Справа № 826/23760/15
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

31 березня 2021 року м. Київ№ 826/23760/15

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі: судді Добрянської Я.І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія»

до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк" Славкіна М.А.,

про визнання дій протиправними та скасування повідомлення про нікчемність правочину,

в с т а н о в и в:

у жовтні 2015 року ТОВ «Станіславська торгова компанія» звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк" Славкіна М.А. про визнання дій протиправними та скасування повідомлення про нікчемність правочину, в якому просили:

- визнати дії Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк" Славкіна М.А. щодо визнання нікчемними: Договору про внесення змін від 17.02.2014р.; Договору про внесення змін від 28.02.2014р.; Договору про внесення змін від 17.03.2014р.; Договору про внесення змін від 15.07.2014р.; Договору про внесення змін від 15.08.2014р.; Договору про внесення змін від 01.09.2014р.; Договору про внесення змін від 15.09.2014р.; Договору про внесення змін від 15.10.2014р. укладених між ПАТ «ВіАіБі Банк» та ПрАТ (ТОВ) «Елком і К» протиправними;

- визнати протиправним і скасувати рішення Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк" Славкіна М.А. викладене у формі повідомлення про нікчемність Договору про внесення змін від 17.02.2014р.; Договору про внесення змін від 28.02.2014р.; Договору про внесення змін від 17.03.2014р.; Договору про внесення змін від 15.07.2014р.; Договору про внесення змін від 15.08.2014р.; Договору про внесення змін від 01.09.2014р.; Договору про внесення змін від 15.09.2014р.; Договору про внесення змін від 15.10.2014р. укладених між ПАТ «ВіАіБі Банк» та ПрАТ (ТОВ) «Елком і К».

На обґрунтування позову ТОВ «Станіславська торгова компанія», яка є правонаступником ПрАТ (ТОВ) «Елком і К» зазначило, що поштовим зв`язком Товариство отримало від уповноваженої особи повідомлення від 28 серпня 2015 року № 11/1-27424 про нікчемність договорів про внесення змін до кредитного договору № 010/12/20, укладеного 14 квітня 2011 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» і ТОВ «Елком і К», зокрема: Договору про внесення змін від 17.02.2014р.; Договору про внесення змін від 28.02.2014р.; Договору про внесення змін від 17.03.2014р.; Договору про внесення змін від 15.07.2014р.; Договору про внесення змін від 15.08.2014р.; Договору про внесення змін від 01.09.2014р.; Договору про внесення змін від 15.09.2014р.; Договору про внесення змін від 15.10.2014р, згідно з умовами яких сторони домовилися, у тому числі, про зменшення процентної ставки за користування кредитом, відстрочення сплати процентів за користування кредитом. Підставою для винесення повідомлення стали норми пунктів 6 та 7 частини третьої статті 38 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI). Вважає,що дії відповідача щодо виявлення та визнання нікчемними правочинів (договорів), зазначених у повідомленні від 28 серпня 2015 року № 11/1-27424, є протиправними, відтак вказане повідомлення є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.10.2015 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.12.2015 року зупинено провадження у справі до вирішення Конституційним Судом України питання конституційності Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва провадження в адміністративній справі відновлено, продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (письмове провадження).

15.12.2017р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 №2147-VIII, яким внесено зміни до КАС України, виклавши його в новій редакції.

Так, відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" КАС України передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Згідно з частиною третьою статті 241 КАС України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Уповноваженою особою фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк" Славкіною М.А. було подано заяву про закриття провадження у справі, яка обґрунтована тим, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Позивачем на заяву про закриття провадження у справі подано письмове заперечення, в якому зазначають, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки відповідач в даному випадку є суб`єктом владних повноважень, а його повідомлення про нікчемність правочину є рішення, а тому підлягає розгляду в суді адміністративної юрисдикції.

Перевіривши адміністративний позов та додані до нього матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, доводи сторін щодо закриття провадження у справі, суд, зазначає наступне.

