у перевіреному періоді зернових: за основним платежем 405192 грн. та за штрафними санкціями 101298 грн.; по операції з надання послуг для Корпорації «Украгротех»: за основним платежем 5387 грн., за штрафними санкціями - 1346,75 грн.; № 2, яким до позивача застосовано штраф в розмірі 50 % у сумі 1370642,50 грн., у зв`язку з нереєстрацію податкових накладних на суму 2741285 грн., а саме, щодо списання у перевіреному періоді зернових в сумі 1139330 грн.; по операції з надання послуг для Корпорації «Украгротех» - у сумі 2693,50 грн.; щодо понаднормового списання добрив - у сумі 228619 грн.; № 2, яким зменшено суму від`ємного значення з податку на додану вартість на суму 2607783 грн., а саме, по взаємовідносинам з ТОВ «Оптімус Плюс» - 277077 грн., щодо списання у перевіреному періоді зернових 1873468,00 грн., щодо понаднормового списання добрив 457238 грн.

Не погоджуючись з вищевказаними повідомленнями-рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що податкові повідомлення-рішення № 2 від 15.11.2019 р., № 2 від 15.11.2019 р. в частині штрафу на суму 1367949 грн.; № 2 від 15.11.2019 р. в частині основного платежу на суму 405192 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 101298 грн. необґрунтовані та підлягають скасуванню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно із п 192.3 ст. 192 Податкового кодексу України, результат перерахунку податкових зобов`язань і податкового кредиту постачальника та отримувача відображається у складі податкової декларації за звітний податковий період у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Реєстрації підлягають усі податкові накладні та/або розрахунки коригування (далі ПН та/або РК) (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми ПДВ в одній ПН/РК.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

З 01.01.2017 р. скасовано спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства, зокрема, з 01.01.2017 втратила чинність ст. 209 Податкового кодексу України, яка встановлювала умови його застосування.

Відповідно до п. 49 Підрозділу 2 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України зі змінами та доповненнями реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, складених платниками - сільськогосподарськими підприємствами, що до 1 січня 2017 року застосовували спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, за операціями з постачання сільськогосподарських товарів/послуг, визначених відповідно до пункту 209.7 статті 209 цього Кодексу, має бути здійснена не пізніше 15 січня 2017 року.

Реєстрація зазначених в абзаці першому цього пункту податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних не може здійснюватися з порушенням строку, визначеного абзацом першим цього пункту.

Аналіз вказаної норми законодавства свідчить про те, що нею обмежено строк реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування, складених платниками - сільськогосподарськими підприємствами за операціями з постачання сільськогосподарської продукції у межах спеціального режиму оподаткування, датою складання яких припадає до 31.12.2016 р. включно.

Судовим розглядом встановлено, що позивач є платником - сільськогосподарським підприємством, що до 1 січня 2017 року застосовував спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 Податкового кодексу України.

Між позивачем та ТОВ «Оптімус Плюс» 28.11.2016 р. укладено договір постачання соняшнику № 82103 р.

У листопаді 2016 року ТОВ «Оптімус Плюс», перерахував передплату за соняшник врожаю 2016 року на адресу ПрАТ «УЛЬЯНОВСЬКЕ» відповідно до платіжного доручення № 112886 від 30.11.2016 р. на загальну суму 7575003 грн., у т. ч. ПДВ 1262500,50 грн.

За результатами вказаної господарської операції ПрАТ «УЛЬЯНОВСЬКЕ» виписано на адресу ТОВ «Оптімус Плюс» податкову накладну № 149/2 від 30.11.2016 р. на загальну суму 7575003грн., у т. ч. ПДВ 1262500,50 грн. та включено вказану податкову накладну до складу податкового зобов`язання по податковій декларації з податку на додану вартість (скорочена) за листопад 2016 року та Додатку 5 «Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» за листопад 2016 року.

