Справа № 420/10003/20
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2021-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/10003/20
Головуючий в 1 інстанції: Кравченко М.М.

Дата і місце ухвалення: 05.11.2020р., м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді : Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просила суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 60 відсотків згідно довідки №08-02/1035/2020 від 30.04.2020 року, виданої Південно-Західним апеляційним господарським судом;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок раніше призначеного позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків суддівської винагороди згідно довідки №08-02/1035/2020 від 30.04.2020 року, виданої Південно-Західним апеляційним господарським судом, та здійснити виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 року із урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 24.11.2020 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, обґрунтовану посиланням на не правильне застосування судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням позивача, що право на відставку вона набула не за Законом України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016 року. Таке право у ОСОБА_1 виникло у 2010 році, коли за чинним законодавством для визначення відсоткового значення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці враховувався виключно суддівський стаж та відсоткова величина обмежувалася у розмірі 90% суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді.

Також, апелянт посилається на те, що судом не враховано, що відсоткове відношення вже призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці стосовно суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, являється сталим, оскільки визначається на день призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Застосування показника, передбаченого п.3 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016 року, до перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є протиправним, так як вказана норма стосується призначення нового щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а не перерахунку раніше призначеного. Процедури призначення та перерахунку щомісячного довічного грошового утримання являються різними за своїм змістом та механізмом.

У зв`язку з цим, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.11.2020 року з прийняттям нового судового рішення - про задоволення позову.

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало письмовий відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому просить скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін. Відповідач зазначає, що п.3 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016 року чітко визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. Таким чином, згідно вказаної норми, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 складає 60% суддівської винагороди (за 20 років на посаді судді - 50% суддівської винагороди + за 5 років на посаді судді - 10%).

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є суддею Одеського апеляційного господарського суду (на теперішній час - Південно-Західний апеляційний господарський суд) у відставці, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90% заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно довідок Південно-Західного апеляційного господарського суду №08-02/637/2020 від 27.02.2020 року та №08-02/1035/2020 від 30.04.2020 року суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, складає:

з 18 лютого 2020 року - 168160,00 грн. (у тому числі: посадовий оклад 105100,00 грн. та доплата за вислугу років 63060,00 грн.),

з 18 лютого 2020 року (з урахуванням регіонального коефіцієнта) - 210200,08 грн. (у тому числі: посадовий оклад 131375,00 грн. та доплата за вислугу років 78825,00 грн.).

23.03.2020 року та 14.05.2020 року ОСОБА_1 зверталася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявами про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідок №08-02/637/2020 від 27.02.2020 року та №08-02/1035/2020 від 30.04.2020 року, виданих Південно-Західним апеляційним господарським судом.

Листом від 21.04.2020 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повідомило ОСОБА_1 про відсутність підстав для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідок, виданих Південно-Західним апеляційним господарським судом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.08.2020 року у справі №420/5944/20 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідок №08-02/637/2020 від 27.02.2020 року та №08-02/1035/2020 від 30.04.2020 року, виданих Південно-Західним апеляційним господарським судом, а також зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідок №08-02/637/2020 від 27.02.2020 року та №08-02/1035/2020 від 30.04.2020 року, виданих Південно-Західним апеляційним господарським судом, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020 року.

На виконання судового рішення по справі №420/5944/20 ГУ ПФУ в Одеській області здійснило ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання згідно довідок №08-02/637/2020 від 27.02.2020 року та №08-02/1035/2020 від 30.04.2020 року, виданих Південно-Західним апеляційним господарським судом, починаючи з 19.02.2020 року у розмірі 60% від розміру суддівської винагороди (25 років стажу).

Вважаючи, що територіальним органом ПФУ неправомірно здійснено їй перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 60% від розміру суддівської винагороди, а не 90% заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді, як це було визначено при виході у відставку, ОСОБА_1 звернулася з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області при проведенні з 19.02.2020 року перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , виходячи з суддівської винагороди на підставі довідок №08-02/637/2020 від 27.02.2020 року та №08-02/1035/2020 від 30.04.2020 року, виданих Південно-Західним апеляційним господарським судом, щодо розрахунку відсоткового значення розміру суддівської винагороди 60 % (25 років стажу), діяло у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Суд зазначив, що Законом України «Про судоустрій та статус суддів» №1402-VIII встановлено інший підхід до обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку. Враховуючи принцип застосування однакових підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з урахуванням суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, слід обчислювати виходячи з норм, чинних станом на момент здійснення такого перерахунку. Застосування іншого підходу щодо обчислення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці буде порушенням принципу незалежності суддів, гарантованого ст.126 Конституції України.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Спірним у даному випадку є питання який відсоток суддівської винагороди підлягає застосуванню при здійсненні Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області перерахунку з 19.02.2020 року раніше призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки №08-02/1035/2020 від 30.04.2020 року, виданої Південно-Західним апеляційним господарським судом.

