Справа № 803/903/16
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року ЛуцькСправа № 803/903/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Димарчук Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Аршулік С.Р.,

представника позивача Піддубного О.О.,

представника відповідача Шимчук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Державного підприємства Маневицьке лісове господарство до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

10.06.2016 Державне підприємство Маневицьке лісове господарство (далі ДП Маневицьке ЛГ, підприємство, позивач) звернулось з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі ГУ ДФС, відповідач), в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 28.03.2016 №, №, № та №.

В обґрунтування позовних вимог ДП Маневицьке ЛГ вказує на протиправність висновків податкового органу, викладених в акті про результати позапланової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах із фірмою ZORTEX BUSINESS LLP за період з 01.01.2014 по 01.04.2015 (акт перевірки №3/03-20-14-03-07/00991545 від 03.03.2016), щодо не підтвердження взаємовідносин із фірмою ZORTEX BUSINESS LLP (Великобританія), оскільки остання ліквідована з 15.07.2014. Позивач зазначає, що факт виконання господарських операцій із вищевказаним іноземним контрагентом повністю підтверджується первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, а доводи ГУ ДФС є необґрунтованими та безпідставними.

З огляду на викладене, позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення прийняті ГУ ДФС від 28.03.2016 №, №, № та №.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 13.06.2016 відкрито провадження у даній справі (т. 1, а. с. 1).

В поданих суду запереченнях (т.1, а.с. 128-131) представник ГУ ДФС Кузьменко О.О. адміністративний позов не визнала, просила у його задоволенні відмовити. Зазначила, що в ході перевірки ДП Маневицьке ЛГ було встановлено взаємовідносини позивача із фірмою-нерезидентом ZORTEX BUSINESS LLP (Великобританія), з якою було укладено контракти з оплатою в іноземній валюті, предметом яких була поставка деревоматеріалів. Відповідно до офіційного сайту Великобританії Companies House, розміщеного за інтернет-адресою http://wck2.companieshouse.gov.uk, фірма ZORTEX BUSINESS LLP ліквідована з 15.07.2014. Вказана обставина також підтверджена листом Міністерства закордонних справ України, в якому зазначено про ліквідацію фірми ZORTEX BUSINESS LLP з 15.07.2014, оскільки остання була недіючою. За таких обставин податковий орган стверджує про те, що по усіх поставках деревини, які були здійснені після 15.07.2014, покупцем виступала не фірма ZORTEX BUSINESS LLP, а якась інша фірма-нерезидент. Відтак перевіркою правомірно зроблено висновок про те, що позивачем занижено доходи за 2014 рік на суму безповоротної фінансової допомоги в загальній сумі 4 629 832,38 грн, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, всього в сумі 833 370 грн, порушено вимоги ст.1 Закону України Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті та ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання і валютного контролю. Також зазначила, що кримінальна справа по факту ухилення службовими особами ТзОВ С.Т.К. Полісся від сплати податку на прибуток в розмірі 1 388 818 грн порушена ще в 2015 році, продовжується досудове розслідування, на даний час нікому підозри не пред`явлено.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 02.07.2016 (т. 1, а. с. 164-172), яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.02.2017 (т. 1, а.с. 246-252), адміністративний позов задоволено повністю, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 28.03.2016 №, №, № та №.

Проте, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.11.2020 касаційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області задоволено, постанову Волинського окружного адміністративного суду від 02.07.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.02.2017 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Волинського окружного адміністративного суду (т. 2, а. с. 47-57).

Крім того, ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.11.2020, яка постановлена без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, замінено сторону у даній справі, а саме відповідача на Головне управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області) (т. 2, а. с. 42).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 07.12.2020 прийнято до провадження дану справу, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, у справі призначене підготовче засідання (т. 2, а. с. 61).

На стадії підготовчого провадження представники сторін подали до суду додаткові письмові пояснення щодо правової позиції у справі, з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.11.2020 (т. 2, а. с. 65-66, 75-85).

27.01.2021 суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду (т. 2, а. с. 93).

Крім того, під час судового розгляду справи суд витребував інформацію у начальника Коростенського районного управління поліції в Житомирській області щодо стану кримінального провадження № 0000072, та у зв`язку із цим на адресу суду надійшов лист від слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області від 18.02.2021 (т. 2, а.с. 104).

