Справа № 260/553/21
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2021-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

30 березня 2021 рокум. Ужгород№ 260/553/21

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Плеханова З.Б. розглянувши в письмовому спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Чернівецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (вул. О. Кобилянської, буд. 32,м. Чернівці,Чернівецька область,58000), про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Чернівецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки , яким просить:1.Визнати протиправними дії Чернівецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, щодо не нарахування та не виплати мені індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року.2.Зобов`язати Чернівецький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплатити мені індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року.3.Судові витрати, пов`язані з розглядом справи покласти на відповідача.

1.Позиції сторін.
Позовні вимоги мотивовані тим, що , ОСОБА_1 у період з 1992 року по 22 березня 2019 року проходив військову службу у Збройних Силах України. У період з 06 серпня 2015 року по 22 березня 2019 року позивач проходив військову службу на посаді начальника 5574 військового представництва Міністерства оборони України. Протягом вказаного періоду перебував на грошовому забезпеченні у Чернівецькому обласному військовому комісаріаті (на даний час Чернівецький обласний ТЦК та СП). Наказом першого заступника Міністра оборони України від 28 лютого 2019 року №10 ОСОБА_1 було звільнено з військової служби у запас. Наказом начальника 4762 Головного військового представництва Міністерства оборони України від 22 березня 2019 року №51 був виключений, зі списків особового складу військової частини. В період проходження військової служби з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року позивач не отримав індексацію грошового забезпечення. Вважає дії відповідача щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення протиправними.

22 березня 2021 року від Чернівецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до якого просив залишити позовну заяву без задоволення, так як індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка". Крім того, листом директора Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 26.03.2018 № 248/1485 доведено, що наявного фінансового ресурсу у Міністерства оборони України для виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям в період з січня 2016 року по лютий 2018року не було. Із врахуванням викладеного нормативно-правового регулювання спірного питання вважає, що підстав для нарахування та виплати військовослужбоввдм індексації грошового забезпечення у період з січня 2016 року по березень 2018 року не було.

29 березня 2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої заперечує щодо доводів відповідача викладених у відзиві з мотивів аналогічних, що наведені у позові.

Обставини встановлені судом.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 1992 року по 22 березня 2019 року проходив військову службу у Збройних Силах України.

У період з 06 серпня 2015 року по 22 березня 2019 року позивач проходив військову службу на посаді начальника 5574 військового представництва Міністерства оборони України. Протягом вказаного періоду перебував на грошовому забезпеченні у Чернівецькому обласному військовому комісаріаті (на даний час Чернівецький обласний ТЦК та СП).

Наказом першого заступника Міністра оборони України від 28 лютого 2019 року №10 ОСОБА_1 було звільнено з військової служби у запас.

Наказом начальника 4762 Головного військового представництва Міністерства оборони України від 22 березня 2019 року №51 був виключений, зі списків особового складу військової частини.

У грудні 2020 року позивач звернувся до відповідача з заявою щодо надання інформації про нараховану та виплачену йому індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року.

На вищевказану заяву Чернівецький обласний ТЦК та СП листом від 20.01.2021 року №34/фін була надана відповідь, якою позивача повідомили що в грудні 2015 року базовий місяць для нарахування індексації був вересень 2015 року. Крім того, позивачу надано довідку про нараховану індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 року по березень 2019 року.

Відтак Чернівецьким обласним ТЦК та СП індексація грошового забезпечення позивачу за період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року не нараховувалася, що стверджується довідкою від 20.01.2021 року № 13/фін.

Мотиви суду та норми права застосовані судом.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Абзацом 2 частини 4 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до ч.ч. 2 ,3 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Як встановлено судом та не заперечується учасниками справи, позивачу за період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року не виплачувалась індексація грошового забезпечення.

Стосовно наявності у позивача права на проведення індексації його доходів, суд зазначає наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення), оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів. (ст.9 Закону)

Статтею 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" визначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст.19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, з наступними змінами та доповненнями (далі - Порядок № 1078).
Згідно п. 6 Порядку № 1078, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме:

1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів;

2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету;

3) об`єднання громадян підвищують розміри оплати праці за рахунок власних коштів;

4) індексація допомоги по безробіттю, що надається відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, проводиться за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття;

5) індексація стипендій особам, які навчаються, проводиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються;

6) індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів;

7) індексація сум відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також сум, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, проводиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються.

У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговості його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Аналіз наведених вище нормативно-правових актів, за відсутністю затвердженого особливого порядку індексації військовослужбовців, дає підстави для нарахування індексації грошового забезпечення у встановленому Урядом України порядку, а саме Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Тобто, сума індексація грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.

Про те, як вже зазначалося, позивачу за період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення, що свідчить про протиправну бездіяльність, оскільки будь-які дії стосовно вказаних виплат, ним не вчинялися.

Крім того, що стосується посилань представника відповідача на те, що протягом протягом 2016-2018 років за фондом грошового забезпечення військової частини видатки на виплату індексації грошового забезпечення не було передбачено, а тому її виплата не проводилась, суд враховує, що Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Кечко проти України" зауважував, що реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Суд зауважує, що обґрунтовуючи правомірність своїх дій щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення, відповідач не посилається на відсутність обставин, передбачених статтею 4 Закону №1282-ХІІ для проведення індексації. Відповідач зазначає лише про те, що у межах коштів Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки , передбачених на виплату грошового забезпечення, виплата індексації грошового забезпечення є неможливою.

Так, реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням коштів і базується на спеціальних і чинних, на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не залежить від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав громадян.

У зв`язку з цим, Європейський суд з прав людини не прийняв аргумент Уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Отож Суд зазначає, що обмежене фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на нарахування індексації грошового забезпечення, що є предметом спору у цій справі.

Дана позиція висловлена Верховним Судом 19 липня 2019 року у справі №№240/4911/18 (адміністративне провадження №К/9901/12055/19).
Отже, аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що не нарахування та не виплата позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року є протиправною, а тому належить зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року.

Щодо позовної вимоги про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення, то суд, враховуючи приписи статей 2, 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", вважає її передчасною та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 242-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:
1.Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Чернівецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (вул. О. Кобилянської, буд. 32,м. Чернівці,Чернівецька область,58000, ), про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
2. Визнати протиправною бездіяльність Чернівецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (вул. О. Кобилянської, буд. 32,м. Чернівці,Чернівецька область,58000, ) щодо нездійснення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) за період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року.

3. Зобов`язати Чернівецький обласний територіальний центру комплектування та соціальної підтримки (вул. О. Кобилянської, буд. 32,м. Чернівці,Чернівецька область,58000, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адмінсуду.

СуддяЗ.Б.Плеханова