Справа № 826/2840/17
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року

м. Київ

справа № 826/2840/17

адміністративне провадження № К/9901/67240/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

розглянув у попередньому судовому засіданні справу

за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "ХІМНАФТОМАШПРОЕКТ"

на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2018 (колегія у складі суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В., Кучми А.Ю.)

у справі № 826/2840/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Хімнафтомашпроект"

до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войнарської Ірини Анатоліївни,

третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська торгівельно-промислова група "Спеценергомаш",

про визнання протиправними дій.

І. РУХ СПРАВИ

1. 22.02.2017 Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративними позовом про визнання неправомірними дій Відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войнарської Ірини Анатоліївни.

2. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.05.2018 позов задоволено.

3. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2018 вирішено:

- апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська торгівельно-промислова група «Спеценергомаш» задовольнити;

- рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.05.2018 скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Хімнафтомашпроект» відмовити.

4. 06.12.2018 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Позивача на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2018. У поданій касаційній скарзі скаржник просив скасувати оскаржуване рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

5. Ухвалою Верховного Суду від 13.12.2018 відкрито провадження у справі. Відзив від Відповідача надійшов 02.01.2019. Позивач та Третя особа заявляли клопотання про розгляд справи за їхньої участі, однак відповідно до ч.1 ст. 343 КАС України попередній розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6. Судами попередніх інстанцій встановлено, що нотаріус Войнарська І.А. внесла до Державного реєстру речових прав запис від 23.11.2016 №19650379 про заборону всім державним реєстраторам в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти реєстраційні дії щодо внесення в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно змін до відомостей про нерухоме майно: нежилі приміщення площею 6 049,7 кв.м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0), за заявою ТОВ «Українська торгівельно-промислова група «Спеценергомаш» на підставі ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.11.2016 у справі №826/18212/16.

7. Вважаючи такі дії нотаріуса протиправними та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства, ПАТ «Хімнафтомашпроект» звернулося до суду з позовом.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

8. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач неправомірно всупереч нормам чинного законодавства вніс до Державного реєстру речових прав запис від 23.11.2016 №19650379 про заборону всім державним реєстраторам в розумінні Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вчиняти реєстраційні дії щодо внесення в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно змін до відомостей про нерухоме майно: нежилі приміщення площею 6049,7 кв. м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0), оскільки попередньо не перевірив наявність ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.11.2016 у справі №826/18212/16 в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

9. Третя особа подала заперечення проти позову, виходячи із правомірності оскаржуваних дій, оскільки чинність ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.11.2016 у справі №826/18212/16, на підставі якої внесено запис до реєстру, не оскаржується і під сумнів не ставиться.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

10. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що державний реєстратор зобов`язаний при отриманні рішення суду перевірити наявність такого рішення суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а в разі його відсутності надіслати запит на адресу суду для підтвердження наявності такого рішення. Разом з тим, відповідач не надав суду доказів, які б свідчили, що на момент проведення оскаржуваної реєстраційної дії він перевірив наявність ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.11.2016 у справі №826/18212/16 в Єдиному державному реєстрі судових рішень за допомогою офіційного веб-порталу судової влади України.

11. Суд апеляційної інстанції не погодився з висновками суду першої інстанції та зазначив, що відсутні підстави вважати дії відповідача протиправними.

12. Державний реєстратор під час вчинення реєстраційних дій діяв у відповідності до приписів ст. 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та на виконання судового рішення.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

13. Позивач у касаційній скарзі не погоджується з рішенням суду апеляційної інстанції та вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки відповідач неправомірно всупереч нормам чинного законодавства вніс до Державного реєстру речових прав запис від 23.11.2016 №19650379 про заборону всім державним реєстраторам в розумінні Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вчиняти реєстраційні дії щодо внесення в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно змін до відомостей про нерухоме майно: нежилі приміщення площею 6049,7 кв. м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0), оскільки попередньо не перевірив наявність ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.11.2016 у справі №826/18212/16 в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

14. При цьому, вищезазначену ухвалу було опубліковано в реєстрі лише 28.11.2016, тобто на момент вчинення реєстраційних дій вона була відсутня в реєстрі. Матеріали справи не містять доказів надіслання Позивачем відповідних запитів до суду, тобто Відповідач діяв всупереч вимогам законодавства.

15. Третя особа у своєму відзиві наголошує на правомірності рішення суду апеляційної інстанції, оскільки законодавством встановлено особливий порядок виконання ухвал про вжиття заходів забезпечення позову з питань заборони здійснення реєстраційних дій щодо нерухомого майна, що узгоджується з вимогами статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» та не вимагає визначення боржника, оскільки розповсюджується на всі органи державної реєстрації.

VI. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

16. Перевіряючи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права при вирішенні цього спору, Суд зазначає таке.

17. Відповідно до ч. 5 ст. 55 Конституції України кожному гарантується захист своїх прав, свобод та інтересів від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

18. Стаття 13 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

19. У рішенні від 30.01.2003 у справі N 1-12/2003 Конституційний Суд України зазначив: «Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13). Право на судовий захист є одним з конституційних прав».

20. Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

21. Тобто наслідком судового розгляду адміністративної справи повинно бути не тільки справедливе й неупереджене рішення, а й рішення, яке зможе вчасно та ефективно захистити позивача від зловживань суб`єктів владних повноважень, поновити його порушене право.

22. Суд зауважує, що позовною вимогою у цій справі є визнання неправомірними дій Відповідачаи - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войнарської Ірини Анатоліївни. Тобто позивач не ставить питання про скасування реєстраційного запису від 23.11.2016 №19650379.

23. У постанові від 19.05.2020 (п. 63) у справі №916/1608/18, предметом якої в тому числі було визнання неправомірними дій та недійсним рішення державного реєстратора, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що позовні вимоги про визнання неправомірними дій державного реєстратора та визнання недійсним його рішення не відповідають ефективним способам захисту прав та інтересів позивача, оскільки судове рішення про задоволення таких вимог не є підставою для внесення запису про право власності позивача до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, чого прагне позивач.

24. Суд звертає увагу на те, що оскарження виключно дій державного реєстратора без оскарження наслідків, в цьому випадку реєстраційного запису, не може призвести до ефективного та дієвого захисту його прав від ймовірних (на думку Позивача) порушень з боку Відповідача, а задоволення позовних вимог, у разі встановлення підстав для цього, не призведе до відновлення права, на захист якого був поданий даний адміністративний позов.

25. Отже, у задоволенні позову слід відмовити.

26. Відповідно до частини першої, третьої та четвертої статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

27. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

28. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

29. Враховуючи наведене, Суд дійшов висновку про необхідність змінити рішення суду апеляційної інстанції в частині мотивів відмови у задоволенні позову.

30. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 341, 345, 354, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ХІМНАФТОМАШПРОЕКТ" задовольнити частково.

Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2018 року у справі №826/2840/18 змінити в частині мотивів відмови у задоволенні позову, а в іншій частині -залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб