Справа № 711/7713/20
Суддя: Позарецька С. М.
Дата ухвалення: 2021-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7713/20
Номер провадження № 2-а/711/25/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді: Позарецької С.М.,

при секретарі - Осадчій А.Ю.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області, інспектора лейтенанта поліції Шкваровського Володимира Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області, інспектора лейтенанта поліції Шкваровського Володимира Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Свої позовні вимоги мотивує тим, що постановою інспектора Шкваровського В.В. першого батальйону 4 роти УПП в Хмельницькій області винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серія БАМ №3325011 від 22.10.2020р., накладено штраф у розмірі 170грн. за ч.6 ст. 121 КУпАП за те, що позивач, керуючи транспортним засобом марки Porshe Cayenne, н/з НОМЕР_1 , керував цим ТЗ без заднього номерного знаку, чим порушив вимоги п.2.9 ПДР - керування водієм ТЗ без номерного знаку.

Вважає, що постанова є незаконною, оскільки 22.10.2020р. він був зупинений працівниками поліції, які запитали, чому він рухається без заднього номерного знаку. На цей позивач відповів, що він не рухався без номерного знаку, оскільки на автомобілі, яким він керував, згідно характеристик ТЗ знаходиться у встановленому місці, а саме спереду. Працівник поліції пересвідчився, що номерний знак спереду ТЗ наявний. Ним були пред`явлені документи - посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію ТЗ. Крім того, він пояснив працівникам поліції, що номерний знак зразка згідно із ДСТУ 4278:2004 «Знаки номерні транспортних засобів» може бути встановлений на автомобіль тільки спереду. У вказаному ТЗ, який був розмитнений, ззаду можна встановити лише квадратний номерний знак, тому його виготовлення є незаконне, а встановлення такого номерного знаку передбачено тільки на мотоцикли. Працівник поліції зазначив, що номерних знака повинно бути два. Тоді позивач відчинив багажник та пред`явив номерний знак, який знаходився в автомобілі. Між тим, працівником поліції була винесена постанова. Вважає, що ним не порушені норми п.2.9 ПДР України. Працівники поліції проігнорували пояснення позивача.

На думку позивача, постанова від 22.10.2020р. є незаконною та необґрунтованою, а тому просить її скасувати.

Ухвалою суду від 02.12.2020р. відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Вважає, що ним не порушені Правила дорожнього руху України, зокрема п.2.9. Штраф на даний час за постановою не сплачений і постанова знаходиться на виконанні у органах ДВС. Постанова від 22.10.2020р. була отримана ним на місці події. Крім того, зазначив, що ТЗ з 2019р. належить його тітці, а він має право керування ним. Він користується ТЗ з лютого 2020р. і, коли отримав у користування цей автомобіль, то номерного знаку позаду ТЗ не було і йому про це було відомо. Не вважає себе винуватим у вчинення адміністративного правопорушення.

В судове засіданні відповідачі не з`явились, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Про поважність причин неявки не повідомили. Відзив на позов подано не було.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, переглянувши відеозапис, що наданий позивачем, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення за таких підстав:

спірні правовідносини врегульовані нормами Конституції України, Законом України «Про Національну поліцію», Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно - правовими актами.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень» належить перевірити, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

В судовому засіданні встановлено, що 22.10.2020 о 21-48 працівником поліції - інспектором УПП в Хмельницькій області Шкваровським В.В., який ніс службу по забезпеченню публічної безпеки і порядку та виконував службові обов`язки, встановлено факт порушення водієм ОСОБА_1 , який керував автомобілем марки Porshe Cayenne, н/з НОМЕР_1 , пункту 2.9 в) ПДР України, а саме, - керував ТЗ без заднього номерного знаку.

Працівником поліції Шкваровським В.В. винесено постанову серія БАМ № НОМЕР_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП і накладено стягнення - штраф у розмірі 170грн. З постановою позивача було ознайомлено і він отримав її на місці, про що зазначив в судовому засіданні.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 8 ч.1 статті 23 Закону «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. У пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Керування водієм транспортним засобом, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.6 ст. 121 КУпАП).