Відсоток розміру довічного грошового утримання позивача від суддівської винагороди працюючого судді на рівні 90%, на врахуванні якого наполягає позивач, визначений на підставі частини 3 статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI (з урахуванням пункту 4 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року №4-рп/2016), виходячи з 25 років суддівського стажу ОСОБА_1 .

Пунктом 4 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року №4-рп/2016 визначено наступне: « - частина третя статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року №2453-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VIII, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Натомість застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року №2453-VI до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VIII, тобто у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року №192-VIII, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання».

Отже, маючи 25 років суддівського стажу, позивач, згідно частини 3 статті 141 Закону від 07.07.2010 року №2453-VI, набула право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

При цьому, за Законом від 07.07.2010 року №2453-VI грошове утримання судді обраховувалось з 15 мінімальних заробітних плат з підвищуючими коефіцієнтами для суддів апеляційної та касаційної інстанції (з урахування пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 04.12.2018 року №11-р/2018).

Чинним Законом України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016 року визначені інші вихідні дані для обрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а саме:

- щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді (ч.4 ст.142 Закону №1402-VIII);

- базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (з підвищуючими коефіцієнтами для суддів апеляційної та касаційної інстанції) (ч.3, 4 ст.135 Закону №1402-VIII).

Питання перерахунку раніше призначеного щомісячного грошового утримання суддів у відставці прямо врегульовано ч.4 ст.142 Закону №1402-VIII, де передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Зазначена норма чітка, однозначна, зрозуміла та не вступає в колізію з іншими нормами. Тобто, для виконання вимог ч.4 ст.142 Закону №1402-VIII немає ніякої необхідності у додатковому нормативно-правовому акті чи роз`ясненні.

Конституційний Суд України у рішенні від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020 вказав, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує діючий суддя.

За правовим висновком Верховного Суду, сформульованим у рішенні від 16.06.2020 року по зразковій справі № 620/1116/20 (Пз/9901/5/20), у судді у відставці, який отримує щомісячне грошове утримання у розмірі обчисленому згідно положень Закону № 2453-VI, наявне право (підстава) права (підстави) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону України №1402-VIII.

Для застосування розміру 90 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, про який просить позивач, немає підстав, оскільки зазначений розмір був передбачений Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI.

Однак, з 18.02.2020 року (з моменту проголошення Рішення КСУ №2-р/2020 від 18.02.2020 року) Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI в частині регулювання щомісячного грошового утримання, втратив чинність.

Діючим Законом, передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї, для нарахування щомісячного грошового утримання.

Неможливо використовувати для обрахунку щомісячного грошового утримання одночасно складові, які передбаченні для різних формул обрахунку грошового утримання.

Таким чином, оскільки чинним Законом №1402-VIII передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування щомісячного грошового утримання, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для обрахунку щомісячного грошового утримання одночасно за складовими, які передбачені для різних формул обрахунку грошового утримання (розміру щомісячної суддівської винагороди) за Законом № 1402-VIII, а розміру відсотку - за Законом № 2453-VI.

Враховуючи положення ч.2 ст.142 Закону №1402-VIII та суддівський стаж позивача (25 років), з 19.02.2020 року щомісячне довічне грошове утримання позивача має розраховуватися, виходячи з 60 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

При цьому колегія суддів зауважує, що визначення відсотку розміру довічного грошового утримання позивача від суддівської винагороди працюючого судді на підставі норм Закону №1402-VIII не призводить до порушення ст.22 Конституції України, оскільки розмір довічного грошового утримання, на який має право позивач згідно норм Закону №1402-VIII, не є меншим ніж той, який був забезпечений позивачу на підставі положень Закону від 07.07.2010 року №2453-VI.

На підставі викладеного у сукупності колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду першої інстанції від 05.11.2020р. колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Пунктом 3 частини 6 статті 12 КАС України передбачено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Враховуючи, що дана справа належить до категорії справ незначної складності, розглядалася судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження, тому рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягають.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик

Суддя: О.А. Шевчук