Справа № 420/3111/20
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2021-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/3111/20
Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Косцової І.П.,

суддів Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.

за участі секретаря Стефанцевої Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 липня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія Юніон Груп» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови,-

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

У квітні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія Юніон Груп» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:

визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA500030/2020/000018/2 від 24.03.2020 року;

визнати протиправною та скасувати картку відмови Одеської митниці Держмитслужби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 500030/2020/00054 від 24.03.2020 року.

В обґрунтування позову зазначило, що висновки контролюючого органу про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору є необґрунтованими, оскільки під час митного оформлення Товариство надало всі необхідні документи, які підтверджують заявлену митну вартість такого товару, отже у відповідача не було правових підстав для її корегування.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 липня 2020 року позов задоволено.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що Товариство надало до митного органу всі необхідні документи, які підтверджують заявлену в декларації вартість товарів, отже рішення відповідача про коригування митної вартості товару є протиправним та підлягає скасуванню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального права, Одеська митниця Держмитлужби просить скасувати його та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги митний орган зазначив, що суд першої інстанції при прийнятті рішення у справі не врахував, що в процесі перевірки поданих декларантом документів Товариству було запропоновано надати додаткові документи у підтвердження заявленої ним митної вартості товару, зокрема, документи, що містять інформацію про вартість перевезення; документи на підтвердження оплати товару; прейскуранти, специфікації, каталоги виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; переклад митної декларації країни відправлення на українську мову.

У відповідь на таку пропозицію Товариство подало до митного органу письмові пояснення щодо виявлених розбіжностей та повідомлено Одеську митницю Держмитслужби, що всі наявні документи та інформація були надані, додаткових документів та інформації в наявності немає.

ТОВ «Торгівельна компанія Юніон Груп» не скористалось правом на подання відзиву до апеляційної скарги.

Фактичні обставини справи.

24.10.2019 року між компанією «SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED» (Китай), як продавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП», як покупцем, укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) №19YG-099 (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору Продавець зобов`язується поставити Покупцеві, а Покупець зобов`язується купити товар, кількість, асортимент і технічні характеристики яких вказані в інвойсах (Специфікаціях) на кожну поставку, що становлять невід`ємну частину цього Контракту.

Умови цього Контракту викладені Сторонами у відповідності до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів Інкотермс-2010 (п. 1.2).

Згідно з п.2.1 Договору кількість і асортимент товару, що поставляється за цим Контрактом, вказується в інвойсах (Специфікаціях) на кожну окрему поставку, які є невід`ємною частиною Контракту.

Відповідно до п.4.1 Договору загальна вартість товару, що поставляється за цим Контрактом, становить 1 000 000 (один мільйон) доларів США.

Згідно з п.4.3 Договору оплата може здійснюватися як на умовах передоплати, так і на умовах відстрочення платежу. Оплата може проводитися частинами. Передоплата партії товару проводиться на підставі інвойсу-проформи до прибуття вантажу. Можлива оплата протягом 300 днів з моменту надходження товару на митну територію України.

На виконання умов зазначеного договору підприємство SYNERGY TRAIDING COMPANY LIMITED поставило ТОВ ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП партію товару: велосипеди двоколісні з шарикопідшипниками, нові, без двигуна, у частково розібраному стані для зручності транспортування, для дітей віком від 3-х років, діаметром колеса 16 дюймів та діаметром колеса 18 дюймів. Торговельна марка - CORSO. Виробник - SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED. Країна виробництва - CN (Китай).

З метою здійснення митного оформлення товару Позивач до Одеської митниці Держмитслужби 23.03.2020 року подав митну декларацію №UA500030/2020/203580, в якій митну вартість товару визначено за основним (першим) методом - ціною договору.

