Справа № 280/8822/20
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

24 березня 2021 року Справа № 280/8822/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10, ), Національної поліції України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

03.12.2020 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (далі -відповідач), відповідно до якої позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу його служби в поліції служби ОСОБА_1 у податковій міліції, строк якої становить 12 років 07 місяців 03 дні та зобов`язати відповідача зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції його службу у податковій міліції, строк якої становить 12 років 07 місяців 03 дні і з урахуванням зазначеного строку служби у податковій міліції, провести перерахунок і виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення в частині надбавки за стаж служби в Національній поліції України з моменту прийняття на службу до Національної поліції України та за час проходження служби в Національній поліції України.

Ухвалою судді від 07.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 29.12.2020 з викликом сторін.

У зв`язку з перебуванням судді Запорізького окружного адміністративного суду Артоуз О.О. у відпустці з 22.12.2020 по 06.01.2021 (довідка №02-35/21/03 від 11.01.2021) розгляд справи перенесено на 21.01.2021.

Ухвалою суду від 21.01.2021 залучено до участі у справі у якості другого відповідача Національну поліцію України, розгляд адміністративної справи розпочато спочатку, відкладено розгляд адміністративної справи та призначити судове засідання на 16 лютого 2021 року.

Ухвалою суду від 16.02.2021 розгляд справи відкладено на 16.03.2021.

Ухвалою суду від 16.03.2021 розгляд справи відкладено до 23.03.2021, доручено Голосіївському районному суду м. Києва забезпечити проведення судового засідання у справі № 280/8822/20, призначеного на 23 березня 2021 року о 11 год. 30 хв. в режимі відеоконференції. Представникам Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України та Національної поліції України запропоновано прибути до Голосіївського районного суду м. Києва для участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке відбудеться 23 березня 2021 року.

Згідно повідомлення на офіційному сайті Голосіївського районного суду м. Києва 22.03.2021 розміщено оголошення, що розпорядженням голови суду № 2 від 01.02.2021 посилено карантинні обмеження, зокрема: припинено забезпечення проведення дистанційних судових засідань для учасників судових процесів в режимі відеоконференції у Голосіївському районному суді міста Києва, окрім судових справ, які потребують термінового судового розгляду. Відтак, проведення судового засідання 23.03.2021 у режимі відео конференції не відбулося.

Представником позивача подано клопотання (вх. №9407 від 16.02.2021) про розгляд справи в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представниками відповідачів заяв та клопотання щодо відкладення розгляду справи на іншу дату до суду не надано

24.03.2021 на адресу суду від Національної поліції України надійшло клопотання (вх. №17000) про здійснення заміни неналежного відповідача по справі - Національну поліцію України на належного - Департамент захисту економіки Національної поліції України або залучити Департамент захисту економіки Національної поліції України до участі у справі як співвідповідача.

Ухвалою суду від 24.03.2021 у задоволенні клопотання відмовлено.

За таких обставин та керуючись частиною дев`ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів у порядку письмового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 243 КАС України, у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

ОСОБА_1 відповідно до записів в трудовій книжці НОМЕР_2 з 23.01.2004 по 26.08.2018 проходив службу в податковій міліції Державної податкової адміністрації у Запорізькій області

З 03.09.2011 прийнятий на службу до Національної поліції України.

Згідно Довідки від 30.11.2020 №104/08-01-08-06 Головного управління ДФС у Запорізькій області:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив службу в податковій міліції з 23.01.2004 по 26.08.2016.

26 серпня 2016 року був звільнений зі служби в податковій міліції у запас Збройних сил України за п. 64 пп. «ж» (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, наказ Головного управління ДФС у Запорізькій області № 223-0 від 23.08.2016.

ОСОБА_1 було присвоєне спеціальне звання підполковник податкової міліції наказом ДФС України № 1767-о від 29.04.2016.

Календарна вислуга в податковій міліції складає: 12 років 07 місяців 03 дні, у пільговому обчисленні - не має.

Додатково повідомлено, що ОСОБА_1 з 20.05.1996 по 19.01.1998 проходив службу у Збройних Силах України. Календарна вислуга складає: 01 рік 07 місяців 30 днів, у пільговому обчисленні - не має.

Загальна календарна вислуга на дату звільнення з податкової міліції складає: 16 років 09 місяців 02 дні, у пільговому обчисленні - не має.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.09.2011 № 981 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» Державна податкова адміністрація у Запорізькій області реорганізована в Державну податкову службу у Запорізькій області. Визначено, що територіальні органи Державної податкової служи є правонаступниками територіальних органів Державної податкової адміністрації.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 № 229 «Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів» Державну податкову службу у Запорізькій області реорганізовано в Головне управління Міндоходів у Запорізькій області. Визначено, що територіальні органи Міністерства доходів і зборів є правонаступниками територіальних органів Державної податкової служби.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 № 311 «Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України» Головне управління Міндоходів у Запорізькій області реорганізовано в Головне управління ДФС у Запорізькій області шляхом приєднання.

20.10.2020 позивач звернувся до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції із заявою, відповідно до якої просить зарахувати відповідно до положень статті 78 Закону України «Про національну поліцію» службу у податковій міліції, службу в ВСУ, тощо до служби в поліції.

