Справа № 300/726/20
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2021-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2021 р. справа № 300/726/20

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Шумея М.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі також - відповідач, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області), у якій просить: в якому просить суд: визнати протиправними дії та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №99/05 від 20.03.2020 про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років із заробітку згідно довідки прокуратури Івано-Франківської області №18-172 вих-20 від 02.03.2020; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 у зв`язку з підвищенням заробітної плати, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 та відповідно до вимог частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VIІ в первинній редакції, виходячи із розміру 90 відсотків від суми місячної заробітної плати згідно довідки прокуратури Івано-Франківської області від 02.03.2020 №18-172 вих-20 без обмеження її максимального розміру, починаючи з 03.03.2020, з подальшою виплатою пенсії у розмірі, встановленому після її перерахунку, до виникнення обставин, з якими закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин та виплатити з 03.03.2019 різницю між фактично отриманою та перерахованою пенсією.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 (далі - Закон № 1789). У зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури позивач звернувся до відповідача з питання перерахунку пенсії на підставі довідок Офісу Генерального прокурора України. Відповідач протиправно відмовив у перерахунку пенсії. Враховуючи те, що позивач вже є пенсіонером, якому пенсія призначена на підставі ст. 50-1 Закону № 1789, тому до розміру його пенсії не можуть застосовуватись обмеження її максимального розміру, визначені ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 (далі - Закон № 1697).

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, також - КАС України) відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Від відповідача, 05.05.2020, надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову та зазначив, що позивачу призначено пенсію на підставі Закону № 1789, який втратив чинність. Кабінетом Міністрів України не приймалося постанови, що регулює порядок перерахунку пенсії працівникам прокуратури. Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)2019 визнано неконституційними положення ч. 20 ст. 86 Закону №1697, якою передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених постановою від 11.12.2019 № 1155, не є підставою для перерахунку пенсій.

Від позивача, 01.06.2020, надійшла відповідь на відзив, в якій ОСОБА_1 заперечив проти тверджень відповідача викладених у відзиві та вказав на їх необґрунтованість.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.06.2020 зупинено провадження у даній справі до ухвалення та набрання чинності рішенням Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у зразковій справі №560/2120/20 (провадження ПЗ/9901/9/20) (а.с.60-62).

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.03.2021 поновлено провадження у даній справі

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши та оцінивши подані докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та з 2010 року отримує пенсію за вислугу років призначену відповідно до Закону України "Про прокуратуру" у розмірі 90% середньомісячного заробітку.

Офісом Генерального прокурора України, 02.03.2020, позивачу видано довідку за №18-172 вих-20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, відповідно до відомостей якої розмір заробітної плати (грошового забезпечення), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 06 вересня 2017 року за відповідною (прирівняною) посадою-прокурора відділу становить 30600,36грн.

Як вбачається із вказаної довідки, така видана на підставі Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-(ІІ)/2019 та Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури".

04 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою про перерахунок пенсії, на підставі довідки Офісу Генерального прокурора України №18-172 вих-20 від 02.03.2020.

За результатами розгляду поданих позивачем документів рішенням ГУ ПФУ в Івано-Франківській області №99/05 від 20.03.2020 заявнику відмовлено у проведенні перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю права на такий згідно поданої довідки. Зазначене рішення аргументоване тим, що рішенням Другого сенату Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р (ІІ)/2019 передбачено, що працівникам прокуратури згідно із Законом України "Про прокуратуру" перерахунок пенсії проводиться, зокрема, у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок пенсії проводиться у разі прийняття нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури. Вказано на те, що право на перерахунок, за викладених умов виникає за зверненнями, що надходять, починаючи з 13 грудня 2019 року, та для яких момент виникнення права на перерахунок пенсії настав не раніше 13 грудня 2019 року. На час, подання заяви щодо перерахунку пенсії питання оплати праці працівникам органів прокуратури регулюється постановою Кабінету Міністрів України Про умови оплати праці прокурорів від 11 грудня 2019 року №1155 (набрала чинності 16.01.2020 року). При цьому, п. 7 зазначеної постанови встановлено, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із Законом України "Про прокуратуру".

Вважаючи дії та рішення ГУ ПФУ в Івано-Франківській області щодо відмови у проведенні перерахунку його пенсії протиправним та таким, що порушує його конституційні права, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд при вирішенні даної справи керується нормами законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.