В судових засіданнях, які відбулися у цій справі, представник позивача Піддубний О.О. позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях, та просить його задовольнити.

Представник відповідача у судових засіданнях позов заперечила з підстав, викладених у письмових запереченнях та письмових поясненнях, та просить відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ГУ ДФС в період з 17.12.2015 по 28.12.2015 проведено документальну позапланову виїзну перевірки ДП Маневицьке ЛГ з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з компанією ZORTEX BUSINESS LLP за період з 01.01.2014 по 01.04.2016, за результатами якої було складено акт №3/03-20-14-03-07/00991545 від 03.03.2016.

За висновками акту перевірки відповідачем встановлені наступні порушення ДП Маневицьке ЛГ:

1) п.5, 7, 8 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 Дохід, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999р. №290; п.п.14.1.11, п.п.14.1.257 п.14.1 ст.14, п.135.1, п.135.2, пп.135.5.4, пп.135.5.5, пп.135.5.15, п. 135.5, ст.135, п.137.10 ст.137 Податкового кодексу України (далі ПК України), занижено доходи за 2014 рік на суму інших доходів (сум безповоротної фінансової допомоги), в загальній сумі 4 629 832,38 грн, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 833 370 грн, в тому числі: за 2014 рік на 833 370 грн;

2) вимог Наказу Міністерства фінансів України від 07.02.2013 №73 Про затвердження Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 Загальні вимоги до фінансової звітності, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.02.2013 за №336/22868, вимог Розділу III Зміст статей звіту про фінансові результати Наказу Міністерства фінансів України 28.03.2013 №433 Про затвердження Методичних рекомендацій щодо заповнення форм фінансової звітності Зміст статтей звіту про фінансові результати із змінами та доповненнями та Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 17 Податок на прибуток затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2000 №353 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 20.01.2001 за №47/5238, в порушення п.1, п. 2, п. З Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 №138, Закон України 21.09.2006 №185-У Про управління об`єктами державної власності із змінами та доповненнями, п.153.3 ст.153 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено відрахування частини чистого прибутку за 2014 рік у сумі 694 475 грн.

3) ст. 1 Закону України Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті, по взаємовідносинах із фірмою ZORTEX BUSINESS LLP (Великобританія) по контракту №ПЛГ-2013/1 від 03.07.2013 (із змінами та доповненнями);

4) ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 №15-93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю, п. 2 ст. 16 Декрету Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання і валютного контролю (т. 1, а.с. 30-61).

Позивачем 16.03.2016 за вих. №8/537 були подані заперечення на акт перевірки ГУ ДФС у Волинській області №3/03-20-14-03-07/00991545 від 03.03.2016, за результатами розгляду яких ГУ ДФС у Волинській області листом від 23.03.2016 №1540/10/03-20-14-03-13 висновки акту залишила без змін, а заперечення без задоволення (т.1, а.с. 78-89).

На підставі акту перевірки №3/03-20-14-03-07/00991545 від 03.03.2016 ГУ ДФС прийняті оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення № від 28.03.2016 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем: частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх організацій) на суму основного платежу в сумі 694 475 грн та за штрафними санкціями в сумі 173 618,75 грн, № від 28.03.2016 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності, на суму основного платежу в розмірі 833 370 грн та за штрафними санкціями в сумі 416 685 грн, № від 28.03.2016, яким підприємству нараховано пеню в сумі 1 483 338,61 грн за порушення граничних термінів розрахунків в іноземній валюті, № від 28.03.2016, яким до позивача застосовано штраф за порушення порядку декларування валютних цінностей на суму 1 020 грн (т.1, а.с. 90-93).

Вказані податкові повідомлення-рішення були оскаржені позивачем в адміністративному порядку, проте рішенням Державної фіскальної служби України №12068/6/99-99-10-01-08-25 від 02.06.2016 в задоволенні скарги було відмовлено (т.1, а.с. 107-114).

Як свідчить акт перевірки №3/03-20-14-03-07/00991545 від 03.03.2016, податковий орган встановив здійснення позивачем зовнішньоекономічних операцій із фірмою-нерезидентом ZORTEX BUSINESS LLP (Великобританія). ГУ ДФС зазначає, що фірма ZORTEX BUSINESS LLP згідно з інформацією, викладеною на офіційному інтернет-сайті Великобританії, ліквідована з 15.07.2014. Вказані обставини також підтверджуються листом Міністерства закордонних справ України.

