Справа № 120/4527/20-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2021-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/4527/20-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Левицький В.К.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

30 березня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління поліції охорони у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування рішення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління поліції охорони у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування рішення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 18.12.2020 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18.12.2020 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідач не мав права притягати його до дисциплінарної відповідальності до закінчення розгляду судом справи про притягнення його до адміністративної відповідальності. До того ж, постановою Вінницького апеляційного суду від 03.08.2020 у справі №127/9633/20 задоволено його апеляційну скаргу та скасовано постанову Вінницького міського суду від 19.06.2020 про притягнення його до відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 та 130 КУпАП. Матеріали службового розслідування не містять жодних доказів, які б спростовували вказані висновки апеляційного суду або свідчили, що позивач власними діями допусти порушення вимоги Закону України "Про Національну поліцію", Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги на вірність Українському народові, Правил етичної поведінки поліцейських.

Відповідач не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2021, з урахуванням п.7 ч.1 ст.306, ст.307, 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 проходив службу в Управлінні поліції охорони у Вінницькій області, в званні старшого сержанта поліції.

Наказом Управління поліції охорони у Вінницькій області від 27.04.2020 №88 призначено службове розслідування стосовно позивача за фактом порушення службової дисципліни.

Службовим розслідуванням встановлено, що 27.04.2020 до чергової частини ВОАЗОР УПО Вінницької області надійшла інформація про те, що 26.04.2020 о 22:10 ОСОБА_1 знаходячись поза службою, керуючи власним автомобілем ВАЗ 21070 д.н.з. НОМЕР_1 скоїв ДТП по вул. Литвиненко-Вольгемут, 30, допустивши зіткнення з припаркованим автомобілем Опель Вектра, який знаходиться у користуванні ОСОБА_2 . В подальшому, ОСОБА_1 залишив місце події, а потерпілий викликав наряд патрульної поліції. Відносно ОСОБА_1 складено наступні матеріали, зареєстровані в ЄО УПП Вінницької області, а саме: за ст. 130 КУпАП №167807 від 26.04.2020, за ст. 124 КУпАП №167809 від 26.04.2020, за п. 4 ч. 122 КУпАП №167810 від 26.04.2020. За результатами тесту алкотестера "Драгер" ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (1,91 проміле).

04.05.2020 складено висновок службового розслідування, в якому зазначено, що за неналежне виконання функціональних обов`язків, порушення вимог підпункту 1, 4, 6 пункту 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, що виразилось у порушенні Присяги поліцейського, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, помічника чергового чергової частини ВОАЗОР Управління поліції охорони у Вінницькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції за п. 6 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Наказом Управління поліції охорони у Вінницькій області №91 від 04.05.2020 за неналежне виконання функціональних обов`язків, порушення вимог підпункту 1, 4, 6 пункту 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, що виразилось у порушенні Присяги поліцейського, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, помічника чергового чергової частини ВОАЗОР Управління поліції охорони у Вінницькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію".

Наказом Управління поліції охорони у Вінницькій області №58 о/с від 05.05.2020 на виконання п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», на підставі наказу Управління поліції охорони у Вінницькій області від 04.05.2020 №91, позивача звільнено зі служби в поліції у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Позивач не погоджується із зазначеними вище наказами про своє звільнення зі служби в поліції, а тому звернувся до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що в ході судового розгляду даної справи позивачем не доведено, а судом не встановлено обставин, які б свідчили про протиправність оскаржуваних наказів Управління поліції охорони у Вінницькій області.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Згідно ч.1 ст.59 Закону України "Про Національну поліцію" служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Згідно ч.1 та 2 ст.19 Закону України "Про Національну поліцію", у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до ч.1 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з п.п. 1, 4, 6 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

У відповідності до ч.1 ст.11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ч.1 ст.12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно з ч.9 ст.19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України за кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

Відповідно до ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

За змістом висновку службового розслідування, позивач вчинив дії, які стали підставою для складання адміністративних матеріалів за статтями 122-4 (залишення місця дорожньо-транспортної пригоди), 124 (порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів), 130 КУпАП (керування суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння). Вчинення позивачем вказаних дій слугувало причиною для складання відносно нього адміністративних матеріалів за ст.ст. 122-4, 124 та 130 КУпАП, а також підставою для застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано відхилені посилання позивача як на доказ протиправності оскаржуваних у даній справі наказів на постанову Вінницького апеляційного суду від 03.08.2020 у справі №127/9633/20, якою задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 та скасовано постанову Вінницького міського суду від 19.06.2020 про притягнення його до відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 та 130 КУпАП.

Так, за змістом спірних наказів, підставою для звільнення позивача зі служби слугувало порушення ним вимог Дисциплінарного статуту, а не притягнення його до адміністративної відповідальності.

Верховний Суд у постанові від 17.07.2019 у справі №806/2555/17 зауважив, що не притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення певних дій не є тотожним із застосуванням дисциплінарної відповідальності за вчинення дій, які несумісні з подальшим проходженням служби в органах поліції.

До того ж, у постанові Вінницького апеляційного суду від 03.08.2020 у справі №127/9633/20 суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено в межах санкції частини першої статті 130 КУпАП, за якою його дії кваліфіковано не правильно, на час розгляду справи судом апеляційної інстанції закінчився установлений частиною другою статті 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення, що унеможливлює її направлення до органу Національної поліції України для належного оформлення, то постанова судді суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі: в частині притягнення ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП (через відсутність складу адміністративного правопорушення), а в частині його притягнення до відповідальності за статтями 122-4, 124 КУпАП на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 цього Кодексу (через закінчення строків накладення адміністративного стягнення).

Тобто, зміст постанови Вінницького апеляційного суду від 03.08.2020 у справі №127/9633/20 свідчить про порушення процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 та 130 КУпАП, однак жодним чином не спростовує факт вчинення ОСОБА_1 дій, які були встановлені відповідачем в ході службового розслідування та слугували підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Крім того, провадження у справі №127/9633/20 в частині притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за статтями 122-4, 124 КУпАП, закрито через закінчення строків накладення адміністративного стягнення, а не за відсутністю у діях позивача складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивачем вчинено дисциплінарний проступок, обставини якого встановлено під час проведення службового розслідування, та за допущення якого до позивача правомірно застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції згідно п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію»

Таким чином, спірні накази Управління поліції охорони у Вінницькій області №91 від 04.05.2020 та №58 о/с від 05.05.2020 є правомірними, а отже та відсутні підстави для їх скасування.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Мацький Є.М.