Водночас, враховуючи відповідність справи №300/726/20 в частині позовних вимог, заявлених до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області ознакам типових справ, визначених в ухвалі Верховного Суду від 20.05.2020 висновки, викладені у рішенні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.09.2020, а також, постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.01.2021, що ухвалені в зразковій справі №560/2120/20, належить застосовувати судом під час розгляду цієї адміністративної справи.

Зі змісту частини 3 статті 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 частини першої Європейської соціальної хартії випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України також передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугу років на підставі норм Закону України "Про прокуратуру".

Так, на час призначення позивачу пенсії питання пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури було врегульоване положеннями ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ (далі - Закон №1789), відповідно до якої прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 21 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 11 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

З 15 липня 2015 року Закон №1789 (окрім положень ч. ч. 3, 4, 6, 11 ст. 50-1) втратив чинність на підставі Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII (Закон №1697), у зв`язку з чим з вказаної дати питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури врегульовано ст. 86 останнього.

Спір в даній адміністративній справі виник з приводу порядку та підстав проведення перерахунку пенсій колишніх працівників органів прокуратури.

Так, частиною 13 статті 86 Закону №1697 встановлено, що пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.

Відповідно до частини 20 статті 86 Закону №1697 (в первісній редакції), призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки .

В подальшому Законом України "Про внесення змін та визначення такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 №76-VІІІ (набрав чинності 01.01.2015 року) до частини 20 статті 86 Закону №1697 внесено зміни, зокрема, вказану частину викладено у наступній редакції: Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України .

Проте, Кабінетом Міністрів України умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури врегульовано не було, а відповідний нормативно-правовий акт з цього питання, починаючи з 2015 року, прийнято не було.

Рішенням Другого Сенату Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(II)/2019 положення до частини 20 статті 86 Закону №1697 зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, визнано такими, що не відповідає Конституції України.

Приймаючи вказане рішення Конституційний Суд України виходив з того, що метою нормативного регулювання, зокрема питань соціального захисту працівників прокуратури, є уникнення втручання інших органів влади в діяльність прокуратури з метою додержання принципу поділу влади та закріплення виключно на рівні закону питань пенсійного забезпечення працівників прокуратури. До повноважень Кабінету Міністрів України законодавець відніс право визначати умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури без закріплення на законодавчому рівні відповідних критеріїв, чим поставив у залежність фінансування пенсійного забезпечення прокурорів від виконавчої влади. Таке нормативне регулювання призводить до втручання виконавчої влади в діяльність органів прокуратури, а також до недотримання конституційної вимоги щодо здійснення органами державної влади своїх повноважень у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

В своєму рішенні №7-р(II)/2019 Конституційний Суд України констатував, що питання пенсійного забезпечення прокурорів, у тому числі умови та порядок перерахунку призначених їм пенсій, має визначати Верховна Рада України законом, а не Кабінет Міністрів України підзаконним актом.

На підставі частини 1 статті 97 Закону України "Про Конституційний Суд України" до врегулювання Верховною Радою України спірного питання на законодавчому рівні рішенням №7-р(II)/2019 встановлено наступний порядок його виконання:

- частина 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки .

Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Вказане кореспондується також з положеннями статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" від 13.07.17 №2136-VIII.

Отже, з 13 грудня 2019 року положення частина 20 статті 86 Закону №1697 не підлягають застосуванню в редакції, за якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Натомість проведення перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури, з 13 грудня 2019 року здійснюється уповноваженим органом у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури.

З огляду на вищенаведене суд вважає безпідставними посилання відповідача в обґрунтування відсутності підстав для перерахунку пенсії на те, що після набрання чинності рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-(ІІ)/2019 нормативно-правового акту про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури не ухвалено, оскільки чинна з 13.12.2019 норма частини 20 статті 86 Закону №1697 визначає умовою перерахунку пенсії за вислугу років саме підвищення заробітної плати прокурорським працівникам.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури, яка набрала законної сили 06 вересня 2017 року, було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" від 31.05.2012 №505, в тому числі, затверджено у новій редакції схеми посадових окладів працівників органів прокуратури, що призвело до підвищення заробітної плати прокурорських працівників.

Вказана постанова є чинною як на момент видачі Офісом Генерального прокурора довідки №18-172 вих-20, так і на час звернення ОСОБА_1 із заявою до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області.

З огляду на зазначене, враховуючи рішення Конституційного Суду України №7-р(II)/2019 від 13.12.2019, суд вважає, що зміна розміру заробітної плати працівників прокуратури є належною підставою, що зумовлює виникнення у органу Пенсійного фонду обов`язку провести перерахунок пенсій прокурорським працівникам.

Саме на виконання Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-(ІІ)/2019 та Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №657, Офісом Генерального прокурора ОСОБА_1 видано довідку №18-172 вих-20, а тому суд вважає, що в уповноваженого органу на момент звернення позивача із заявою були наявні як підстави, так і всі необхідні документи для проведення відповідного перерахунку.

Вирішують правомірність рішення ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 20.03.2020 року, суд виходить з мотивів його прийняття.

Так, свою відмову провести перерахунок пенсії орган Пенсійного фонду аргументує тим, що станом на день звернення ОСОБА_1 із заявою питання оплати праці працівників органів прокуратури регулюються Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019. №1155, п. 7 якої визначено, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із Законом України "Про прокуратуру".

Разом з тим, суд вважає вказані аргументи протиправними та такими, що суперечать нормам чинного законодавства.

Зокрема, як вже було зазначено судом, Конституційний Суд України в своєму рішенні №7-р(II)/2019 від 13.12.2019 наголосив на тому, що питання пенсійного забезпечення прокурорів, у тому числі, умови та порядок перерахунку призначених їм пенсій, має визначати Верховна Рада України законом, а не Кабінет Міністрів України підзаконним актом.

Більше того, вказаним рішенням Конституційний Суд України визначив конкретні обставини, що зумовлюють виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій, призначених Законами №1789 та №1697, якими є підвищення заробітної плати прокурорським працівникам. При цьому, суд враховує також те, що постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 є чинною, а тому відсутні підстави для її незастосування. При цьому таке рішення уряду є рішенням про підвищення заробітної плати прокурорським працівникам .

До такого ж висновку дійшов Верховний Суд у рішенні від 14 вересня 2020 року у зразковій справі №560/2120/20, яке набрало законної сили 20 січня 2021 року .

Норми Закону України "Про Конституційний Суд України" регламентують обов`язковість ухвалених Конституційним Судом України рішень. При цьому суд вважає, що орган Пенсійного фонду, як суб`єкт владних повноважень, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції Україні, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вищенаведене свідчить про протиправність рішення ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 20.03.2020.

Суд окремо зауважує, що принцип верховенства права зобов`язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя. Будь-яка дія органів державної влади має будуватися на цьому принципі, а відтак чинні положення національного законодавства потрібно формулювати так, щоб вони були достатньо доступними, чіткими і передбачуваними у практичному застосуванні (Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Броньовський проти Польщі від 22 червня 2004 року).

З огляду на встановлену судом протиправність рішення ГУ ПФУ в Івано-Франківській області №99/05 від 20.03.2020 позовна вимога в цій частині підлягає задоволенню, а рішення - скасуванню.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснити перерахунок пенсії, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, починаючи з 13.12.2019, без обмежень граничного розміру пенсії та здійснити виплату різниці між нарахованою та фактично виплаченою пенсією, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657.

Відповідно питання щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і питання обмеження пенсії максимальним розміром є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.

Суд зауважує, що відповідач у відповідь на заяву позивача відмовив йому у перерахунку пенсії з мотивів відсутності нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури. Відтак спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало.

Також, відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.

До такого ж висновку дійшов Верховний Суд у рішенні від 14.09.2020 у зразковій справі №560/2120/20 (№Пз/9901/9/20), яке набрало законної сили 20.01.2021.

Що стосується рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 20.03.2020 за №99/05, яким позивачу відмовлено у проведенні перерахунку пенсії, то зазначене рішення стосується іншого правового регулювання спірних правовідносин.

Таким чином, провівши правовий аналіз законодавчих норм, що регулюють спірні правовідносини крізь призму встановлених судом обставин справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно з частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивач надав квитанцію про сплату судового збору в сумі 840,80 грн. Відтак, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає 420,40 грн.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №99/05 від 20.03.2020 про відмову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) у перерахунку пенсії за вислугу років.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 13.12.2019 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII на підставі довідки Офісу Генерального прокурора України від 02.03.2020 №18-172 вих-20, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76018) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 420 (вісімсот сорок) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Шумей М.В.