Справа № 561/150/21
Суддя: Снітчук Р.М.
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 561/150/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року смт. Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді Снітчук Р.М.

за участі секретаря Петровець М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Зарічне в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону УПП в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції Татинець Василя Валерійовича, Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

02 березня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 3 батальйону УПП в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції Татинець В.В., Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови від 16 лютого 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Вказує, що зі змісту цієї постанови вбачається, що він 16 лютого 2021 року о 10 год. 35 хв. на автодорозі М-06 Київ-Чоп 717 км.+300м. керував транспортним засобом «IVECO 80-16», номерний знак НОМЕР_1 , в денну пору доби поза населеним пунктом без ближнього світла фар та денних ходових вогнів, чим порушив вимоги п.п. 9.8 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Зазначену постанову вважає незаконною і такою, що підлягає скасуванню. При цьому покликається на те, що вказаного у ній адміністративного правопорушення не допускав, докази його вини відсутні та у постанові про накладення на нього адміністративного стягнення не зазначені.

Вказує, що відповідачем при винесенні постанови не з`ясовано повно, всебічно та об`єктивно всіх обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, не зазначено відповідних доказів.

Вважає, що викладені у постанові висновки про вчинення ним зазначеного адміністративного правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи та в його діях відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити.

Відповідач інспектор роти № 3 батальйону УПП в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції Татинець В.В та представник відповідача у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про день, місце та час розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, відзиву на позов не подали. Оригінал постанови від 16 лютого 2021 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, який витребовувався ухвалою суду про відкриття провадження у справі, відповідачем також не надано.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи , опитування особи, зупинення транспортного засобу, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно до ч. 1 ст. 40 цього ж Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом встановлено, що постановою інспектора роти № 3 батальйону УПП в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції Татинець В.В від 16 лютого 2021 року позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

У постанові зазначено, що ОСОБА_1 16 лютого 2021 року о 10 год. 35 хв. на автодорозі М-06 Київ-Чоп 717 км.+300м. керував транспортним засобом «IVECO 80-16», номерний знак НОМЕР_1 , в денну пору доби поза населеним пунктом без ближнього світла фар та денних ходових вогнів, чим порушив вимоги п.п. 9.8 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

До суду з позовом про скасування зазначеної постанови про накладення адміністративного стягнення позивач звернувся 02 березня 2021 року.

Ухвалою про відкриття провадження у справі від 03 березня 2021 року позивачу поновлено строк звернення до суду як такий, що пропущений ним з поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У силу п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року, у справі № 357/10134/17 Верховний Суд звернув увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Крім того, згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що при з`ясуванні обставин справи та винесенні постанови поліцейським фото або відеозапис правопорушення не здійснювалися та графа «8», яка містить запис: «До постанови додаються» інспектором патрульної поліції не заповнена, вказівка на будь-які докази вчинення правопорушення, технічні засоби, якими здійснювалася фото та відеофіксації правопорушення відсутня.

При цьому судом встановлено, що відповідачами не подано ні заперечень проти позову, ні доказів у підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 72 76, 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Таким чином, обставини, що вказані посадовою особою в оскаржуваній постанові повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Разом з тим, у ході розгляду справи не знайшло своє підтвердження те, що ОСОБА_1 вчинив зазначене в оскаржуваній постанові адміністративне правопорушення. Належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів у підтвердження його вини суду не надано та у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності посилання на них відсутнє.

Так, згідно до п. 9.8 Правил дорожнього руху з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Дії ОСОБА_1 за порушення п. 9.8 Правил дророжнього руху кваліфіковано за ч. 2 ст. 122 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Разом з тим диспозиція ч. 2 ст. 122 КУпАП не передбачає відповідальність водіїв за порушення п. 9.8 Правил дорожнього руху, тобто неувімкнення денних ходових вогнів чи ближнього світла фар поза населеними пунктами у період з 1 жовтня по 1 травня.

Враховуючи викладене, відсутні підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За наведеного суд вважає, що при винесенні вказаної постанови посадовою особою не з`ясовано всіх обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 280 КУпАП, зокрема, чи було вчинено адміністративні правопорушення, чи винна дана особа в їх вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зі змісту ст. 7 КУпАП вбачається, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зазначених вимог закону відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності не дотримано.

Покликання позивача на те, що при притягненні його до адміністративної відповідальності відповідачем допущені порушення вимог закону суд вважає доведеними.

Таким чином суд дійшов висновку про те, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України.

На підставі наведеного та керуючись ст. 2, 3, 5-10, 12, 72-77, 90, 139, 246, 250, 257, 260, 286 КАС України, ст. 7, 9, ч. 2 ст. 122, ст. 245, 246, 248, 249, 251, 254, 268, 280, 283, 285, 287, 288, 293 КУпАП,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону УПП в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції Татинець Василя Валерійовича, Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 783488 від 16 лютого 2021 року, винесену інспектором роти № 3 батальйону УПП в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції Татинець Василем Валерійовичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Зарічненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 31 березня 2021 р.

Інформація про сторони:

Позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач - інспектор роти № 3 батальйону УПП в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції Татинець Василь Валерійович, м. Ужгород, О.Кошового,2, Закарпатської області.

Відповідач - Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, м. Ужгород, О.Кошового,2, Закарпатської області, .

Суддя: Снітчук Р.М.