Також Товариством до митного оформлення було надано:

пакувальні листи (packing list) №J254Z20-05-PL від 16.01.2020р.; №J254Z20-06-PL від 16.01.2020р.; №J254Z20-07-PL від 16.01.2020р., №J254Z20-08-PL від 16.01.2020р, №J254Z20-09-PL від 16.01.2020р., рахунки-фактури (інвойси) (сommercial invoice) №J254Z20-05 від 16.01.2020р.; №J254Z20-06 від 16.01.2020р., №J254Z20-07 від 16.01.2020р., №J254Z20-08 від 16.01.2020р., №J254Z20-09 від 16.01.2020р., коносамент (Bill of lading) №MEDUJI658637 від 27.01.2020 р.; автотранспортні накладні (Road consignment notes) №145 від 22.03.2020р.; №145/1 від 22.03.2020р.; №145/2 від 22.03.2020р.; №145/3 від 22.03.2020р.; №145/4 від 22.03.2020р.;сертифікати про походження товару (Certificate of origin) №20С4401А0527/00024 від 04.03.2020р.; №20С4401А0527/00025 від 04.03.2020р.; №20С4401А0527/00026 від 04.03.2020р.; №20С4401А0527/00028 від 04.03.2020р.; №20С4401А0527/00029 від 04.03.2020р.;акт про проведення огляду (переголяду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу UA 500030/2020/203513 від 23.03.2020 року; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №J254Z20-05 від 16.01.2020р.; №J254Z20-06 від 16.01.2020р.; №J254Z20-07 від 16.01.2020р.; №J254Z20-08 від 16.01.2020р.; №J254Z20-09 від 16.01.2020р.; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 24.12.2019 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) №19YG-099 від 24.10.2019 р.; договір про надання послуг митного брокера №310719/1 від 31.07.2019 р.; інші некласифіковані документи: акти зважування №№ 104589;104590;104591; 104592; 104593 від 22.03.2020 року, копію митної декларації країни відправлення №00028536 від 20.01.2020 року.

24.03.2020 року митний орган направив на адресу Товариства електронне повідомлення №1364424 по МД№UA500030/2020/203580, що за результатом опрацювання всіх поданих документів встановлені розбіжності, наявні ознаки підробки та вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. У зв`язку з цим позивачеві було запропоновано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: 1) банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, якщо рахунок сплачено; 2) страхові документи, якщо здійснювалося страхування; 3) переклад митної декларації країни відправлення на українську мову, відповідно до ч.1 ст. 254 МК України; 4) каталоги, специфікації виробника товару; 5) виписку з бухгалтерської документації; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

На виконання даної вимоги позивач надав письмові пояснення щодо виявлених розбіжностей (а.с. 92-93) .

24.03.2020 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500030/2020/000018/2 та складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № /2020/00054.

В рішенні зазначено, що митним органом застосовано другорядний - резервний метод визначення митної вартості товарів. Відповідачем було проведено аналіз бази даних ПІК АСМО Інспектор 2006 ЄАІС та встановлено, що рівень митної вартості становить 68 дол. США.

Законність вказаних рішень є предметом спору у даній справі.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та позиція суду апеляційної інстанції щодо доводів апеляції та висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 49 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відомості про митну вартість використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів (ст.50 Митного кодексу України).

Згідно ч.1 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу України. Про це ж вказано у ч.1 ст.52 Митного кодексу України.

При цьому за приписами ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа зобов`язані подавати митниці достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, а митний орган має право впевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, (п.1 ч.5 ст.54 Митного кодексу України).

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з частиною 2 зазначеної статті є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Однак, у разі необхідності, органи доходів та зборів мають право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості (п.2 ч.5 ст.54 Митного кодексу України), а декларант чи уповноважена ним особа зобов`язані надати такі додаткові документи (ч.3, 4 ст.53 Митного кодексу України).

Згідно ч.1 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів та зборів під час проведення митного контролю та митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Пунктом 1 ч.4 ст.54 Митного кодексу України визначено обов`язок митниць здійснювати контроль заявленої декларантом митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості товарів, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Разом з тим, якщо документи, які підтверджують митну вартість товарів та подані декларантом до митного органу, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, визначені ч.3 ст.53 Митного кодексу України.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено тощо.