Листом від 04.11.2020 за вих.. №Ю-1203/55/02-2020 Департаментом стратегічних розслідувань Національної поліції України надано інформацію, відповідно до якої на посилання статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що вислуга років в органах державної податкової служби України не зараховується до стажу служби в поліції. Станом на 07.11.2019 стаж служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки складає 2 роки 10 місяців 05 днів, а станом на 01.11.2020 - 3 роки 09 місяців 29 днів.

Не погодившись з бездіяльністю відповідача щодо не зарахування позивачу до стажу його служби в поліції служби у податковій міліції, строк якої становить 12 років 07 місяців 03 днів, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні дійшов наступних висновків.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 2 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII; в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Згідно зі статтею 2 Закону № 580-VIII завданням поліції є надання поліцейських послуг у сферах:

1) забезпечення публічної безпеки і порядку;

2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави;

3) протидії злочинності;

4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Частиною першою статті 59 Закону № 580-VIII визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до статті 78 Закону №580-VIII стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суду осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Відповідно до пункту 353.1 статті 353 Податкового кодексу України (далі - ПК України; в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Згідно з пунктом 356.1 статті 356 ПК України держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України "Про міліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Відповідно до частини четвертої статті 78 Закону № 580-VIII, порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

Приписами пунктів 3-6 частини сьомої Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII зобов`язано Кабінет Міністрів України в місячний строк, крім іншого, прийняти нормативно-правові акти, що випливають із цього Закону та привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом, ужити заходів щодо фінансового та матеріально-технічного забезпечення поліції України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» від 23 грудня 2015 року, який набрав чинності 29 грудня 2015 року, пункт 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» доповнено абзацами другим та третім, згідно з якими за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до статті 19 Закону України від 04 грудня 1990 року №509-XII «Про державну податкову службу в Україні» (далі - Закон №509-XII) податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних органів державної податкової служби, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.

Статтями 24, 26 Закону №509-XII визначено, що особи начальницького складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ. Держава гарантує правовий і соціальний захист осіб начальницького складу податкової міліції та членів їх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України «Про міліцію».

Предметом спору у даній справі є зарахування стажу служби в органах податкової міліції до стажу служби в поліції.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивач проходив службу в податковій міліції в період з 23.01.2004 по 26.08.2016 на посадах начальницького складу.

Як вже зазначалось, згідно зі статтею 78 Закону №580-VIII, до служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України.

У свою чергу, приписами статей 353, 356 ПК України визначено, що особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, на цих осіб поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України "Про міліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Аналізуючи повноваження, завдання та функції цих органів, суд приходить до висновку, що і податкова міліція, і відповідні підрозділи поліції здійснюють оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.

Враховуючи зазначене, суд зазначає про тотожність правового статусу служби в органах внутрішніх справ та служби в органах податкової міліції.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позиціє викладеної в Постанові ВС від 07.10.2020 по справі № 826/16143/18 (№ в ЄДРСР 92051849).

Враховуючи вказані правові норми, приходить до висновку, що чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством статус осіб, які проходили службу в органах податкової служби України прирівнювався до статусу осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ України. Даний висновок підтверджується також тим, що позивачу під час проходження служби у податковій міліції було присвоєно спеціальне звання - підполковника податкової міліції, яке у свою чергу призначалось на підставі Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року №114.

Щодо позовної вимоги провести перерахунок і виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення в частині надбавки за стаж служби в Національній поліції України з моменту прийняття на службу до Національної поліції України та за час проходження служби в Національній поліції України суд зазначає наступне.

Як слідує з матеріалів справи 20.10.2020 позивач звертався до відповідача з проханням лише щодо зарахування до стажу служби в поліції стажу в податковій міліції. Будь-яких питань щодо здійснення перерахунку грошового забезпечення позивачем не заявлялося.

Відповідно до статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при прийнятті рішень керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неякісності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Таким чином, позовні вимоги в даній частині є передчасними.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Однак, відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, а тому адміністративний позов підлягає частково до задоволення.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість та доведеність вимог позивача.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу у розмірі 2000 грн. суд зазначає наступне.

Згідно пунктами 1,2,3 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу;

Відповідно до підпункту 1-5 до статті 134 КАС України:

1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

3. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

4. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

5. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З метою розподілу судових витрат позивач повинен подати до суду детальний опис виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Таким чином, матеріали справи повинні містити докази на підтвердження виконаних об`ємів робіт, їх кількості та видів.

В обґрунтування понесених витрат до матеріалів справи позивачем подано договір про надання правової допомоги №б/н від 02.11.2020, укладений між позивачем та адвокатом ФОП ОСОБА_2 , предметом якого є надання правничої допомоги; Акт передачі-приймання наданих послуг від 30.11.2020, рахунком-фактурою №30/11 від 30.11.2020.

Відтак, суд доходить висновку про обґрунтованість та доведеність заявлених позивачем витрат на правничу допомогу. Оскільки відповідачем будь-яких заперечень стосовно співмірності витрат заявлено не було, останні підлягають стягненню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10, ), Національної поліції України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу його служби в поліції служби ОСОБА_1 у податковій міліції, строк якої становить 12 років 07 місяців 03 дні

Зобов`язати Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції його службу у податковій міліції, строк якої становить 12 років 07 місяців 03 дні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок з бюджетних асигнувань Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі складено та підписано 29.03.2021

Суддя О.О. Артоуз