Справа № 460/1872/20
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2021-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 лютого 2021 року м. Рівне №460/1872/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді О.М. Дудар, за участю секретаря судового засідання А.М. Юрчук, сторін та інших осіб, які беруть участь у справі

позивача: Мовчанець Н.І., представник Губар Н.В.,

відповідача: представник Лобащук Р.В.,

третя особа: Фоміна Т.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доДядьковицької сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_2 ,
про визнання протиправним та скасування рішення,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася з позовом до Дядьковицької сільської ради (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення від 21.12.2015 №105 "Про розгляд заяв".

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що, приймаючи спірне рішення, відповідач діяв всупереч закону, виключно в інтересах ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 17.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні на 22.04.2020, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 (далі третя особа).

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Враховуючи положення ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішив справу за наявними матеріалами.

06.04.2020 від представника третьої особи надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач просив залишити позов без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою суду від 22.04.2020 підготовче засідання відкладено за клопотанням представника позивача на 14.05.2020.

Підготовче засідання 14.05.2020 відкладено на 03.06.2020 у зв`язку з неприбуттям відповідача та третьої особи та відсутністю відомостей про вручення їм повідомлення про дату, час і місце засідання.

Підготовче засідання 03.06.2020 відкладено за клопотанням відповідача у зв`язку з запровадженням протипандемічних заходів та встановленням карантину на 21.07.2020.

Підготовче засідання 21.07.2020 відкладено за клопотанням відповідача у зв`язку з запровадженням протипандемічних заходів та встановленням карантину на 13.08.2020.

Підготовче засідання 13.08.2020 відкладено за клопотанням позивача на 15.09.2020.

15.09.2020 підготовче засідання у справі не відбулося у зв`язку з участю головуючої судді в підготовці суддів окружних адміністративних судів для підвищення кваліфікації.

Ухвалою суду від 21.09.2020 підготовче засідання відкладено у зв`язку із запровадженням протипандемічних заходів та встановленням карантину на 13.10.2020.

Підготовче засідання 13.10.2020 відкладено на 28.10.2020 у зв`язку із запровадженням протипандемічних заходів та встановленням карантину та неприбуттям учасників справи й відсутністю відомостей про вручення їм повідомлення про дату, час і місце засідання.

У підготовчому засіданні 28.10.2020 оголошено перерву у зв`язку з витребуванням додаткових доказів до 11.11.2020.

У підготовчому засіданні 11.11.2020 задоволено клопотання позивача про виклик свідків, витребувано додаткові докази та закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті на 04.12.2020.

У судовому засіданні 04.12.2020 оголошено перерву у зв`язку з витребуванням додаткових доказів до 21.01.2021.

У судовому засіданні 21.01.2021 оголошено перерву у зв`язку з витребуванням додаткових доказів до 25.02.2021.

У судовому засіданні 25.02.2021 закінчено судовий розгляд ухваленням рішення.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю та суду пояснили, що на праві приватної власності ОСОБА_3 , матері ОСОБА_1 , належав будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач є спадкоємицею ОСОБА_3 за заповітом та прийняла спадщину, до якої і належить вказаний будинок.

Однак, оформити свідоцтво про право на спадщину позивач не може, оскільки за інформацією Дядьковицької сільської ради будинок АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_2 , а номер будинку ОСОБА_3 не присвоєно.

Рішенням Дядьковицької сільської ради від 21.12.2015 №105 було відмінено рішення від 25.06.1996 №5, відповідно до якого було встановлено нумерацію будинків у с.Дядьковичі та присвоєно будинку ОСОБА_3 номер 43.

Таким чином, на даний час нібито діє рішення відповідача від 25.06.1996 №5. Проте, номер 43 було присвоєно будинку ОСОБА_3 ще задовго до прийняття рішення від 25.06.1996, що підтверджується відповідними документами.

Зазначили, що оспорюване рішення відповідача є незаконним та підлягає скасуванню. Просили позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив та суду пояснив, що при прийнятті Дядьковицькою сільською радою рішення від 25.06.1996 №5, яким будинку ОСОБА_3 було присвоєно номер 43, не було враховано інтереси інших жителів села Дядьковичі.

Зазначені жителі звернулися до сільської ради із заявами про перегляд рішення від 25.06.1996 №5. Такі заяви було розглянуто та прийнято оспорюване у даній справі рішення.

Оскільки державні реєстри щодо реєстрації прав власності почали діяти значно пізніше, сталося так, що номер 43 було присвоєно і будинку ОСОБА_3 , і будинку сім`ї ОСОБА_4 .

Звернув увагу суду на те, що наразі на підставі рішення Дядьковицької сільської ради від 21.12.2015 №105 вже виготовлено документацію та зареєстровано право власності на будинки рядом жителів села Дядьковичі. Скасування зазначеного рішення призведе до зміни великої кількості документів як прийнятих сільською радою, так і виготовлених на замовлення жителів села під час оформлення та реєстрації права власності на будинки.