На переконання відповідача, кошти в сумі 600 395,93 доларів США, що надійшли від вищевказаної фірми-нерезидента в рахунок оплати за поставлений товар з 15.07.2014, не можуть бути зараховані як оплата за поставлений товар. Вказані обставини, на думку податкового органу, свідчать про заниження ДП Маневицьке ЛГ доходів на загальну суму безповоротної фінансової допомоги в розмірі 4 629832,38 грн, порушення граничних термінів розрахунків в іноземній валюті.

Суд звертає увагу, що у даній справі проведено новий судовий розгляд після скасування у касаційному порядку попередньо ухвалених у цій справі постанови Волинського окружного адміністративного суду від 02.07.2016 та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.02.2017.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 17.11.2020 у даній справі вказав, що судам важливо було ретельно перевірити доводи податкового органу щодо правового статусу контрагента. Підставою для висновків податкового органу про неправомірність віднесення позивачем до складу витрат сум за операціями по Контракту за № ZB-MN-1 від 12.12.2013 стала інформація про ліквідацію фірми ZORTEX BUSINESS LLP з 15.07.2014. Вказані доводи залишено поза увагою судів попередніх інстанцій. З дослідженого податковим органом та судами листа Міністерства закордонних справ України від 24.02.2015 № 630/17-200-490 встановлено, що компанію ZORTEX BUSINESS LLP ліквідовано 15.07.2014. З цього приводу суди зазначили, що компанія не ліквідована, а лише згідно протоколу зборів партнерів компанії ZORTEX BUSINESS LLP від 14.07.2014 змінено реєстраційну адресу компанії в межах однієї країни Об`єднаного королівства Великобританія: з Англії та Шотландію. В даному випадку, в листі Міністерства закордонних справ України зазначено не лише про ліквідацію контрагента з 15.07.2014, а й про внесення 30.09.2014 до реєстру нової компанії з ідентичною назвою ZORTEX BUSINESS LLP. Тобто, період з 15.07.2014 по 30.09.2014 щодо правомочності названої компанії підлягав ретельній перевірці на підставі належних та допустимих доказів.

Вказані обставини мають важливе значення з урахуванням доводів податкового органу щодо наявності кримінального провадження, в якому розслідуються факти виготовлення та надходження документів від імені ZORTEX BUSINESS LLP з електронної адреси, розташованої на території України.

Відповідно до частини п`ятої статті 353 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Відтак, при новому розгляді даної справи суд враховував викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.11.2020 висновки і мотиви, з яких скасовані попередньо ухвалені у цій справі постанова Волинського окружного адміністративного суду від 02.07.2016 та ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.02.2017.

Відтак, оскільки постановою Волинського окружного адміністративного суду від 02.07.2016 у даній справі позовні вимоги були задоволені, а податкові повідомлення-рішення визнані протиправними та скасовані повністю в частині нарахування грошових зобов`язань по операціях між ДП Маневицьке ЛГ та ZORTEX BUSINESS LLP, тому правову оцінку саме вказаним операціям суд надав при новому судовому розгляді справи.

Як вбачається із акту перевірки №3/03-20-14-03-07/00991545 від 03.03.2016, податковий орган встановив, зокрема, здійснення позивачем протягом 2014 - 2015 років зовнішньоекономічних операцій із фірмою-нерезидентом ZORTEX BUSINESS LLP (Великобританія).

При цьому, ГУ ДФС у Волинській області зазначає, що фірма ZORTEX BUSINESS LLP згідно з інформацією, викладеною на офіційному інтернет-сайті компетентного органу Великобританії, ліквідована з 15.07.2014, та вказані обставини також підтверджуються листом Міністерства закордонних справ України. На переконання відповідача, кошти в сумі 600 395,93 доларів США, що надійшли від вказаної фірми-нерезидента в рахунок оплати за поставлений товар в період з 15.07.2014 по 01.04.2015, не можуть бути зараховані як оплата за поставлений товар.

При вирішенні спору суд виходить з таких обставин справи.