Поряд із цим, Верховний Суд в постанові від 08 жовтня 2019 року у справі №803/776/17 зазначив, що митний орган повинен витребувати лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Виходячи з принципу послідовності, передбаченого ст.57 Митного кодексу України, відповідач при виборі методу визначення митної вартості повинен був провести консультації з декларантом, обмінюючись наявною у кожного з них інформацією. При цьому застосування резервного методу відповідно до вимог, встановлених Митним кодексом України можливе лише за наявності обґрунтованих підстав незастосування попередніх п`яти.

Така ж правова позиція наведена в постановах Верховного Суду України від 31 березня 2015 року у справах № 21-127а15 та № 21-53а15.

Згідно ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Основний метод (ст.58 Митного кодексу України - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) неможливо застосувати, враховуючи відсутність документально підтвердженої інформації щодо внутрішньої структури ціни реалізації імпортних товарів (у зв`язку з наданням неповних відомостей про митну вартість товарів, ненадання належних додаткових документів).

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна з складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Так, відповідно до ч.3 ст.58 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п.2 ч.1 ст.57 Митного кодексу України.

Статтею 64 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Як вірно встановлено судом першої інстанції, підставами для прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів слугували наступні обставини:

1) відповідно до п.4.2 зовнішньоекономічного контракту від 24.10.2019 року вартість кожної парти товарів визначається відповідно до специфікації, що складається на кожну партію окремо і є невід`ємною частиною цього Контракту, однак до митного оформлення Специфікації до вище зазначеного контракту не надавались;

2) п.4.3 зовнішньоекономічного контракту визначено декілька умов та термінів оплати за товари, проте у наданих до митного оформлення інвойсах не зазначено конкретні умови та терміни оплати за товар. Даний факт викликає сумніви щодо автентичності поданих документів та може свідчити про наявні ознаки підробки;

3) в наданих до митного оформлення інвойсах від 16.01.2020 року № J254Z20-05; №J254Z20-06; №J254Z20-07; №J254Z20-08; №J254Z20-09 визначена поставка товарів на умовах FOB, проте в них вказана вартість перевезення (фрахту), що суперечить визначеним умовам поставки товарів FOB. При цьому митний орган звернув увагу, що вищезазначені інвойси подані як документи, що підтверджують вартість перевезення, яку повинен сплатити продавець покупцю, але в наданому до митного оформлення коносаменті в графі «оплата фрахту» міститься напис «Freight Prepeid», який перекладається з англійської мови «фрахт сплачено». Всупереч положень ст.53 МКУ для підтвердження витрат на транспортування декларантом не надані транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, а саме, рахунок-фактуру (акт виконаних робіт/наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; - калькуляцію транспортних витрат, тощо, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

4) відповідно до ч. 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням. Проте у наданих до митного оформлення документах відсутня будь-яка інформація щодо включення/не включення даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів;

5) в наданій до митного оформлення копії митної декларації країни відправлення від 20.01.2020 року №00028536 зазначено документ (можливо зовнішньоекономічний контракт) за № 19 YG-099-6 та коносамент № 17GVBAPXLEN0401, які до митного оформлення не надавались.

Зазначені обставини, на думку митного органу, є обґрунтованою підставою для коригування заявленої декларантом митної вартості товару.

Ретельно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судова колегія встановила, що відповідно до 2.1 Контракту на кожну партію товару позивачем та його контрагентом складались інвойси (специфікації), які були надані митному органу, а відтак, твердження контролюючого органу про ненадання декларантом Специфікацій до Контракту є безпідставним.

Як зазначено в п.4.3 Договору оплата може здійснюватися як на умовах передоплати, так і на умовах відстрочення платежу. Оплата може проводитися частинами. Передоплата партії товару проводиться на підставі інвойсу-проформи до прибуття вантажу. Можлива оплата протягом 300 днів з моменту надходження товару на митну територію України.

