Справа № 640/25163/19
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Добрянська Я.І.
суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року Справа № 640/25163/19

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Сакевич Ж.В.,

представника позивача Пшенишної В.В.,

представника відповідача Рибак А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 листопада 2020 року у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Інвест»

до Головного управління Державної податкової служби в м. Києві

про визнання протиправними і скасування

податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Інвест» (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби в м. Києві (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 02.09.2019 № .

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 листопада 2020 року адміністративний позов було задоволено повністю.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що підставою для винесення оскаржуваного позивачем у цій справі податкового повідомлення-рішення стало невиконання ним податкового повідомлення рішення від 21.01.2019 № , але таке рішення скасовано рішенням суду, що набрало законної сили, сума грошового зобов`язання не набула статусу узгодженої, а тому не підлягала сплаті позивачем у строки, визначені в акті перевірки від 14.08.2019 № 20584/26-15-12-13-20, і на таку суму не могли бути нараховані штрафні санкції.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, зазначаючи, що позивачем не було виконано податкове повідомлення рішення від 21.01.2019 № , а тому, на переконання відповідача, його правомірно притягнуто до відповідальності за його невиконання.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.02.2021 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Ухвало. Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2021, яка занесена до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника відповідача, надано відповідачу час для подання додаткових доказів, продовжено строк розгляду цієї справи на 15 днів та оголошено перерву в судовому засіданні до 13:15 год. 30.03.2021.

26.03.2021 від відповідача надійшли письмові пояснення та додаткові докази.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Укрбуд Інвест» () зареєстроване як юридична особа та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у м. Києві.

Відповідачем було проведено камеральну перевірку позивача, за результатом якої складено акт від 14.08.2019 № 20584/26-15-12-13-20 «Про результати камеральної перевірки дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету ТОВ «Укрбуд Інвест» у висновках якого зазначено, що перевіркою встановлено порушення позивачем граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з ПДВ визначених 57.3 ст. 57 ПК України. Так, зокрема, вбачається, що узгодженою сумою грошового зобов`язання з ПДВ відповідач вважає суму визначену в податковому повідомленні-рішенні від 21.01.2019 № , яка як зазначено в акті підлягала сплаті у строк до 06.06.2019, однак сплачена 24.06.2019 (кількість днів затримки 18 днів).

На підставі висновків зазначеного акта відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 02.09.2019 № , яким на підставі акта перевірки від 14.08.2019 № 20584/26-15-12-13-20 та згідно з п. 57.3 ст. 57 ПК України встановлено порушення позивачем строку сплати суми узгодженого грошового зобов`язання на 49 календарних днів, за що на позивача накладено штраф у розмірі 20 % на суму 47 365,40 грн.

Разом з тим, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києві від 14.11.2019 у справі № 640/11787/19, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.03.2020, позов ТОВ «Укрбуд Інвест» задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 21.01.2019.

Тобто, підставою для винесення оскаржуваного в цій справі податкового повідомлення-рішення є податкове повідомлення рішення від 21.01.2019р. № , яке наразі скасовано, таким чином сума грошового зобов`язання є неузгодженою, а відтак така сума не підлягала сплаті позивачем у строки, визначені в акті перевірки від 14.08.2019 № 20584/26-15-12-13-20, і на таку суму не могли бути нараховані штрафні санкції, відповідно до вимог ст. 126 ПК України.

Позивач, вважаючи ППР від 02.09.2019 № протиправним, звернувся до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України встановлений обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію зведених податкових накладних.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються ПК України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 75.1. ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки-цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з п.п. 54.3.1 п. 54.3 ст. 54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо, зокрема, платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством;

Відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

У п. 56.1. ст. 56 ПК України визначено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що законодавством регламентовано право платника податків оскаржити як в адміністративному досудовому, так і в судовому порядку податкове повідомлення-рішення, винесене відносно нього контролюючим органом.

Разом з тим, до закінчення процедури оскарження (незалежно судової чи адміністративної) зобов`язання, визначене платнику таким рішення вважається неузгодженим і, відповідно, строк його виконання не розпочинається.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги та, зокрема, додаткові письмові пояснення відповідача від 26.03.2021 з доданими до них доказами, колегія суддів звертає увагу на те, що ППР від 21.01.2019 № , за невиконання якого відповідачем нараховано позивачу спірні санкції у спірному ППР від 02.09.2019 № , було оскаржено товариством спочатку в адміністративному порядку, а після цього до суду і судовим рішенням, яке набрало законної сили, визнано протиправним та скасовано.

При цьому, апеляційний суд відзначає, що станом на час прийняття відповідачем спірного ППР (тобто на час нарахування позивачу санкцій за невиконання ППР від 21.01.2019 № ) судова процедура оскарження ППР від 21.01.2019 № вже була розпочата (11.07.2019 відкрито провадження за відповідним позовом ТОВ «Укрбуд Інвест» у справі № 640/11787/19), про що відповідач повинен був знати, оскільки він є відповідачем у вказаній справі.

Таким чином, на час винесення оспорюваного позивачем у цій справі ППР податкове зобов`язання, яке було йому нараховано ППР від 21.01.2019 № , не набуло статусу узгодженого, а отже у відповідача не було достатніх правових підстав для нарахування штрафних санкцій за його невиконання.

Доводи представника апелянта про те, таке ППР у період часу після розгляду адміністративної скарги товариства та до ухвалення судового рішення у справі № 640/11787/19 було узгодженим, судова колегія відхиляє як необґрунтовані з огляду на вищезазначене.

Посилання апелянта на те, що в ІКП позивача обліковувався відповідний борг судова колегія до уваги не приймає, оскільки це не надає підстав для автоматичного нарахування позивачу санкцій за невиконання зобов`язання, протиправність визначення якого встановлена судовим рішенням, що набрало законної сили.

Водночас, судова колегія враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в п.п. 70, 71 рішення у справі RYSOVSKYY v. UKRAINE («Рисовський проти України») заява № 29979/04, в якому ЄСПЛ підкреслено особливу важливість принципу «належного урядування», відповідно до якого, в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року).

Крім того, в рішеннях у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року Європейський суд з прав людини наголосив, що саме на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій та мінімізують ризик помилок.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки Європейського суду з прав людини є джерелом права.

Проаналізувавши всі доводи апелянта, колегія суддів вважає, що ним не доведено перед судом правомірності спірного в цій справі податкового повідомлення-рішення.

Водночас, постулатом адміністративного процесуального законодавства є презумпція винуватості відповідача у справі - суб`єкта владних повноважень (частина друга статті 77 КАС України).

У свою чергу податковим законодавством презюмується правомірність рішень, дій та бездіяльності платника податків (ст. 4 ПК України).

Зазначене в сукупності обумовлює покладення обов`язку доказування в податкових спорах на податковий орган, який у відповідності до принципу офіційного з`ясування обставин справи повинен доводити в суді обставини, що стали підставою для нарахування платнику податків спірних податкових зобов`язань, та правомірність прийняття свого рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 20.02.2018 у справі № 817/149/17, від 29.03.2018 у справі № 813/2758/16 та, відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, є обов`язковим для колегії суддів при вирішенні даної справи.

Такий правовий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що заявлені позивачем у цій справі позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини цієї справи та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, що призвело до правильного вирішення спору в цілому.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Державної податкової служби в м. Києві підлягає залишенню без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 листопада 2020 року - без змін.

Розподіл судових витрат.

Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в м. Києві - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 листопада 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 31 березня 2021 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

А.Г. Степанюк