Судом встановлено та підтверджується актом перевірки, що 12.12.2013 між ДП Маневицьке ЛГ як продавцем та фірмою ZORTEX BUSINESS LLP (Великобританія) укладено зовнішньоекономічний контракт №ZB-MN-1, предметом якого є поставка на умовах CPT, Одеса (згідно правил Інкторемс 2010) пиловника соснового в кількості 1350 м.куб. Загальна сума контракту становить 97 200 доларів США. Платежі за поставлену партію товару (100% передоплата) здійснюється в доларах США шляхом банківського перерахунку на валютний рахунок продавця. Всі витрати і збори щодо здійснення перерахунку валюти, пов`язані з виконанням даного контракту на території покупця оплачуються покупцем, на території продавця - продавцем. Поставка товару здійснюється залізнодорожним транспортом. Відвантаження товару здійснюється продавцем на умовах СРТ за відповідними реквізитами. Термін поставки з 02.01.2014 по 30.06.2014. Зміни і доповнення до даного контракту дійсні тільки у тому випадку, якщо зафіксовані в письмовій формі і підписані сторонами. Після підписання контракту всі попередні переговори і переписка втрачають силу. Всі доповнення, які передані засобами факсимільного зв`язку дійсні при наявності однієї оригінальної печатки. Термін дії контракту - до 30.06.2014.

До вказаного контракту вносились зміни і доповнення від 12.12.2013 (додаток №1), від 31.03.2014 (додаток №2), від 07.04.2014 (додаток №3), від 15.05.2014 (додаток №4), від 02.06.2014 (додаток №5), від 10.06.2014 (додаток №6), від 01.07.2014 (додаток №7), від 15.07.2014 (додаток №8), від 08.09.2014 (додаток №9), від 18.09.2014 (додаток №10), від 29.09.2014 (додаток №11), від 14.10.2014 (додаток №12), від 24.10.2014 (додаток №13).

Як встановлено в ході проведеної перевірки та підтверджується актом перевірки, відповідно до представлених для перевірки вантажно-митних декларацій, наведених в додатку 1 до акту, на виконання умов експортного контракту №ZB-MN-1 від 12.12.2013, ДП Маневицьке ЛГ відвантажено лісоматеріалів (половника соснового) на загальну суму 600395,93 дол. США.

Крім того, як встановлено судом в ході судового розгляду всі первинні документи (контракт, додатки до контракту, рахунки фактури, специфікації до рахунків-фактур, вантажні митні декларації (ВМД)) згідно ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.08.2015 вилучені в ході проведення обшуку у ДП Маневицьке ЛГ та передані до СУ ГУ ДФС у Волинській області.

Таким чином, з аналізу акту перевірки та в ході судового розгляду підтверджено факт здійснення господарських операцій між ДП Маневицьке ЛГ та фірмою ZORTEX BUSINESS LLP щодо поставки деревини протягом 2014 згідно укладеного контракту №ZB-MN-1 від 12.12.2013.

Суд відхиляє доводи ГУ ДФС про те, що сума отриманих коштів від нерезидента ZORTEX BUSINESS LLP в період з 15.07.2014 по 01.04.2015 в рахунок оплати за поставлений товар в розмірі 340 530,86 доларів США є безповоротною фінансовою допомогою позивача, а тому загальна сума в розмірі еквівалентному 4 590 355,46 грн повинна бути віднесена до доходів позивача за 2014 рік, та застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до підпункту 14.1.56 пункту 14.1 статті 14 ПК України (тут і надалі положення нормативно-правових актів наводяться у редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин) доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Згідно з пунктом 135.1 статті 135 ПК України доходи, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Пунктом 135.2 статті 135 ПК України передбачено, що доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Підпунктом 14.1.21-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що ввезення товарів на митну територію України, вивезення товарів за межі митної території України - сукупність дій, пов`язаних із переміщенням товарів через митний кордон України у будь-який спосіб у відповідному напрямку, відповідно до Митного кодексу України.

Згідно зі статтею 1 Закону України Про зовнішньоекономічну діяльність від 16.04.1991 № 959-ХІІ експорт (експорт товарів) - продаж товарів українськими суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності іноземним суб`єктам господарської діяльності (у тому числі з оплатою в негрошовій формі) з вивезенням або без вивезення цих товарів через митний кордон України, включаючи реекспорт товарів.