Декларантом надано платіжне доручення на підтвердження факту часткової оплати за товар.

Таким чином, оскільки сторони договору визначили варіативність способів та строків оплати за товар, відсутність визначеного способу оплати у наданих інвойсах не може вважатись перешкодою для визначення митної вартості товару.

Надаючи оцінку твердженням відповідача щодо невідповідності умов поставки товару та оплати вартості перевезення, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до Інкотермс за терміном FOB (вільно на борту) продавець вважається тим, хто виконав своє зобов`язання по поставці, з моменту переходу товару через поручні судна в порту відвантаження. З цього моменту покупець несе усі витрати і ризики загибелі або пошкодження товару. Даний термін може застосовуватися лише при перевезенні товару морським або внутрішнім водним транспортом.

Таким чином, за умовами поставки FOB контрактна (інвойсна або митна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит та інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення.

Матеріалами справи підтверджено, що Декларант позивача, здійснюючи заповнення митної декларації, включив у митну вартість товарів витрати на фрахт, що повністю відповідає умовам поставки FOB.

Окрім того, в листі контрагента позивача Компанії «SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED» від 24.03.2020 року зазначено, що позначка «Freight Prepeid» у коносаменті від 27.01.2020 року № MEDUJI означає оплату фрахту продавцем лише до до порту Тяндзінь (а.с.67).

Таким чином, оскільки під час митного оформлення позивачем надані докази включення вартості фрахту до митної вартості товарів, вказане спростовує можливість заниження митної вартості декларантом.

Крім того, умови FOB визначають, що укладення договору перевезення та страхування до обов`язків продавця не входять. Тобто, покупець бере на себе всі ризики втрати або пошкодження товарів, як і інші витрати, з моменту фактичного переходу через поручні судна в порту відвантаження.

Як вбачається з обов`язків покупця за умовами FOB, останній зобов`язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару від названого порту відвантаження. При цьому договір страхування не є обов`язковим для покупця, що прямо передбачено вищеназваними умовами поставки товару.

Тобто, відповідно до Інкотермс, страхування вантажу не є обов`язком покупця (позивача), так само як і не є обов`язком постачальника, а відтак, вимога митного органу щодо надання декларантом документів на страхування товарів є безпідставною.

Що стосується доводів митниці про ненадання декларантом контракту №19YG-099-4 та коносаменту № 17GVBAPXLEN0401, які зазначені у експортній декларації від 30.12.2019 року №00471603, судова колегія також вважає їх безпідставними, адже згідно листа Компанії SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED, зазначення вказаної інформації сталося внаслідок технічної помилки (а.с.67).

Крім того, експортну декларацію заповнює відправник товару та позивач не має жодного впливу на відповідність внесених до неї відомостей.

З огляду на те, що до митного оформлення декларантом були надані документи, перелік яких визначений митним законодавством, та, як встановлено під час розгляду справи, вказані документи давали митному органу можливість визначити заявлену митну вартість товару, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що витребування у декларанта додаткових документів є безпідставним, а не доведеність відповідачем неможливості застосувати під час митного оформлення товару митну вартість за основним методом та необґрунтованість застосування резервного методу, свідчить про неправомірність рішення органу щодо її коригування.

Колегія суддів вважає, що встановлення в судому порядку необґрунтованості коригування митної вартості товару в силу приписів норм митного законодавства є беззаперечною підставою для скасування рішення, прийнятого на підставі неправомірних висновків митного органу.

Оскільки доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, підстав для задоволення апеляційної скарги Одеської митниці Держмитслужби та скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 липня 2020 року колегія суддів не вбачає.

Враховуючи, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст.316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 липня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 25.03.2021 року

Головуючий суддя Косцова І.П.
Судді Осіпов Ю.В. Скрипченко В.О.