Справа № 453/1336/20
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2021-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 рокуЛьвівСправа № 453/1336/20 пров. № А/857/1834/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Довгої О.І., Шавеля Р.М.,

за участю секретаря Галаз Ю.А.,

представника позивача Кухарська О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпраці у Львівській області на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 18 грудня 2020 року (ухвалене головуючим суддею Микитин В.Я. у м. Сколе, повний текст судового рішення складено 18 грудня 2020 року) у справі № 453/1336/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № ЛВ26400/3191/АВ/П/ПТ/ПС, винесену 16.10.2020 відносно нього інспектором праці Головного управління Держпраці у Львівській області Пасічником Р.Ю., котрою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1343 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 16.10.2020року інспектором праці Головного управління Держпраці у Львівській області Пасічником Р.Ю .стосовно позивача як Сколівського міського голови винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № ЛВ26400/3191/АВ/П/ПТ/ПС, котрою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1343грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-6 КУпАП. Вважає, що зазначена постанова по справі про адміністративне правопорушення є протиправною. Вказує, що у його діях відсутній склад зазначеного вище адміністративного правопорушення, так як умислу на невиконання припису № ЛВ0084/460/АВ/П від 27.01.2020 у нього не було, а такий припис неможливо було виконати з причини, що не залежали від його волі.

Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 18.12.2020 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову інспектора праці Головного управління Держпраці у Львівській області Пасічника Романа Юрійовича по справі про адміністративне правопорушення № ЛВ26400/3191/АВ/П/ПТ/ПС від 16.10.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 як голову Сколівської міської ради Львівської області за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-6 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1343 грн, а справу про адміністративне правопорушення закрито.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що інспектор праці Головного управління Держпраці у Львівській області Пасічник Р.Ю. не дослідив всебічно та повно усіх обставин справи, а тому передчасно встановив наявність дій та (або) бездіяльності позивача, тобто об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-6 КУпАП, як і те, чи винен позивач у вчиненні такого правопорушення.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що інспектором праці повністю була дотримана процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення, а твердження позивача проте, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 188-6 КУпАП є безпідставним.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та надав пояснення, просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Позивач в судове засідання на виклик суду не з`явився, явку уповноваженої особи не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений, що не перешкоджає розгляду справи за його відсутності згідно з ч. 2 ст. 313 КАС України.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції змінити, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що 27.01.2020 інспекторкою праці Головного управління Держпраці у Львівській області Сироїжко О.С., після проведення перевірки у Сколівській міській раді Львівської області, складено припис № ЛВ0084/460/АВ/П про усунення виявлених порушень, яким Сколівського міського голову Москаля В.Б. зобов`язано усунути ряд порушень трудового законодавства. Строки усунення порушень, зазначених у приписі № ЛВ0084/460/АВ/П від 27.01.2020, визначено до 24.02.2020 включно.

Повторні інспекційні відвідування Сколівської міської ради Львівської області було проведено інспекторкою праці Головного управління Держпраці у Львівській області Сироїжко О.С. 15.09.2020, а інспекторами праці Головного управління Держпраці у Львівській області Пасічником Р.Ю. та Тріль І.Б. 22.09.2020.

Так уповноваженими особами відповідача встановлено невиконання позивачем п. 1 припису від 27.01.2020 № ЛВ0084/460/АВ/П не забезпечено дотримання вимог ст. 31 КЗпП України щодо невнесення змін до посадової інструкції спеціаліста І-ої категорії по комп`ютерному забезпеченню Сколівської міської ради Львівської області Мельниченка В.В. та п. 3 припису від 27.01.2020 № ЛВ0084/460/АВ/П не забезпечено дотримання вимог ст. 98 КЗпП України, ч. 1 ст. 13 Закону України «Про оплату праці» щодо відсутності преміювання спеціаліста І-ої категорії по комп`ютерному забезпеченню Сколівської міської ради Львівської області ОСОБА_2 у період з березня по вересень 2019 року відповідно до особистого вкладу у загальні результати роботи та нарахування таких премій.

Враховуючи невиконання позивачем зазначених вище пунктів припису відповідачем прийнято 16.10.2020 постанову по справі про адміністративне правопорушення № ЛВ26400/3191/АВ/П/ПТ/ПС, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-6 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1343 грн.

Позивач вважаючи прийняту оскаржувану постанову протиправною, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідальність за ст.188-6 КУпАП настає за невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, щодо усунення порушень законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування або створення перешкод для діяльності цього органу, тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги дійшов висновку, що встановлені дві обставини, котрі виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, а саме закриття провадженні у такій справі з підстави закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП та закриттю за відсутності у діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Однак суд першої інстанції дійшов висновку, що справу про адміністративне правопорушення слід закрити саме за відсутності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, що на переконання суду є помилковим з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю серед інших за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Стаття 284 КУпАП встановлює, що по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що ст. 247 КУпАП чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративного стягнення є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Після виключення провадження втрачається можливість здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності це дає підстави стверджувати про відсутність у суді необхідності з`ясовувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття справи.

Під час закриття провадження у справах про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності передбаченою статтею 38 КУпАП вина особи не встановлюється.

Для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП достатньо встановити вид правопорушення, наявність щодо нього спеціального законодавства, момент вчинення правопорушення до моменту розгляду справи уповноваженою особою, провадження підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків передбачених статтею 38 КУпАП.

Відтак враховуючи наведене вище колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для змінення рішення суду першої інстанції в частині мотивів задоволенні позову.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (частина четверта статті 317 КАС України).

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зміни рішення суду в мотивувальній частині, з урахуванням висновків та обставин встановлених вище.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області задовольнити частково.

Рішення Сколівського районного суду Львівської області від 18 грудня 2020 року у справі № 453/1336/20 змінити в частині мотивів задоволенні позову.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді О. І. Довга
Р. М. Шавель
Повний текст постанови складено у строк встановлений частиною 3 статті 243 КАС України, однак підписаний повним складом суду 26 березня 2021 року у зв`язку із тим що суддя Шавель Р.М. з 04 березня 2021 року по 25 березня 2021 року був відсутній у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.