Відповідно до статті 82 Митного кодексу України (далі - МК України) експорт (остаточне вивезення) - це митний режим, відповідно до якого українські товари випускаються для вільного обігу за межами митної території України без зобов`язань щодо їх зворотного ввезення.

Частиною першою статті 246 МК України передбачено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

За приписами частини першої статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Водночас, за змістом підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 ПК України, безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак: а) заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності; б) прострочена заборгованість фізичної або юридичної особи, що не погашена внаслідок недостатності майна зазначеної особи, за умови, що дії кредитора, спрямовані на примусове стягнення майна боржника, не призвели до повного погашення заборгованості; в) заборгованість суб`єктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи у зв`язку з їх ліквідацією; г) заборгованість, яка виявилася непогашеною внаслідок недостатності коштів, одержаних після звернення кредитором стягнення на заставлене майно відповідно до закону та договору, за умови, що інші дії кредитора щодо примусового стягнення іншого майна позичальника, визначені нормативно-правовими актами, не призвели до повного покриття заборгованості; ґ) заборгованість, стягнення якої стало неможливим у зв`язку з дією обставин непереборної сили, стихійного лиха (форс-мажорних обставин), підтверджених у порядку, передбаченому законодавством; д) прострочена заборгованість померлих фізичних осіб, а також осіб, які у судовому порядку визнані безвісно відсутніми, недієздатними або оголошені померлими, а також прострочена заборгованість фізичних осіб, засуджених до позбавлення волі;

Згідно з підпунктом 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 ПК України фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі.

Безповоротна фінансова допомога - це: сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних); сума процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги, що залишається неповерненою на кінець звітного періоду, у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотної фінансової допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, єдиною підставою для висновків податкового органу про заниження позивачем доходу за 2014 рік на загальну суму безповоротної фінансової допомоги в розмірі 4 629 832,38 грн стало те, що фірма ZORTEX BUSINESS LLP з 15.07.2014 ліквідована. При цьому підставою для таких висновків слугували інформація офіційного сайту Великобританії Companies House, розміщеного за інтернетадресою http://wck2.companieshouse.gov.uk, та лист Міністерства закордонних справ України від 24.02.2015 року №630/17-200-490.

Проте, вказані висновки контролюючого органу суд вважає такими, що зроблені без урахування усіх обставин справи.

Так, статтею 2 Закону України Про міжнародне приватне право від 23.06.2005 № 2709-IV (далі - Закон № 2709-IV) встановлено, що цей Закон застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом: 1) визначення застосовуваного права; 2) процесуальна правоздатність і дієздатність іноземців, осіб без громадянства та іноземних юридичних осіб; 3) підсудність судам України справ з іноземним елементом; 4) виконання судових доручень; 5) визнання та виконання в Україні рішень іноземних суді.

Згідно зі частинами першою, другою статті 25 цього ж Закону особистим законом юридичної особи вважається право держави місцезнаходження юридичної особи. Для цілей цього Закону місцезнаходженням юридичної особи є держава, у якій юридична особа зареєстрована або іншим чином створена згідно з правом цієї держави.

Відповідно до статті 26 Закону № 2709-IV цивільна правоздатність та дієздатність юридичної особи визначається особистим законом юридичної особи.

За змістом підпункту 14.1.122 пункту 14.1 статті 14 ПК України нерезиденти - це: а) іноземні компанії, організації, утворені відповідно до законодавства інших держав, їх зареєстровані (акредитовані або легалізовані) відповідно до законодавства України філії, представництва та інші відокремлені підрозділи з місцезнаходженням на території України; б) дипломатичні представництва, консульські установи та інші офіційні представництва інших держав і міжнародних організацій в Україні; в) фізичні особи, які не є резидентами України.

Згідно з пунктом 103.4 статті 103 ПК України підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

Підпунктом (і) пункту 1 статті 3 Конвенції між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна від 10.02.1993 (набрала чинності 11.08.1993) термін компетентний орган означає, у відношенні Сполученого Королівства, Управління внутрішніх доходів або його повноважного представника, і, у відношенні України, Міністерство фінансів України або його повноважного представника.

