Справа № 280/2080/21
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

22 березня 2021 року Справа № 280/2080/21 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Бойченко Ю.П., перевіривши матеріали позовної заяви
за позовом військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 )
до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 )
про відшкодування майнової шкоди,

ВСТАНОВИВ:
17.03.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява військової частини НОМЕР_1 (далі позивач) до ОСОБА_1 (далі відповідач), в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму завданої державі невідшкодованої шкоди у розмірі 6 807,64 грн.
Також, просить суд відстрочити сплату судового збору за подання позовної заяви.
За приписами ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Частиною першою статті 122 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Разом із тим, частиною п`ятою вказаної статті встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.
Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
Як свідчать матеріали справи, предметом цього позову є правомірність стягнення з ОСОБА_1 суми завданої державі невідшкодованої шкоди у розмірі 6 807,64 грн.
Так, в обґрунтування позовних вимог військова частина НОМЕР_1 посилається на акт службового розслідування та наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 10.02.2021 №35 «Про результати службового розслідування».
При цьому, як вбачається з акту службового розслідування, командиром 2 роти охорони капітаном ОСОБА_1 в рапорті на преміювання від 05.05.2016 №810 зазначено премію солдату ОСОБА_2 90%, натомість відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 26.04.2016 №328 солдата ОСОБА_2 позбавлено премії в повному обсязі за квітень 2016 року, у зв`язку із вчиненням проступку. Тобто, не зважаючи на рішення командира військової частини, солдату ОСОБА_2 безпідставно виплачено премію, що спричинило завдання державі шкоди, яка підлягає стягненню з винних осіб, зокрема, з ОСОБА_1 у сумі 6 807,63 грн.
Разом із тим, з системи «Діловодство спеціалізованого суду» встановлено, що військова частина НОМЕР_1 зверталася до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 суму завданої державі шкоди у розмірі 17459,08 грн.
При цьому, з позовної заяви вбачається, що однією з підстав звернення до суду слугували обставини, наведені вище (виплата премії солдату ОСОБА_2 за квітень 2016 року).
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 26.09.2019 у справі № 620/1973/19 позовну заяву військової частини НОМЕР_1 повернуто позивачу. В ухвалі суд ваказав, що: «…Необхідно зазначити, що за обставинами викладеними у позовній заяві та доданих документів судом встановлено про наявність інформації про завдання шкоди позивач дізнався у лютому 2018 року, за результатами службового розслідування. Про це свідчить наказ № 94 від 16 лютого 2018 року…».
Тобто, про існування обставин, які зумовили звернення до суду з даною позовною заявою, позивач дізнався у лютому 2018 року, а не у лютому 2021 року, що свідчить про пропущення ним строку звернення до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
У відповідності до ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
За таких обставин, позивачу необхідно надати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, оформлену у відповідності до статті 167 КАС України, та докази поважності причин його пропуску.
Частиною 3 статті 161 КАС України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Зокрема, відповідно до приписів пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою встановлено ставку судового збору 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою підприємцем встановлено ставку судового збору 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Пунктом 3 частини 1 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 № 1082-IX встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 1 січня - 2270 гривні.
Позивачем заявлено одну позовну вимогу майнового характеру, за яку слід сплатити судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. (тобто не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).
Водночас, до позову докази сплати судового збору не надано, проте надано клопотання про відстрочення його сплати.
Розглянувши дане клопотання, суд вважає за необхідне зазначити про таке.
Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 132 КАС України).
Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Згідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Отже, умови для звільнення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору на певний строк визначені ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», проте позивач не відповідає таким умовам, а предметом спору не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Крім того, слід враховувати, що важкий майновий стан сторони входить до предмета доказування і, відповідно, має бути підтверджений належними і допустимими, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, доказами, які до суду не надано.
Таким чином, для відстрочення сплати судового збору повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі», вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
З огляду на викладене, позовну заяву слід залишити без руху.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 169, 241, 248, 256 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.
Позовну заяву військової частини НОМЕР_1 - залишити без руху.
Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Позивачу необхідно у встановлений судом строк для усунення недоліків позовної заяви надати до суду:
заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, оформлену у відповідності до статті 167 КАС України, із відповідними доказами поважності причин пропуску строку;
оригінал платіжного документу на підтвердження сплати судового збору в розмірі 2 270,00 грн.
Роз`яснити позивачу, що згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, якщо у встановлений судом строк, позивач не усуне недоліки позовної заяви, її буде повернуто позивачу з усіма доданими до неї матеріалами.
Копію цієї ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Ю.П. Бойченко