Справа № 120/8323/20-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2021-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 березня 2021 р. Справа № 120/8323/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 12 січня 2015 року звернувся до прозорого офісу в місті Вінниці по вулиці Замостянська, 7, та надав працівникам органу пенсійного фонду оригінали документів для призначення пенсії відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Проте, пенсійним органом не призначено позивачеві пенсію, що, на його думку, свідчить про протиправність дій, а тому відповідача слід зобов`язати здійснити перерахунок нарахування сум пенсійного забезпечення з 14 січня 2015 року.

Ухвалою від 29 грудня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Цією ж ухвалою відповідачу запропоновано подати відзив на позовну заяву.

26 січня 2021 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області заперечує проти задоволення позовних вимог та вважає їх безпідставними і необґрунтованими. Зокрема, відзив аргументований тим, що 12 січня 2015 року позивач не звертався до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. При цьому, з долучених до позовної заяви матеріалів слідує, що ОСОБА_1 02 лютого 2015 року звертався до пенсійного органу із заявою про надання інформації щодо достатності документів для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, за результатами розгляду якої 16 лютого 2015 року відповідачем надано відповідь у формі листа вих. №263/03-30/09. Крім того, у відзиві йдеться про те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області рішення щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах у 2015 році не приймалося. Також у відзиві представник відповідача вказав на недотримання позивачем шестимісячного строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою суду від 12 березня 2021 року, що постановлена після відкриття провадження у адміністративній справі, позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку із невідповідністю її вимогам частини 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано у десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали подати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропуску.

На виконання вимог ухвали суду від 12 березня 2021 року позивачем 23 березня 2021 року подано до суду клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою суду від 24 березня 2021 року клопотання позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду залишено без задоволення та продовжено розгляд справи.

При ухваленні даного рішення суд зважає на положення частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, якими передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Разом із тим, слід звернути увагу на частину 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно із якою датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Відтак, аналіз приписів статей 243 та 250 Кодексу адміністративного судочинства України дає підстави для висновків, що у разі постановлення рішення у письмовому провадженні воно має бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення строку розгляду відповідної справи; при цьому, дата ухвалення рішення в порядку письмового провадження має співпадати із датою складення повного рішення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив такі обставини.

07 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що підтверджується листом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області вих. №0200-0202-8/58368 від 07 грудня 2020 року.

За результатами розгляду заяви позивача від 07 лютого 2019 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області позивачу з 15 січня 2019 року призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

02 грудня 2020 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою щодо розрахунку страхового стажу для перерахунку пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За результатами розгляду цієї заяви листом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області вих. №0200-0202-8/58368 від 07 грудня 2020 року заявнику повідомлено про умови підтвердження пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Крім того, у листі вказано, що підстави для перерахунку пенсії з 14 січня 2015 року відсутні.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (надалі - Закон №1058-IV).

Відповідно до частини 1 статті 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

При цьому, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина 3 статті 44 Закону №1058-IV).

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів (частина 5 статті 45 Закону №1058-IV).

Правила подання та оформлення документів для призначення та перерахунку пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" деталізовано у Порядку, що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1) (надалі - Порядок №22-1).

Пунктом 4.1 Порядку №22-1 передбачено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Окрім того, передбачено, що заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (пункт 4.3 Порядку №22-1).

Відтак, передумовою для призначення пенсії є подання особою заяви про призначення пенсії, яка реєструється в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію, а особі видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Після розгляду такої заяви орган, що призначає пенсію, приймає рішення про перерахунок пенсійних виплат. При цьому, як правило, в силу вимог частини 1 стаття 45 Закону №1058-IV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Зі встановлених в ході судового розгляду обставин слідує, що 07 лютого 2019 року позивачем подана до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області заява про призначення пенсії за віком, за результатом розгляду якої пенсійним органом позивачеві з 15 січня 2019 року призначено пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Водночас, безпідставними слід визнати посилання позивача як на підставу для задоволення позовних вимог на нездійснення розгляду відповідачем його заяви від 12 січня 2015 року, оскільки у адміністративній справі відсутня інформація щодо подання та реєстрації такої заяви.

При цьому, талон на прийом до посадової особи центру адміністративних послуг "Прозорий офіс" Вінницької міської ради не може бути розцінений як звернення із заявою про призначення пенсії відповідно до вимог Закону №1058-IV та Порядку №22-1.

Більше того, матеріали адміністративної справи не містять доказів на підтвердження того, що позивач 12 січня 2015 року звертався до центру адміністративних послуг "Прозорий офіс" Вінницької міської ради, адже надана ОСОБА_1 копія талону може лише підтверджувати можливе звернення з питань призначення пенсії 02 лютого 2015 року.

Отже, наведені вище аргументи спростовують твердження позивача щодо наявності підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у призначенні йому пільгової пенсії з 14 січня 2015 року, а тому така позовна вимога задоволенню не підлягає.

Відтак, оскільки суд дійшов висновку, що основна вимога (щодо визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у призначенні позивачеві пільгової пенсії відповідно до частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 14 січня 2015 року) задоволенню не підлягає, тому слід також відмовити і у задоволенні похідної вимоги (щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок сум пенсійного забезпечення з 14 січня 2015 року, враховуючи пільговий страховий стаж).

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі статтею 90 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, що оскаржуються, та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування позивачеві сплаченого ним при зверненні до суду судового збору у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (місцезнаходження: 21028, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 7; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 13322403)

Повний текст рішення складено 29.03.2021

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович