Справа № 227/4306/20
Суддя: Хандурін В. В.
Дата ухвалення: 2021-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

26.03.2021 227/4306/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2021 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Хандуріна В.В.

при секретарі Дзюба Т.А,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим в його інтересах Макєєвим Олександром Володимировичем , до поліцейського СРПП № 3 Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області старшого сержанта поліції Дуденкова Антона Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до поліцейського СРПП № 3 Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області старшого сержанта поліції Дуденкова Антона Анатолійовича про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20.10.2020 року поліцейським СРПП № 3 Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області старшим сержантом поліції Дуденковим А.А. винесено постанову серії БАА № 176025, про скоєння адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 121 КУпАП, та застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок, за те що 20.10.2020 року об 11 год. 20 хв. на автодорозі Покровськ-Бахмут-Михайлівка, 10 км, водій керував автомобілем, на якому на середній осі з лівої сторони колесо мало місцеве ушкодження у вигляді розриву що оголює корд, чим порушив п.п.31.4.5 «б» Правил дорожнього руху України. Відповідно до п.п. «б» п. 31.4.5 ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів, якщо шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини. Викладені в постанові доводи працівника поліції щодо стану шини не відповідають дійсності, оскільки вказана шина не мала розриву що оголює корд. Окрім того, зазначив, що шини на автомобілі мають певну зношеність, але в межах допустимої норми. Висоту протектора працівник поліції не вимірював. На заперечення водія працівнику поліції, що викладені в постанові факти не відповідають дійсності, останній не відреагував та вказав на місця в постанові де потрібно поставити підписи та зробити запис про те що водій ОСОБА_1 , під час руху, пробив колесо та поставив запасне колесо, тим самим він уникне відповідальності. Однак це не відповідало дійсності, оскільки колесо ОСОБА_1 не пробивав, встановлені на автомобілі шини та запасне колесо знаходяться в належному стані та пошкоджень не мають. В оскаржуваній постанові поліцейським не наведено жодного доказу його вини у скоєнні цього правопорушення, в тому числі і не зазначено жодних відомостей про фіксування подій на нагрудну камеру поліцейського, а також не зазначено, яким чином відповідач дійшов висновку, що на середній осі з лівої сторони колесо має місцеве ушкодження у вигляді розриву що оголює корд, зокрема, чи робив відповідач при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідні заміри. На підставі викладеного, позивач просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 176025 від 20.10.2020 року відносно ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП України, та просив закрити справу за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду адміністративної справи повідомлялись належним чином. В той же час, від представника позивача - адвоката Макєєва О.В. до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі та участі позивача. На позовних вимогах наполягають, просять їх задовольнити. Від відповідача жодних заяв або доказів поважності неявки до суду не надходило, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 176025 від 20.10.2020 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до п.п. 31.4.5. «б» Правил дорожнього руху України, на який як на підставу притягнення до адміністративної відповідальності позивача посилався поліцейський при винесенні оскаржуваної постанови, шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини.

Згідно ч. 1 ст. 121 КУпаП, адміністративна відповідальність передбачена за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Із змісту оскаржуваної постанови стає зрозуміло, що вимоги норм закону щодо дослідження обставин справи поліцейським не були дотримані, так як у матеріалах справи відсутні будь-які докази вчинення позивачем правопорушення.

В оскаржуваній постанові поліцейським не наведено жодного доказу його вини у скоєнні цього правопорушення, в тому числі і не зазначено жодних відомостей про фіксування подій на нагрудну камеру поліцейського, а також не зазначено, яким чином відповідач дійшов висновку, що на середній осі з лівої сторони колесо має місцеве ушкодження у вигляді розриву що оголює корд, зокрема, чи робив відповідач при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідні заміри.

Позивач в свою чергу, разом з позовною заявою подав до суду фотознімки шин автомобіля. Встановлені на автомобілі шини, в тому числі на середній осі з лівої сторони, запасне колесо, знаходяться в належному стані та пошкоджень не мають.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 121 КУпАП.

Згідно вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Разом з тим, суд враховує практику Верховного Суду, зокрема, правові позиції, викладені в постанові від 30.05.2018 року по справі №337/3389/16-а(2-а/337/154/2016).

Так, згідно ст.7, 254, 258 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Верховним судом зазначено, що у справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на суб`єкта владних повноважень в силу приписів статті 77 КАС України покладається обов`язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову. Докази, надані відповідачем по справі, мають бути належним чином досліджені судами першої та апеляційної інстанцій із наданням їм відповідної правової оцінки на предмет їх належності і допустимості, повноти та достатності для визнання правомірності дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з того, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку. Обов`язок доведення вини особи у скоєнні правопорушення, інших обставин події правопорушення, що мали місце, покладено на суб`єкта владних повноважень. Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь обвинуваченого.

Таким чином, в порушення ст.77 КАС України, як вбачається з матеріалів справи, відповідач, не надав жодних доказів правомірності прийнятого ним рішення, доказів фіксування допущеного правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП є не доведеним.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги той факт, що відповідачем не надано жодного доказу на доведення провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення не може вважатись законною та підлягає скасуванню.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, керуючись приписами наведених норм законодавства, враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, не надано доказів правомірності прийнятого ним рішення, суд, враховуючи положення ст. 286 КАС України, дійшов висновку, що позов є таким, що підлягає задоволенню, оскільки постанову не можна визнати обґрунтованою та такою, що прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства, внаслідок чого вона підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 243-245, 250 КАС України,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , поданий в його інтересах Макєєвим Олександром Володимировичем , до поліцейського СРПП № 3 Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області старшого сержанта поліції Дуденкова Антона Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 20.10.2020 року серії БАА № 176025.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП - закрити, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя В.В. Хандурін

26.03.2021