У січні 2017 року відповідно до платіжного доручення від 25.01.2017 р. № 84 ПРАТ «УЛЬЯНОВСЬКЕ» частково повернуто передплату ТОВ «Оптімус Плюс» у розмірі 1662460,66 грн., у т. ч. ПДВ 277076,78 грн., у зв`язку з чим складено розрахунок коригування № 1 від 25.01.2017 р. до податкової накладної № 149/2 від 30.11.2016 р. на загальну суму 1662460,66 грн., у т. ч. ПДВ -277076,78 грн., дата реєстрації розрахунку коригування 27.01.201 р.7, яким було зменшено податкове зобов`язання січня 2017 року на суму 277077 грн. Зазначену операцію відображено у рядку 7 податкової декларації з ПДВ за січень 2017 року та Додатку 1 до декларації «Розрахунок коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість» за січень 2017 року.

Відповідно до платіжного доручення від 25.01.2017 р. № 84 ПрАТ «УЛЬЯНОВСЬКЕ» частково повернуто передплату ТОВ «Оптімус Плюс» у розмірі 1662460.66 грн., у т. ч. ПДВ 277076,78 грн., у зв`язку з чим позивачем складено розрахунку коригування № 1 від 25.01.2017 р. до податкової накладної № 149/2 від 30.11.2016 р. на загальну суму «1662460,66» грн., у т. ч. ПДВ 277076,78 грн., дата реєстрації розрахунку коригування 27.01.2017 р., який став підставою для зменшення позивачем податкових зобов`язань січня 2017 року на суму 277077 грн.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстава для реєстрації розрахунку коригування виникла після 15.01.2017 р., а саме 25.01.2017 р., Податковим кодексом України не встановлено заборони здійснювати коригування показників податкових зобов`язань з підстав, які виникнуть після 15.01.2017 р.

Таким чином, позивачем при реєстрації податкового розрахунку коригування № 1 від 25.01.2017 до податкової накладної з ПДВ № 149/2 від 30.11.2016 р. по взаємовідносинам з ТОВ «Оптімус Плюс» не порушено строку, визначеного п. 49 Підрозділу 2 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України для реєстрації такого розрахунку коригування до податкової накладної, у зв`язку з чим у контролюючий орган безпідставно зменшив від`ємне значення з податку на додану вартість на суму 277077 грн. по взаємовідносинам позивача з ТОВ «Оптімус Плюс».

Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення № 2, яким зменшено суму від`ємного значення з податку на додану вартість, у цій частині є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо висновків контролюючого органу про використання зерна не у господарській діяльності позивача, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до пп. г) п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися, зокрема, в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Згідно із ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер.

Судовим розглядом встановлено, що ПРАТ «УЛЬЯНОВСЬКЕ» проведено списання насіння соняшнику, кукурудзи, пшениці, ячменю та гречки в кількості 4018524,36 кг на загальну суму 11393297,52 грн. Дана операція відображена в бухгалтерському обліку Д-т 947 «Нестачі та втрати від псування цінностей» К-т 271 «Продукція рослинництва». До перевірки позивачем було надано акти ХПП про доробку зерна, в результаті чого були утворені втрати від псування зернових в кількості 4018524,36 кг.

Згідно із актів ТОВ «Богодухівське хлібоприймальне підприємство», ТОВ СП «Богодухівський комбікормовий завод», ТОВ «Гутянський елеватор» на очищення, сушіння зерна, насіння олійних культур та трав (форма № 34) на підставі яких здійснювалось списання втрат в дебет субрахунку 947.

Відповідно до договорів складського зберігання сільськогосподарської продукції, укладених з: ТОВ «Богодухівське хлібоприймальне підприємство», код - 31834652 від 14.07.2016 р. № 1-3, від 31.08.2017 р. № 55/17, від 05.09.2018 р. № 52/18, від 30.08.2019 р. № 33/19; ТОВ СП «Богодухівський комбікормовий завод» 03288970 від 18.07.2016 р. № 17/07, від 19.09.2017 р. № ХР-19/09-17, від 01.09.2018 р. № БКЗ-ДЗ-02/1; ТОВ «Гутянський елеватор», № 31834605 від 15.08.2016 р. № 38/Х/ГТ, від 18.09.2017 р. № 45/Х/ГТ.