Відповідно до частини першої статті 4 Конвенції між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна, для цілей цієї Конвенції термін резидент однієї Договірної Держави означає особу, яка за законодавством цієї Держави підлягає оподаткуванню в ній на підставі місця проживання, постійного місця перебування, місця знаходження керівного органу, місця реєстрації або будь-якого аналогічного критерію; цей термін, разом з тим, не включає будь-яку особу, яка підлягає оподаткуванню в цій Державі, тільки якщо ця особа одержує доходи або приріст вартості майна з джерел у цій Державі.

Згідно з пунктом 103.5 статті 103 ПК України довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.

Суд вважає, що посилання відповідача на лист Міністерства закордонних справ України від 24.02.2015 № 630/17-200-490 (т. 1, а. с. 137) як на безумовний доказ ліквідації компанії ZORTEX BUSINESS LLP є безпідставним.

Так, у матеріалах справи міститься лист фірми ZORTEX BUSINESS LLP від 27.04.2015, у якому вказано, що згідно Протоколу зборів партнерів Компанії ZORTEX BUSINESS LLP від 14.07.2014 відбулась зміна реєстраційної адреси компанії в межах однієї країни - Обєднане Королівство Великобританія з Англії: WORLD TRADE CENTRE TOWER 42 25 OLD BROAD STREET LONDON England EC2N 1HQ United Kingdom на Шотландія: Suite 20 12 South Bridge Edinburg Scotland EH1 1DD United Kingdom (т.1, а.с.115).

У матеріалах справи міститься копія протоколу зборів партнерів Компанії ZORTEX BUSINESS LLP від 14.07.2014 (т. 1, а. с. 121, 154) про зміну реєстраційної адреси компанії в межах однієї країни - Об`єднане Королівство Великобританія з Англії: WORLD TRADE CENTRE TOWER 42 25 OLD BROAD STREET LONDON England EC2N 1HQ United Kingdom на Шотландія: Suite 20 12 South Bridge Edinburg Scotland EH1 1DD United Kingdom. Також про наявність діючої компанії ZORTEX BUSINESS LLP з адресою розташування в Шотландії свідчить і інформація, викладена на офіційному сайті Великобританії Companies House (http://wck2.companieshouse.gov.uk).

Суд відхиляє доводи, викладені у запереченнях відповідача, що протокол позачергових зборів партнерів Zortex Business LLP від 14.07.2014 про перереєстрацію компанії з Англії до Шотландії не може бути взятий до уваги з тих підстав, що містить відтиск печатки з реєстраційним номером компанії SO305036, який був наданий перереєстрованій компанії лише у вересні 2014 року, а на момент проведення таких позачергових зборів партнерів компанії її реєстраційний номер був - ОС370510, оскільки наявність відтиску печатки із номером SO305036 вбачається лише з перекладу даного протоколу зборів, вчиненого Бюро перекладів ДП Інтурс-сервіс (том 1, а.с. 154 (зворот) і відсутній на копії протоколу англійською мовою (т.1, а.с. 121). Крім того, посилання відповідача на факт реєстрації компаній Eighth Holding CO. та Private Asset Group Limited засновниками компанії Zortex Business LLP лише 30.09.2014, а відтак неможливість даних компаній брати участь в позачергових зборах партнерів 14.07.2014, судом також до уваги не приймається, оскільки протоколом позачергових зборів партнерів від 14.07.2014 лише констатовано приєднання компаній Eighth Holding CO. та Private Asset Group Limited до партнерства, а 30.09.2014 - дата уповноваження даних компаній (призначення офіційно уповноваженими учасниками Zortex Business LLP).

В той же час, суд наголошує, що на копії протоколу зборів партнерів Компанії ZORTEX BUSINESS LLP від 14.07.2014 (т. 1, а. с. 154 (зворот)) наявна печатка для довідок Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС України, та суду не надано жодного доказу, яким би було спростовано сам факт існування такого протоколу.

Крім того, у порядку частини шостої статті 94 КАС України, учасники справи не ставили під сумнів відповідність вказаної копії протоколу його оригіналу.

Відтак, суд приймає як належний доказ засвідчену копії протоколу зборів партнерів Компанії ZORTEX BUSINESS LLP від 14.07.2014.

Таким чином, висновок податкового органу про реалізацію деревини невстановленим особам, спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами. Водночас, судом підтверджено факт господарських відносин позивача із фірмою ZORTEX BUSINESS LLP. Про правомірність взаємовідносин із компанією ZORTEX BUSINESS LLP свідчить й те, що після 15.07.2014 митні органи України після виконання усіх належних митних процедур здійснювали митне оформлення вантажів та випускали їх за межі території України. Митна служба України без жодних заперечень здійснювала митне оформлення вантажів для компанії ZORTEX BUSINESS LLP як до, так і після 15.07.2014.

За таких обставин суд зазначає, що твердження відповідача про ліквідацію ZORTEX BUSINESS LLP, не знайшли своє підтвердження в ході з`ясування обставин у справі по суті. Як наслідок, суму в розмірі 340 530,86 дол/США (еквівалентну 4 590355,46 грн) відповідачем безпідставно було кваліфіковано як безповоротну фінансову допомогу, а тому доводи контролюючого органу про заниження позивачем доходів за 2014 рік на вказану суму є необґрунтованими.

Відповідно до пункту 1 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 № 138, частина чистого прибутку (доходу), що відраховується державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями (крім державного підприємства обслуговування повітряного руху України Украерорух відповідно до Закону України Про приєднання України до Багатосторонньої угоди про сплату маршрутних зборів, а також державних підприємств Міжнародний державний центр Артек і Український дитячий центр Молода гвардія) до державного бюджету за відповідний період, визначається виходячи з обсягу чистого прибутку (доходу), розрахованого згідно з положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, у розмірі: 30 відсотків - державними підприємствами, що є суб`єктами природних монополій, та державними підприємствами, плановий розрахунковий обсяг чистого прибутку яких перевищує 50 млн. гривень; 15 відсотків - іншими державними унітарними підприємствами.

Пунктами 2, 3 цього ж Порядку, передбачено, що частина чистого прибутку (доходу) сплачується державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до державного бюджету наростаючим підсумком щоквартальної фінансово-господарської діяльності за відповідний період у строк, встановлений для сплати податку на прибуток підприємств. Частина чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету, визначається державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями відповідно до форми розрахунку, встановленої Державною податковою службою, та зазначається у декларації з податку на прибуток підприємства.

Враховуючи те, що на визначення частини чистого прибутку мали безпосередній вплив висновки контролюючого органу щодо суми безповоротної фінансової допомоги по фірмі ZORTEX BUSINESS LLP за 2014 рік, які не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, про що зазначено вище, не може вважатись обґрунтованим і збільшення суми грошового зобов`язання з частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств) та застосування штрафних (фінансових) санкцій за вказаним платежем.

Згідно з положенням частини першої статті 1 Закону України Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті від 23.09.1994 № 185/94-ВР виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Частиною першою статті 4 цього Закону передбачено відповідальність за порушення резидентами строків, передбачених статті 1 Закону, у формі пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості.

Порушення резидентами, крім суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Крім того, статтею 9 Декрету Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання і валютного контролю від 19.02.1993 № 15-93 передбачено обов`язок резидентів задекларувати у Національному банку України валютні цінності та інше майно, яке перебуває за межами України. Водночас відповідальність за недекларування таких валютних цінностей передбачена статтею 16 цього Декрету.

Враховуючи надану вище оцінку висновкам контролюючого органу щодо ліквідації фірми ZORTEX BUSINESS LLP, які судом визнані необґрунтованими, суд також не може погодитись з висновками контролюючого органу щодо недотримання позивачем термінів розрахунків з нерезидентом та порушення порядку декларування валютних цінностей.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ГУ ДФС у Волинській області не довело правомірність своїх висновків щодо ліквідації фірми ZORTEX BUSINESS LLP та допущення позивачем вимог податкового та валютного законодавства, відтак донарахування ДП Маневицьке ЛГ грошових зобов`язань за операціями із вказаним контрагентом є протиправним.

На думку суду, позивачем належними та допустимими доказами доведено реальність господарських операцій з поставки товару іноземному контрагенту фірмі ZORTEX BUSINESS LLP та проведення оплати за поставлений товар.

