Справа № 529/118/21
Суддя: Петренко Л. Є.
Дата ухвалення: 2021-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 529/118/21
Провадження № 2-а/529/1/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді Петренко Л.Є.,

секретаря судових засідань Звягольської В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора роти № 7 батальону № 2 Управління патрульної поліції у Києві Вінявського Є.А. та Управління патрульної поліції у м.Києві про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 18.02.2021 (через засоби поштового зв`язку) звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 11.02.2021, якою його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафа в розмірі 255 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що постанова серії ЕАН № 3775380 від 11.02.2021 є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки він не вчиняв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, а відповідачем при винесенні постанови не було належним чином з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи наявна його вина, а також грубо порушено встановлений законом порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, винесена відповідачем постанова не містить необхідних відомостей про місце вчинення адміністративного правопорушення, із посиланням на населений пункт та елемент вулично-дорожньої мережі, що є порушенням вимог ч.3 ст.283 КУпАП. Окрім того, відповідачем не було долучено будь-яких фото-, відеозаписів вчинення адміністративного правопорушення, що свідчить про безпідставність висновків про винуватість позивача.

24.02.2021 у справі відкрито провадження за даним позовом з призначенням судового засідання з розгляду справи по суті.

22.03.2021 від Департаменту патрульної поліції до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просять відмовити у задоволенні позову. На обгрунтування вимог вказують, що факт порушення позивачем правил дорожнього руху, зокрема п.8.4 ПДР, зафіксовано працівниками патрульної поліції. Також цей факт підтверджується камерами, встановленими в місті Києві, відео з якого додається. Крім того, з пояснень позивача, які він надавав поліцейським та які зафіксовані портативним відеореєстратором вбачається, що на перехресті просп.Перемоги та з`їзду до вул.Старовокзальна, він здійснив маневр поворот праворуч у місці, де встановлено знак 4.1 «Рух тільки прямо». Тому вважає, що постанова складена згідно із чинним законодавством, а тому немає підстав для її скасування.

Позивач та його представник адвокат Болтік А.С. судове засідання не з`явились, надавши заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явились, хоча були повідомлені про дату судового засідання належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно вимог ч.4 ст.229 КАС України.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Так, згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вказані критерії одночасно є вимогами для суб`єктів владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльність.

Судом встановлено, що поліцейським роти № 7 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенантом поліції Вінявським Є.А. 11.02.2021 відносно ОСОБА_1 винесено постанову серії ЕАН № 3775380 про накладання адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно з якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме:11.02.2021 о 01:46:57, м. Перемоги, 1, не виконав вимогу дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо» та здійснив поворот праворуч, чим порушив п.8.4 г ПДР порушення вимог наказових знаків, у зв`язку з чим на нього накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафа в сумі 255,00 гривень.

Згідно ч.1 ст.122 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність в тому числі за порушення вимог дорожніх знаків.

Положеннями п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Згідно з приписами ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, у тому числі про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, ч. 1 ст.122 КУпАП).
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" (далі Закон № 580-VIII) визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

З наданого відповідачем диску вбачається, що він містить два відеофайла та один файл із фотознімками. З відеозапису вбачається, що вказаний запис починається лише з моменту перебування позивача у відділу поліції та оформлення матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення. Посилання відповідача на визнання самим позивачем факту вчинення порушення ПДР (тайм код 11.33-11.50) не знайшло свого підтвердження в ході розгляду справи, оскільки з пояснень позивача, які наявні на відеозапису вбачається, що він зупинився перед знаком «Рух автомобілям заборонено» та свою вину не визнав. З відеофайла «Фіксація факта повороту праворуч», яке здійснено з камер відеосистеми «Безпечне місто» не можливо взагалі розпізнати та встановити автомобіль на якому рухався позивач, тому даний файл не може бути належним доказом винуватості особи. Фотознімки, які наявні на відеодиску також не підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Таким чином, відеодиск з відеозаписами не містить фіксації самого порушення позивачем правил дорожнього руху, зокрема не виконання вимог дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо», а тому не може слугувати підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість прийняття оскаржуваної постанови, що свідчить про фактичну відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення та незаконність і безпідставність притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

За ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 7, 77, 78, 139, 243-246, 293, 295 КАС України, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора роти № 7 батальону № 2 Управління патрульної поліції у Києві Вінявського Є.А. та Управління патрульної поліції у м.Києві про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАН № 3775380 від 11.02.2021 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 визнано винуватим та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафа в сумі 255 грн. 00 коп. за порушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань (місцезнаходження: 03048 м.Київ вул.Федора Ернста, 3, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) понесені ним судові витрати у виді судового збору в розмірі 454 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Головуючий : Л.Є. Петренко