Умовами вищевказаних договорів встановлено, що поклажодавець - ПРАТ «УЛЬЯНОВСЬКЕ» зобов`язаний передати на зберігання плоди зернових, зернобобових та олійних культур (зерно), а Підприємства зобов`язані прийняти зерно на зберігання на умовах, визначених договором, та повернути його Поклажодавцеві у схоронності. Передана на зберігання продукція залишається власністю Поклажодавця протягом усього часу знаходження її на зберіганні на Підприємстві. Якість зерна, переданого на зберігання, повинна відповідати вимогам діючих в Україні державних стандартів та базисним показникам якості та підтверджуватись аналізною картою, виданою Підприємством. Підприємство в процесі зберігання зерна зобов`язане не допускати зниження якості зерна гірше базисних кондицій. Підприємство приймає на зберігання продукцію за умов відсутності у завезеній Поклажодавцем продукції шкідників та карантинних об`єктів. Базисні норми, у відповідності з якими вираховується вага продукції, визначається згідно ДСТУ, ГОСТу. При надходженні продукції з показниками, гіршими за базисні, Підприємство за рахунок Поклажодавця проводить сушіння, очистку згідно діючої нормативно-технічної документації, для забезпечення якісного збереження продукції.

Таким чином, контролюючим органом в акті перевірки встановлено, що різниця у вазі зернових, щодо якої відображено списання, чітко дорівнює зменшенню ваги зернових саме за результатами їх сушіння та очищення.

Судовим розглядом встановлено, що ТОВ СП «БОГОДУХІВСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД» листом № 01/11 від 01.11.2019 р. повідомлено, що акти на очищення, сушіння зерна, насіння олійних культур та трав складені ТОВ СП «БОГОДУХІВСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД» та підписані відповідними уповноваженими особами підприємства - зав. Лабораторією товариства та , бухгалтером, які уповноважені на складання та підписання вказаних актів, згідно із довіреністю № 1 від 28.09.2016 р.

Крім того, у вищевказаних актах на очищення, сушіння зерна, насіння олійних культур та трав від ТОВ СП «Богодухівський комбікормовий завод» містяться розпорядження на очистку, сушіння зерна, насіння олійних культур та трав, в якому зазначені прізвище та ініціали особи, що складає акт, а також посада - завідувач складом (елеватором) та зазначено вагу, натуру, вологість, домішки тощо (до та після очищення).