При вирішенні даної заяви, суд застосовує правову позиції Великої Палати Верховного суду викладену справі № 803/3514/15 від 13.01.2019 року за позовом ТОВ «ПАККО Холдинг» до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про визнання протиправним і скасування повідомлення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із частиною другою статті 2 КАС України (тут і далі - у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

На підставі пункту 7 частини першої статті 3 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини другої статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом 1 частини другої статті 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Наведені норми узгоджуються з положеннями статей 2, 4 та 19 КАС України (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Як установлено матеріалами справи, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом до уповноваженої особи про визнання протиправними дій відповідача щодо виявлення та визнання нікчемними правочинів (договорів), зазначених у повідомленні від 28 серпня 2015 року № 11/1-27424, визнання протиправним та скасування вказаного повідомлення уповноваженої особи.

Повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначаються Законом № 4452-VI.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 2 зазначеного Закону уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

За змістом статті 3 Закону № 4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Згідно із частиною першою статті 4 вказаного Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Для цього Фонд наділено відповідними функціями, передбаченими частиною другою статті 4 Закону № 4452-VI, серед яких, зокрема, здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організація відчуження активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

На підставі частини п`ятої статті 34 Закону № 4452-VI під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Відповідно до частини другої статті 37 зазначеного Закону Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право, зокрема, вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом.

Згідно із частинами першою, другою та десятою статті 38 Закону № 4452-VI Фонд (уповноважена особа Фонду) зобов`язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

За результатами перевірки, здійсненої відповідно до статті 38 Закону № 4452-VI, виявляються правочини, які є нікчемними в силу приписів (на підставі) закону. При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними.

Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не повідомлення уповноваженої особи. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини другої статті 215 Цивільного кодексу України та частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI) незалежно від того, чи проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів ПАТ «ВіЕйБі Банк» і надіслано згадане повідомлення. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Повідомлення уповноваженої особи не є підставою для застосування таких наслідків. Таке повідомлення є внутрішнім документом, яке прийнято уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку.

Відповідна правова позиція відображена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року (справа № 910/12294/16) та від 16 травня 2018 року (справа № 910/24198/16).

Оскільки вказане повідомлення є внутрішнім документом банку, яке прийнято особою, що здійснює повноваження органу управління банку, воно не створює жодних обов`язків для третіх осіб (у тому числі й контрагентів банку), будь-які права яких не можуть порушуватися унаслідок надіслання цього повідомлення. Звідси, права позивача в цій справі не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами відповідного банку як юридичної особи.

Отже, встановлена правова природа згаданого повідомлення унеможливлює здійснення судового розгляду щодо визнання його недійсним, а тому позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо виявлення та визнання нікчемними правочинів (договорів), зазначених у повідомленні від 28 серпня 2015 року № 11/1-27424, визнання протиправним та скасування вказаного повідомлення уповноваженої особи не можуть розглядатися в судах (у тому числі господарських).

За нормами частини третьої статті 3 КАС України (тут і далі - у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на вищевикладене та враховуючи позицію Верховного Суду, суд приходить до висновку про задоволення заяви відповідача та наявність підстав для закриття провадження у справі оскільки такі не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Суд звертає увагу, що повідомлення уповноваженої особи, яка діє від імені банку, про те, що, на думку банку, правочини про внесення змін до кредитного договору № 010/12/20, укладеного 14 квітня 2011 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» і ТОВ «Елком і К», є нікчемними, позбавляє позивача правової визначеності з питань наявності у нього права повернути кредит у строки, визначені договорами про внесення змін до кредитного договору, із сплатою процентів у меншому розмірі, ніж визначено в кредитному договорі, та без застосування санкцій за прострочення виплат.

Отже, вказаним повідомленням банк заявив позивачу про своє право вимагати повернення кредиту в інші строки та в більшій сумі, ніж це передбачено договорами про внесення змін до кредитного договору.

За таких обставин належним способом захисту прав та інтересів позивача є позов до банку в порядку частини другої статті 20 Господарського кодексу України про визнання відсутності прав. З огляду на суб`єктний склад сторін розгляд таких позовних вимог повинен відбуватися в порядку господарського судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 238, пп. 10 п. 1 Перехідних положень КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

1.Заяву Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк" Славкіна М.А задовольнити.

2.Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія» до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк" Славкіна М.А про визнання протиправними дій та визнання протиправним та скасування повідомлення про нікчемність правочину, закрити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені ст. 256 КАС України та може буде оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 295-297 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська