Справа № 380/10046/20
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2021-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/10046/20 пров. № А/857/983/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Макарика В.Я.

суддів Матковської З.М., Бруновської Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року (головуючий суддя в суді першої інстанції Братичак У.В.) у справі № 380/3492/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

09 листопада 2020 ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії в якому просив визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо непроведення розрахунку при звільненні - невиплату ОСОБА_1 у день виключення із списків частини грошової компенсації за неотримане речове майно у розмірі 76 922,89 гривень, визнати протиправним перерахунок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, здійснений Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо ОСОБА_1 згідно з довідкою про вартість речового майна, що належить до видачі від 24.02.2020 № 142, зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане під час проходження військової служби речове майно у сумі 76 922,89 (сімдесят шість тисяч дев`ятсот двадцять дві) грн 89 коп.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2020 року адміністративний позов задоволений. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Західного оперативного-територіального об`єднання Національної гвардії України щодо не проведення розрахунку при звільненні - невиплату у день виключення із списків частини 11.12.2019 грошової компенсацїї за неотримане речове майно в сумі 76922,89 грн. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Західного оперативного-територіального об`єднання Національної гвардії України виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримане речове майно в сумі 76 922 грн 89 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, апелянт Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права, рішення прийняте з порушенням норм процесуального права, без врахування принципу верховенства права з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що наказом командира 3002 Західного територіального управління національної гвардії України від 11.12.2019 №277 старшину ОСОБА_1 звільнену відповідно до підпункту «б» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» наказом начальника ЗТУ НГУ від 09.12.2019 №81 о/с у запас, виключено із списків особового складу військової частини та усіх видів забезпечення.

Станом на день виключення ОСОБА_1 із списків особового складу військової частини, з останньою не було проведено розрахунків щодо нарахування та виплати їй грошової компенсації за неотримане речове майно, у зв`язку з чим вона 13.12.2019 звернулася до військової частини НОМЕР_1 із заявою про виплату грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

10.01.2020 відповідач листом за №50/02/27/3-35/1 повідомив позивача про те, що за період проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України сума за неотримане речове майно, яке належить до видачі становить 76 922,79 грн (довідка №68 про вартість речового майна, що належить до видачі). Також повідомив, що заявка на вищевказану суму направлена у відділ речового забезпечення ЗТУ.

07.09.2020 ОСОБА_1 повторно звернулась до відповідача з заявою про виплату компенсації вартості за неотримане речове майно у сумі 76 922,89 грн, оскільки така компенсація виплачена їй не була.

Відповідач листом від 30.09.2020 повідомив позивачу про те, що заявка на суму компенсації за неотримане речове майно направлена у відділ речового забезпечення ЗТУ. Окрім того, повідомив, що згідно розпорядження Головного управління Національної гвардії України від 23.10.2019 №27/27/3-7676 у військовій частині проведено перерахунок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно. У зв`язку з цим відповідно до довідки №142 сума до виплати вартості речового майна, що належить до виплати становить 46 440,63 грн.

Суд першої інстанції задовольняючи адміністративний позов виходив, з тих підстав, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі звільнення з військової служби, за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини та довідки про вартість речового майна, а тому оскільки, військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України не проведено повного розрахунку при звільненні та не здійснено виплату ОСОБА_1 грошової компенсацїї за неотримане речове майно у день виключення із списків військової частини, такі позовні вимоги є підставними.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, з приводу яких виник спір, регулюються Законом України від 20.12.1991 №2011-ХІІ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі по тексту - Закон №2011-ХІІ), який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до статті 9-1 Закону №2011-ХІІ продовольче забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання вищевказаної норми, Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову від 16.03.2016 р. №178, якою було затверджено Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

Так, п.1 вищевказаного Порядку визначено, що цей Порядок визначає механізм виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку і Управління державної охорони (далі - військовослужбовці) грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі - грошова компенсація).

Відповідно до пунктів 3 - 4 Порядку грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.

Отже військовослужбовці після звільнення їх з військової служби зберігають право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно.

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до п.5 Порядку довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Таким чином, колегія суддів зауважує, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі звільнення з військової служби ( пункт 3), за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини (пункт 4) та довідки про вартість речового майна (пункт 5).

Як свідчать матеріали справи, станом на день виключення позивача зі списків особового складу військової частини йому не було виплачена грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, а сума яка підлягає виплаті за неотримане речове майно згідно з довідкою №68 склала 76922,79 грн.

Отже, станом на момент виключення зі списків особового складу за відповідачем обліковувалася заборгованість перед позивачем за належні до видачі предмети речового майна за час проходження військової служби, яку відповідач відмовився виплачувати без наявності достатніх правових підстав.

Суму грошової компенсації вартості за неотримане речове майно в розмірі 76922,79 грн. станом на момент розгляду справи відповідачем не відшкодовано, доказів на спростування вказаного відповідачем не надано.

Проте, як встановлено судом першої інстанції, відповідачем зменшено суму грошової компенсації вартості неотриманого речового майна позивача з 76 922,89 грн до 46 440,63 грн на підставі розпорядження ГУ НГУ від 23.10.2019 №27/27/3-7676.

Однак з приводу цього апеляційний суд вважає, що доводи відповідача з посиланням на іншу довідку, в якій сума заборгованості за неотримане речове майно позивачу складає 46 440,63 грн., є необґрунтованими, оскільки до матеріалів справи не долучено жодного доказу на підтвердження того, що у довідці №68 від 25.12.2019 невірно зазначено суму такої компенсації, та або обґрунтовані підстави для зменшення суми грошової компенсації.

Крім того апеляційний суд також вважає вірними висновки суду першої інстанції, щодо виключення частини речового майна або пояснень щодо помилковості їх початкового включення до довідки №68 від 25.12.2019 (в сумі 76 922,89 грн) з посиланням на норми чинного законодавства, які відповідач суду не навів.

Відтак, враховуючи вказане вище, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність правових підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за неотримане речове майно у сумі 76922,79 грн., та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 Західного оперативного-територіального об`єднання Національної гвардії України виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримане речове майно в сумі 76 922 (за неотримане під час проходження служби речове майно) у вказаному розмірі,

Взявши до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанцій є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, висновки суду є правильними, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року у справі № 380/10046/20 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. Я. Макарик
судді Н. В. Бруновська
З. М. Матковська