Відповідно до п.2.9 в) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється, зокрема керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

ДСТУ 4278:2019 «Дорожній транспорт. ЗНАКИ НОМЕРНІ ТРАНСПОРТНИХ ЗАСОБІВ» розроблені Технічним комітетом стандартизації «Дорожній транспорт» (ТК 80), прийняті та є чинними (на час спірних правовідносин) за наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» (ДП «УкрНДНЦ») від 21 грудня 2019 р. № 465 з 2020-03-16. Цей стандарт розроблено згідно з правилами, установленими в національній стандартизації України на заміну ДСТУ 4278:2012.

Цей стандарт установлює типи та основні розміри, вимоги до інформаційного змісту, правила застосування номерних знаків (далі - знаки) для: - транспортних засобів усіх типів, які призначено для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування та підлягають державній реєстрації та обліку: автомобілів, автобусів, мопедів, мотоциклів, моторолерів, мотоколясок, квадроциклів, трицикпів та інших прирівняних до них транспортних засобів, самохідних машин, причепів та напівпричепів; - транспортних засобів Збройних Сил України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту; - транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування: великотоннажних транспортних засобів та інших технологічних транспортних засобів, тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів. Дозволено закріплювати на транспортні засоби знаки, виготовлені згідно з попереднім виданням цього стандарту.

Відповідно до таблиці 1 ДСТУ, передбачені задні знаки для автомобілів із неформатним місцем закріплення номерного знака (1-3-1). Габаритні розміри знаків установлено відповідно до таблиці 2. Зокрема, розміри знаків 1-3-1 визначені - 150х300 (висота х довжина); Додаток А (Загальний вигляд знаків усіх типів).

Частиною 1 статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, передбачені частиною шостою статті 121 КУпАП.

Згідно з п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення, в т.ч. передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Відповідно до положень п. 2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема, ч. 6 ст.121 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Положеннями ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

До того ж, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Слід зазначити, що Законом України від 14.07.2015 № 596-УІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст. 258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 КУпАП.

Зазначені норми права вказують на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 6 ст. 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення правопорушення. При цьому, не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП.

Згідно із нормами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, за результатами розгляду справи, суд встановив відсутність належних, допустимих та переконливих доказів, які б свідчили про відсутність провини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП. Навпаки, фактично позивач визнав факт того, що задній номерний знак на ТЗ, яким він керував 22.10.2020р., дійсно був відсутній, що також підтверджено і відеозаписом, який наданий до суду позивачем і переглянутий в судовому засіданні. Крім того, позивач підтвердив й те, що ще з лютого 2020р., коли він отримав право користування цим транспортним засобом, номерний знак не був прикріплений позаду ТЗ. При цьому, ОСОБА_1 продовжував ним користуватися і експлуатувати транспортний засіб без номерного знаку. Не є такими, що відповідають нормам чинного законодавства обставини про те, що номерний знак зберігається у багажнику ТЗ. Також, не знайшли свого підтвердження доводи позивача про те, що відповідним реєстраційним сервісним центром МВС йому було відмовлено у замовленні та/чи виготовленні номерного знаку, який підлягав би прикріпленню до транспортного засобу позаду. Враховуючи час користування автомобілем, позивач ОСОБА_1 не був позбавлений можливості вирішити питання щодо прикріплення позаду ТЗ номерного знаку, відповідно до вимог чинного законодавства, але це ним зроблено не було. Безпідставними є посилання позивача на норми ДСТУ 4278:2004, оскільки на час події 22.10.2020р. вже діяли інші стандарти. Доводи позивача не знайшли свого підтвердження під час вирішення спору і спростовуються доказами по справі, в т.ч. поясненнями самого позивача і тими, які ним же і надані до суду, що були предметом дослідження в судовому засіданні. Крім того, сам по собі факт ненадання відповідачем відзиву на позов, не свідчить про наявність підстав для задоволення позову.

На думку суду, постанова від 22.10.2020р. відповідає вимогам чинного законодавства. Під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення, навіть у випадку незгоди особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з допущенним нею порушенням.

Судом не встановлено порушень з боку інспектора патрульної поліції Шкваровського В.В. при вирішенні питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП.

За таких обставин, факт вчинення позивачем ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, є доведеним, притягнення його до адміністративної відповідальності вважається законним, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 268-272, 286 КАС України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 29.03.2021р.

Головуючий: С. М. Позарецька