Реальність здійснення господарських операцій між ТОВ СП «БОГОДУХІВСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД» та ПАТ «УЛЬЯНОВСЬКЕ» підтверджується відповідними актами приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт), відповідними договорами та додатками до них, копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Наказом Мінагрополітики від 13.10.2008 р. № 661 затверджено Інструкцію про ведення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його переробки на хлібоприймальних та зернопереробних підприємствах (чинна до 10.03.2017 р.), якою встановлено: Убуток маси зерна від зменшення вологості при сушінні розраховується за формулою 100 (а-b) X = Мз х---------------------, 100 b, де X- убуток маси зерна, %; а - показник вологості до сушіння, %; b - показник вологості після сушіння, %; Мз - маса зерна до сушіння, кг. (п . 3.2.) Убуток маси зерна від зниження вологості при сушінні, розрахований згідно з пунктом 3.2 глави 3 розділу III цієї Інструкції, умовно списується з наявності загальної партії зерна, а також кожного окремого поклажодавця за складською та оперативною звітностями за актом на доробку і сушіння зерна форми N 34. (п. 3.6.).; Обґрунтованість зміни маси зерна і продукції залежно від зміни їх якості встановлюється таким чином: а) розмір убутку у масі від зниження вологості не повинен перевищувати різниці, що виходить при зіставленні показників вологості за надходженням і видатком зерна з перерахуванням цієї різниці за формулою 100х(а-б) X =-------------------- W 100-6, де а - вологість при надходженні, %; б - вологість за видатком, %; X - убуток у масі, %; б) убутки в масі від зниження смітної домішки понад списані за актами доробки придатні та непридатні відходи не повинні перевищувати різниці, що одержана при зіставленні показників смітної домішки за надходженням і видатком зерна з перерахуванням за формулою (в-г) х (100-Х) W X =------------------------------------ с 100-г, де X - убуток у масі, % с, в - смітна домішка при надходженні, %; г - смітна домішка за видатком, %; X - розмір убутку від зниження вологості, в %, вирахуваний за формулою, наведеною у пункті "а. Списання убутку за формулою (4) може проводитися тільки в розмірі не більше 0,2%. Списання втрат понад 0,2 % може бути проведено тільки з дозволу керівника підприємства та згідно з висновком комісії із зачистки партій зерна продукції. За партіями зерна, що не підлягали доопрацюванню чи переміщенням механізмами в процесі зберігання, списання за рахунок зниження смітної домішки не допускається. (п. 1.12); Природний убуток зерна при зберіганні розраховується згідно з нормами природного убутку, затвердженими постановою Державного комітету СРСР по матеріально-технічному забезпеченню від 07.01.86 N 4 та введеними в дію наказом Міністерства хлібопродуктів СРСР від 28.01.86 N 23 "Об утверждении норм естественной убили зерна, продуктов его переработки, семян трав, кормов травяных, искусственно высушенных и семян масличних культур при хранении на предприятиях системы Министерства хлебопродуктов СССР" (п. 1.14).

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки норми природного убутку при зберігати зерна, продукції і комбікормів застосовуються до їх загальної кількості за видатком і залишком за актами зачистки, то відповідно до вимог вищевказаної Інструкції убуток зерна може списуватися на підставі, зокрема, актів на доробку і сушіння зерна форми № 34.

Відповідно до пункту 6.4 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку біологічних активів, затверджених наказом Міністерства фінансів України 29.12.2006 № 1315, сільськогосподарська продукція у натуральному виразі визначається виходячи з її фактичної маси (кількості) у місці оприбуткування, зокрема: зерно, насіння соняшнику - франко-місце зберігання (франко-тік). Фактична кількість сільськогосподарської продукції визначається за вирахуванням мертвих відходів, усушки (зерна та насіння соняшнику на току тощо), угару зеленої маси у процесі ферментації тощо.

Судовим розглядом встановлено, що відповідачем в ході дослідження документів під час перевірки не було встановлено наявність отримання за результатами доробки зернових відходів І та ІІ категорії, а встановлено лише наявність відходів ІІІ категорії, які не підлягають оприбуткуванню, а також те, що убутки в масі від зниження смітної домішки та за результатами сушіння не перевищують різницю, що одержана при зіставленні показників смітної домішки за надходженням і видатком зерна.

Таким чином, відходи ІІІ категорії, які являють собою сміттєву домішку, не підлягають оприбуткуванню, з огляду на що не можуть бути використані у господарській діяльності, оскільки не підлягають подальшому використанню.

Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкові повідомлення-рішення № 2 від 15.11.2019 щодо зменшення від`ємного значення з податку на додану вартість на суму 1873468 грн., № 2 від 15.11.2019 р. в частині штрафу на суму 1139330 грн., №2 від 15.11.2019 в частині основного платежу на суму 405192 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 101298 грн. є протиправними та підлягають скасуванню.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до актів «Про використання мінеральних, органічних і бактеріологічних добрив, ядохімікатів і гербіцидів» в весняно-літній період 2017 року ПРАТ «УЛЬЯНОВСЬКЕ» внесено добрива рідкі азотні (КАС) понад встановлену норму, що на думку контролюючого органу, свідчить про безпідставне понаднормове списання добрив в загальній кількості 18282,24 кг, вартість понаднормового списаних добрив рідких азотних (КАС) становить 145181,1 грн., в тому числі: в квітні 2017 року - 145181,1 грн.