Вказав, що номер будинку (той чи інший) жодним чином не може бути перешкодою для оформлення ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину

Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Третя особа та її представник у судовому засіданні підтримали позицію відповідача та суду пояснили, що ще у 1989 році будинок АДРЕСА_1 належав чоловіку ОСОБА_2 , що підтверджується відповідними документами.

Після смерті чоловіка ОСОБА_2 прийняла спадщину, зокрема, будинок АДРЕСА_1 .

Жодних протиправних дій ні третьою особою, ні відповідачем вчинено не було. Оспорюване рішення прийнято відповідно з вимогами чинного законодавства.

Просили у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши позивача та її представника, представника відповідача, третю особу та її представника, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Рішенням виконавчого комітету Дядьковицької сільської ради Рівненського району Рівненської області від 25 червня 1996 року №6 "Зміни нумерації будинків" було відмінено рішення Дядьковицької сільської ради про нумерацію будинків і встановлено наступну нумерацію будинків власників: "… ОСОБА_3 43….", що підтверджується архівним витягом від 20.09.2019 №557/04-01, виданим архівним відділом Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області (т.1 - а.с.17).

Рішенням Дядьковицької сільської ради Рівненського району Рівненської області від 24 лютого 2000 року №7 "Про надання дозволу на оформлення права власності на житловий будинок" було надано ОСОБА_3 дозвіл оформляти право власності на житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 , - та рахується за ОСОБА_3 згідно із записом погосподарської книги №І, особовий рахунок № НОМЕР_1 (т.2 - а.с.31).

Згідно зі свідоцтвом про право власності від 10.03.2000, виданим Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації, ОСОБА_3 на праві приватної власності дійсно належить будинковолодіння за АДРЕСА_1 (т.1 - а.с.7).

Зазначене свідоцтво видане на підставі рішення Дядьковицької сільської ради від 24.02.2000 №1.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 08.11.2013 Виконавчим комітетом Дядьковицької сільської ради Рівненського району Рівненської області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 - а.с.6).

Після смерті ОСОБА_3 (місце проживання якої: АДРЕСА_1 ) у Рівненській районній нотаріальній конторі було заведено спадкову справу №732/2013 на підставі заяви від 20.11.2013 про прийняття спадщини дочки померлої, ОСОБА_1 , яка є спадкоємицею за заповітом №2, посвідченим 08 жовтня 2012 року головним лікарем Дядьковицької районної лікарні.

Ця обставина підтверджується архівною довідкою Рівненського обласного державного нотаріального архіву від 31.05.2017 №340/01-24 (т.1 - а.с.8).

10 червня 2014 року Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації було складено технічний паспорт (інвент. справа №348, реєстр. №2-121-157) на ім`я ОСОБА_3 на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.а.с.109-113).

Рішенням виконавчого комітету Дядьковицької сільської ради Рівненського району Рівненської області від 21 грудня 2015 року №105 "Про розгляд заяв" було відмінене рішення виконавчого комітету Дядьковицької сільської ради від 25.06.1996 №6 "Про зміни нумерації будинків" (т.1 - а.с.11).

Зазначене рішення виконавчий комітет Дядьковицької сільської ради прийняв, розглянувши заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (т.1 - а.с.12), враховуючи подані документи, які підтверджують право власності на належні їм житлові будинки, розташовані по АДРЕСА_1 , керуючись п.б ст.30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Згідно з довідкою Дядьковицької сільської ради Рівненського району Рівненської області від 03.01.2018 №6, громадянка ОСОБА_3 , 1931 р.н., дійсно була зареєстрована та постійно проживала в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті (т.1 - а.с.9).

Згідно з довідкою Рівненського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області від 06.02.2020 №5624-73/5624.2-20, ОСОБА_3 , 1931 р.н., з 29.04.1996 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 06.12.2013 знята з реєстрації місця проживання за вищевказаною адресою по факту смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1 - а.с.16).

Відповідно до листа Рівненського обласного бюро технічної інвентаризації від 05.11.2020 №4511, згідно з архівними матеріалами бюро станом на 01.01.2013, право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , - зареєстровано за ОСОБА_3 1/1 (т.2 - а.с.6)

Поряд з цим, 15.01.1989 Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації було складено технічний паспорт (інв. номер 113, реєстр. номер 1-114-114) на жилий будинок індивідуального жилого фонду, що розташований в АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_9 (т.1 - а.с.119).

Згідно з інформацією Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області від 04.12.2020 №460/1872.20, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована з 13.01.1978 за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 - а.с.245).

Зазначена інформація підтверджується адресним листком прибуття від 13.01.1978 (т.2 а.с.34).

Судом також встановлено, що у паспорті громадянина України ОСОБА_2 , НОМЕР_3 , виданому Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області, внесено виправлення в частині відомостей, що стосуються місця проживання, а саме: в записі від 13 січня 1978 року вказано адресою проживання АДРЕСА_2 (а.с.98, зворот).

Свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 показали суду, що будинок ОСОБА_3 , що знаходиться на АДРЕСА_1 .

Вважаючи рішення виконавчого комітету Дядьковицької сільської ради від 21 грудня 2015 року №105 протиправним, ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі Закон №280/97-ВР).

Відповідно до ст.4 Закону №280/97-ВР, місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах: народовладдя; законності; гласності; колегіальності; поєднання місцевих і державних інтересів; виборності; правової, організаційної та матеріально-фінансової самостійності в межах повноважень, визначених цим та іншими законами; підзвітності та відповідальності перед територіальними громадами їх органів та посадових осіб; державної підтримки та гарантії місцевого самоврядування; судового захисту прав місцевого самоврядування.

За приписами ч.1 ст.74 Закону №280/97-ВР, органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону №280/97-ВР, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою (ч.9 ст.59 Закону №280/97-ВР).

Згідно з ч.10 ст.59 Закону №280/97-ВР, акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Таким чином, орган місцевого самоврядування може скасувати прийняті його виконавчим органом рішення, але лише з питань, віднесених до власної компетенції виконавчого органу.

Судом встановлено, що оспорюване рішення від 21 грудня 2015 року №105 "Про розгляд заяв" виконавчий комітет Дядьковицької сільської ради прийняв, керуючись п.б ст.30 Закону №280/97-ВР.

Зазначена норма містить перелік делегованих повноважень, що належать до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, зокрема: облік відповідно до закону житлового фонду, здійснення контролю за його використанням; облік відповідно до закону об`єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.

Отже, оспорюване рішення виконавчого комітету Дядьковицької сільської ради прийняте в порушення ч.9 ст.59 Закону №280/97-ВР, оскільки таким рішенням скасовано (відмінено) рішення виконавчого комітету, прийняте на виконання делегованих повноважень.

Положенням статті 144 Конституції України та ч.10 ст.59 Закону №280/97-ВР надано офіційне тлумачення Рішенням Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009 (справа №1-9/2009).

Конституційний Суд України зробив висновок, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституційний Суд України зазначає, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року №1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата.

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Суд зазначає, що рішення виконавчого комітету Дядьковицької сільської ради від 25 червня 1996 року №6 "Зміни нумерації будинків" є ненормативним правовим актом одноразового застосування, вичерпало свою дію фактом його застосування, а тому не може бути скасованим або зміненим органом місцевого самоврядування після його виконання.

Відтак, приймаючи рішення від 21 грудня 2015 року №105 "Про розгляд заяв" та скасовуючи рішення від 25 червня 1996 року №6 "Зміни нумерації будинків", виконавчий комітет Дядьковицької сільської ради діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З протоколу засідання виконавчого комітету Дядьковицької сільської ради від 21.12.2015 вбачається, що питанням 16 порядку денного засідання був розгляд заяв громадян ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про відміну рішення виконавчого комітету сільської ради від 25.06.1996 №6 "Про зміни нумерації будинків" (т.1 а.а.с.180-185).

У результаті розгляду питання №16 було прийняте оспорюване в даній справі рішення від 21.12.2015 №105, наслідком якого стала зміна нумерації будинків по АДРЕСА_1 , що призвело до відсутності номера будинку померлої ОСОБА_3 .

Ці обставини підтверджуються листом Дядьковицької сільської ради Рівненського району Рівненської області від 23.01.2020 №62/01-10 (а.с.14).

Таким чином, рішення від 21.12.2015 №105 стосується прав та інтересів ОСОБА_1 , яка є спадкоємицею ОСОБА_3 за заповітом АДРЕСА_3 , посвідченим 08 жовтня 2012 року головним лікарем Дядьковицької районної лікарні.

Поряд з цим, про засідання виконавчого комітету 21.12.2015 ОСОБА_1 повідомлена не була, участі в засіданні не брала.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У сукупності викладеного, суд дійшов висновку, що зміна нумерації будинків у АДРЕСА_4 році була проведена неправомірно, а дії та спірне рішення відповідача не відповідають критеріям, встановленим ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, щодо прийняття (вчинення) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), пропорційно, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано переконливих доказів правомірності прийняття спірного рішення, а тому останнє підлягає до скасування.

Що стосується посилань представника третьої особи на пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду та необхідність у зв`язку з цим залишення позову без розгляду, суд зазначає, що під час відкриття провадження у справі було з`ясовано, що позов подано у строк, установлений законом.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Дядьковицької сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Дядьковицької сільської ради від 21 грудня 2015 року №105 "Про розгляд заяв громадян".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач: Дядьковицька сільська рада (вул.Млинівська, буд.33а, с.Дядьковичі, Рівненський район, Рівненська область, 35361, код за ).

Третя особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_6 ).

Повне рішення у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючої судді складено 19 березня 2021 року.

Суддя О.М. Дудар