Справа № 222/1509/20
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року справа №222/1509/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Ястребової Л.В., суддів Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Володарського районного суду Донецької області від 17 лютого 2021 р. у справі № 222/1509/20 (головуючий І інстанції Вайновська О.Є.) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції 2-ої роти 1-го батальйону Череватова Олега Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження у справі,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора патрульної поліції 2-ої роти 1-го батальйону Череватова Олега Васильовича (далі - відповідач), в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАМ №3361236 від 30 жовтня 2020 року, винесену інспектором патрульної поліції 1 батальйону 2 роти молодшим лейтенантом поліції Управління патрульної поліції у Донецькій області Череватовим Олегом Васильовичем, відносно ОСОБА_1 та справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП закрити (а.с. 1-4).

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 30.10.2020 року, приблизно о 16:03 годині, він керував транспортним засобом автомобілем OPEL VECTRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по автодорозі Н-08 Бориспіль-Маріуполь біля села Ксенівка Нікольського району Донецької області. Працівниками поліції був зупинений та повідомлений, що за допомогою вимірювача швидкості TRUCAM LTi20/20 TC000744, було зафіксовано перевищення швидкості руху його автомобіля в населеному пункті на 25 км/год, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.122 КУпАП, наслідком чого стало притягнення його до відповідальності за вказаною статтею у виді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Рішенням Володарського районного суду Донецької області від 17 лютого 2021 року адміністративний позов залишено без задоволення (а.с. 72-75).

Позивач із таким судовим рішенням не погодився, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, вважає рішення незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що показання отриманні за допомогою приладу Trucam LTI 20/20 не можуть братися до уваги, у зв`язку з відсутністю у приладу Сертифіката перевірки типу засобу вимірювальної техніки. Наголошує, що видача сертифіката це найголовніша умова для проведення усіх наступних процедур, оскільки саме на підставі сертифіката засіб вимірювання швидкості буде вважтися законодавчо врегульованим ЗВТ, буде включений до реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки та у подальшому буде підлягати обов`язковій періодичній повірці. Також зазначає, що с. Ксенівка, дорога Н08 679 не дає можливості чітко та поза будь-яким розумним сумнівом встановити точне місце вчинення адміністративного правопорушення, що в свою чергу призводить до припущень з боку посадової особи (а.с. 81-85).

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

30 жовтня 2020 року поліцейським УПП в Донецькій області молодшим лейтенантом поліції Череватовим Олегом Васильовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №3361236 від 30.10.2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Вказаною постановою у справі про адміністративне правопорушення, відповідачем було накладено адміністративне стягнення на позивача у виді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Згідно змісту постанови 30.10.2020 року, о 16:03 годині, на 679 кілометрі автодороги Н-08, що в селі Ксенівка Нікольського району Донецької області, водій керуючі автомобілем порушив обмеження швидкості руху в населеному пункті на 25 км/год, а саме рухався зі швидкістю 75 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР України. До постанови додаються докази: фото та відео в архіві DMT1 AM01042 та з TruCam LTi 20/20 ТС000744 (а.с. 8).

Швидкість руху, відповідно до постанови від 30.10.2020 року серії ЕАМ №3361236, вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості TruСam LTI 20/20 № ТС 000744.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само

порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення Закону №580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Згідно ст.31 цього Закону, поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, перевіряти документи особи, опитувати осіб, зупиняти транспортні засоби, застосовувати технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 цього ж Закону передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За правилами ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення (ч. 5 ст. 258 КУпАП).

За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Статтею 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

За унормуванням ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно оскаржуваної постанови, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з порушенням ПДР, зокрема, за перевищення встановленої швидкості руху в межах населеного пункту.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що наявний у матеріалах справи фотознімок, який здійснений сертифікованим приладом TruCam LTI 20/20 № ТС000744 зафіксував, що автомобіль позивача OPEL VECTRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 дійсно рухався зі швидкістю 75 км/год, та перевищив при цьому встановлені обмеження швидкості руху в населеному пункті більше ніж на 20 км/год. (а.с. 36).