В якості підстави для проведення розрахунку норм списання добрив контролюючий орган посилається на інформацію зі спеціального випуску журналу «Пропозиція», який є друкованим засобом масової інформації та висвітлює інформацію про сільське господарство в цілому та, зокрема, агропромисловий комплекс, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказана інформація не є нормативним актом та не може бути підставою для встановлення порушення підприємством вимог податкового законодавства.

Згідно із п. 35 Порядку проведення державних випробувань, державної реєстрації та перереєстрації, видання переліків пестицидів і агрохімікатів, дозволених до використання в Україні, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 1996 р. N 295, на підставі Державного реєстру препаратів Мінприроди розробляє, погоджує з МОЗ та Мінагрополітики, готує до друку та видає один раз на два роки Перелік пестицидів і агрохімікатів, дозволених до використання в Україні (далі Перелік), з щорічним виданням доповнень до нього про нові зареєстровані, а також заборонені до використання препарати.

Згідно із ст. 12 Закону України «Про пестициди і агрохімікати», при застосуванні пестицидів і агрохімікатів здійснюється комплекс заходів відповідно, зокрема, до регламентів, встановлених для певної ґрунтово-кліматичної зони.

Гігієнічні нормативи і регламенти безпечного застосування пестицидів і агрохімікатів затверджені наказом Міністерства охорони здоров`я України від 02.02.2016 № 55, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.02.2016 р. за № 20728337.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону України «Про стандартизацію», національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються на добровільній основі, крім випадків, якщо обов`язковість їх застосування встановлена нормативно-правовими актами.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що з акту перевірки відповідача неможливо встановити та ідентифікувати, який саме нормативно-правовий акт або стандарт було використано контролюючим органом для наведених в Акті перевірки розрахунків щодо понаднормового, з точки зору ГУ ДПС у Харківської області, використання добрив.

Максимально допустимі норми внесення азотних добрив у зоні Лісостепу зазначено у ДСТУ 7925:2015 «Якість ґрунту. Максимально допустимі норми внесення азотних добрив під сільськогосподарські культури залежно від ґрунтів та природних зон».

Згідно п. 5.1. вказаного документу максимально допустимі норми внесення азотних добрив для основних сільськогосподарських культур у зоні лівобережного лісостепу є наступними: пшениця озима: осіння 30 кг/га, весняно-літня 90 кг-га, всього- 120 кг/га; кукурудза на зерно: осіння 30 кг/га, весняно-літня 70 кг/га, всього- 100 кг/га.

У вказаному вище ДСТУ встановлено кількість діючої речовини у складі добрив, а не загальну кількість добрив, яку необхідно використовувати.

Таким чином, не підтверджується документально обґрунтованість застосованого перевіряючими нормативного показника при розрахунку вартості понаднормово (необґрунтовано) списаних ПрАТ «Ульяновське» мінеральних добрив, а відповідно, і сума нарахованого податкового зобов`язання.

У таблицях, наведених на стор. 24-26 Акту перевірки, відповідач посилається на добриво рідке азотне КАС, однак не вказується ні вид цього добрива (КАС-28 або КАС-30 або КАС-32), ні концентрація азоту в ньому.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що контролюючим органом не доведено понаднормового списання у перевіреному періоді добрив та агрохімікатів, які розцінені податковим органом як використання добрив не у господарській діяльності позивача, у зв`язку з чим податкові повідомлення-рішення № 2 від 15.11.2019 щодо зменшення від`ємного значення з податку на додану вартість на суму 457238 грн., № 2 від 15.11.2019 в частині штрафу на суму 228619 грн., є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно із ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2020 р. без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spain від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Керуючись ст. ст. 77, 243, 308, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2020 по справі № 520/2060/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. .

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Я.В. П`янова О.А. Спаскін
Повний текст постанови складено 29.03.2021 року