Суд також враховує лист слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000072 від 08.04.2015 триває, а підозра службовим особам ДП Маневицьке ЛГ не повідомлялась (т.2, а.с. 104)

Отже, у кримінальному провадженні № 0000072 від 08.04.2015, на яке покликається відповідач, досудове розслідування досі триває уже понад п`ять років, а підозра службовим особам ДП Маневицьке ЛГ щодо вчинення злочинів не повідомлялась.

Крім того, при вирішенні даного спору суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в інших аналогічних справах у постановах Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 25.10.2019 (справа № 806/5224/15), від 10.12.2019 (справа № 818/132/16), від 04.02.2020 (справа № 813/3763/15), від 14.02.2020 (справа № 809/4336/15), від 21.02.2020 (справа № 813/4913/15), від 06.03.2020 (справи № 803/320/16, № 813/3796/15), від 10.04.2020 (справи № 809/884/16, № 809/528/16), від 13.05.2020 (справа № 803/716/16), від 23.07.2020 (справа № 803/133/17), від 01.09.2020 (справа № 803/1154/16), які, зокрема, полягають у тому, що суди першої та апеляційної інстанції обґрунтовано відхилили доводи щодо відсутності реальності господарських операцій позивача з відповідним контрагентом, оскільки такі висновки контролюючого органу ґрунтувались на підставі листа Міністерства закордонних справ України від 24.02.2015 № 630/17-200-490 Щодо перевірки компанії ZORTEX BUSINESS LLP, згідно якого Компанія ZORTEX BUSINESS LLP ліквідована 15.07.2014; суди першої та апеляційної інстанції правильно зазначили, що посилання відповідача на вказаний лист Міністерства закордонних справ України, як на доведення безтоварності укладених договорів між позивачем та його контрагентом, не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій; судами першої та апеляційної інстанції встановлено та підтверджено реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентом, крім укладених договорів, підтверджується первинними документами, оформленими відповідно до вимог податкового законодавства, які містять усі необхідні реквізити та відомості, а також у повній мірі відображають зміст господарських операцій, тоді як відповідачем не було доведено та не було надано жодних належних та достатніх доказів на підтвердження відсутності господарських операцій між позивачем та фірмою ZORTEX BUSINESS LLP.

Таким чином, беручи до уваги досліджені в судовому засіданні обставини та письмові докази, в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ГУ ДФС не довело правомірність своїх висновків щодо ліквідації фірми ZORTEX BUSINESS LLP, відтак донарахування ДП Маневицьке ЛГ грошових зобов`язань за операціями із вказаним контрагентом є протиправним, з огляду на що оскаржувані податкові повідомлення рішення № від 28.03.2016 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх організацій) на суму основного платежу в сумі 694 475 грн та за штрафними санкціями в сумі 173 618,75 грн, № від 28.03.2016 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності, на суму основного платежу в розмірі 833 370 грн та за штрафними санкціями в сумі 416 685 грн, № від 28.03.2016, яким підприємству нараховано пеню в сумі 1483 338,61 грн за порушення граничних термінів розрахунків в іноземній валюті, № від 28.03.2016, яким до позивача застосовано штраф за порушення порядку декларування валютних цінностей на суму 1 020 грн слід визнати протиправними та скасувати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач сплатив судовий збір в сумі 62 892, 17 грн згідно з платіжним дорученням від 09.06.2016 № 2178 (т. 1, а. с. 2), при цьому, до сплати підлягав судовий збір в сумі 54 037,61 грн. Враховуючи, що ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 20.07.2016 ДП «Маневицьке ЛГ» було повернуто надмірно сплачений судовий збір у розмірі 8 854, 56 грн, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача ГУ ДПС у Волинській області судові витрати у вигляді судового збору в сумі 54 037,61 грн.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській від 28 березня 2016 року №, №, № та №.

Стягнути на користь Державного підприємства Маневицьке лісове господарство за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області судові витрати в сумі 54 037,61 грн (п`ятдесят чотири тисячі тридцять сім гривень шістдесят одну копійку).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Позивач: Державне підприємство Маневицьке лісове господарство (44601, Волинська область, смт. Маневичі, вулиця Андрія Снітка, будинок 31, ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ).

Повний текст рішення складений 31 березня 2021 року.

Суддя Т.М. Димарчук