Швидкість вимірювалась приладом TruCamLTI 20/20 № ТС000744.

Щодо доводу апелянта, що показання отриманні за допомогою приладу Trucam LTI 20/20 не можуть братися до уваги, у зв`язку з відсутністю у приладу Сертифіката перевірки типу засобу вимірювальної техніки та що видача сертифіката це найголовніша умова для проведення усіх наступних процедур, суд зазначає наступне.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UА-МІ/1-2903-2012 від 29.08.2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №437 від 05.04.2012 та становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №193 від 08.02.2016.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/18039, виданого ДП «Укрметртестстандарт» 15.01.2020 та чинного до 15.01.2021, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 №ТС 000744, є придатним до застосування.

При цьому, можливість використання виробу TruCam LTІ 20/20, виробництва LaserTechnologyInc, США також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку №04/02/03-3008 від 27.09.2018.

Отже, лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Відповідно до Інструкції виробника Laser Technology Іnс, США, використання лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 передбачає можливість використання цього приладу в автоматичному режимі, вказаний режим дозволяє автоматично фіксувати номерний знак та швидкість руху транспортного засобу. Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 може використовуватись як в мобільному, так і в статичному положенні. Тобто, поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Під час фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад автоматично здійснює фотографування транспортного засобу порушника. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, а також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Таким чином, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

Отже, покази приладу TruCam LTI 20/20 оцінюються інспектором як доказ в розумінні ст. 251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Так, в матеріалах справи наявний диск DVD-R з відеофайлами (а.с. 41), який було досліджено судом апеляційної інстанції.

З відеозапису диска DVD-R (відеофайл - №_eB000_1030_160317) вбачається що позивач, керуючи транспортним засобом OPEL VECTRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 75 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.122 КУпАП.

Також на диску DVD-R міститься фотофайл, з якого вбачається автомобіль позивача марки OPEL VECTRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 зафіксований зі швидкістю 75 км/год. Слід зазначити, що дата, час, транспортний засіб (модель, номерний знак), швидкість, а також номер лазерного вимірювача швидкості НОМЕР_2 , які зазначені на фотофайлі диску DVD-R та фотознімку у матеріалах справи відповідають даним, які зазначені у постанові серії ЕАМ №3361236 від 30.10.2020 року.

Вказаний відеодоказ та фотодокази суд приймає як належні, оскільки відомості про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення, міститься в постанови серії ЕАМ №3361236 від 30.10.2020 року.

Посилання апелянта, що с. Ксенівка, дорога Н08 679 не дає можливості чітко та поза будь-яким розумним сумнівом встановити точне місце вчинення адміністративного правопорушення, що в свою чергу призводить до припущень з боку посадової особи суд не приймає, з огляду на наступне.

Згідно роздруківки фотографії, наявної в матеріалах справи (а.с. 36), здійсненої лазерним вимірювачем швидкості TruCam LTI 20/20, встановлено, що місце відеофіксації перевищення дозволеної швидкості: Донецька область, Нікольский р-н, с. Ксенівка Н08 679км., тобто населений пункт, де рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Таким чином, суд першої інстанції зробив правильний висновок, що перевищення швидкості транспортним засобом OPEL VECTRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував позивач, відбулося саме в межах населеного пункту - с. Ксенівка, де рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач діяв у спосіб, передбачений законами України та правомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності. В той час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Незгода апелянта щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний, в першу чергу, дотримуватись вимог ПДР України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з ч. 3 ст. 272 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 268-272, 286, 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Володарського районного суду Донецької області від 17 лютого 2021 р. у справі № 222/1509/20 - залишити без задоволення.

Рішення Володарського районного суду Донецької області від 17 лютого 2021 р. у справі № 222/1509/20 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 29 березня 2021 року та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення - 29 березня 2021 року.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв