Справа № 520/11707/2020
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2021-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 р.Справа № 520/11707/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Чалого І.С.,

суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

за участю секретаря судового засідання Сузанського О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.11.2020, головуючий суддя І інстанції: Єгупенко В.В., м. Харків, повний текст складено 30.11.2020 по справі № 520/11707/2020 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, Богодухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Харківській області про скасування наказів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив суд скасувати наказ начальника ГУНП в Харківській області № 518 від 27.07.2020 "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області" про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції до оперуповноваженого Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 та стягнути грошового забезпечення за 14,15 та 22 травня 2020 року; скасувати наказ начальника ГУНП в Харківській області № 249 о/с від 18.08.2020, яким старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 /0130105/ оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Богодухівського відділу поліції ГУНІІ в Харківській області звільнено зі служби в поліції згідно з пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) частиною 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію"; поновити його на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Богодухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області; стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь позивача зняте згідно наказу № 518 від 27.07.2020 грошове забезпечення працівника поліції ОСОБА_1 за відпрацьовані дні 14.05.2020, 15.05.2020, 22.05.2020; стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 суму повного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 21.08.2020 по дату винесення судового рішення у даній справі.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що судом першої інстанції взято до уваги лише доводи відповідача та не в повному обсязі дослідженні обставини справи. Було допущенні грубі порушення норм матеріального та процесуального права, що тягнуть за собою підстави для скасування рішення суду першої інстанції, зокрема справу розглянуто з порушенням процесуальних строків, визначених КАС України. Також зазначає на відсутність будь-якого аналізу з боку суду змісту позовної заяви, наданих до суду документів, які описують доводи, а також пояснення позивача. Апеляційну скаргу обґрунтовує також тим, що службове розслідування стосовно позивача проведено з мотивів упередженості та з порушенням принципу всебічності та неупередженості проведення даного виду розслідування. Відсутні також об`єктивні дані, що свідчили б про порушення обов`язків працівника, та підстав для притягнення до жодного з виду дисциплінарної відповідальності.

Скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, відповідач просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримав доводи апеляційної скарги, просив скаргу задовольнити. В своїх поясненнях до суду зазначає, що 23.05.2020 до Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області надійшли рапорти заступника начальника СКП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області щодо нібито фактів не перебування на службі 14.05.2020, 15.05.2020, 22.05.2020, на підставі чого було винесено наказ Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області № 59 від 29.05.2020 про проведення службового розслідування. Однак, на думку позивача, судом першої інстанції повністю проігнорований той факт, що даний наказ винесене лише через 15 днів після нібито вчиненого дисциплінарного проступку, що мав місце 14.05.2020. Вважає, що відповідний наказ винесений не своєчасно і свідчить про наявність особистих мотивів з боку керівництва Богодухівського ВП ГУНП. Також в своїх поясненнях позивач зазначає, що згідно наданих до суду документів вбачається, що в ході проведення службового розслідування позивач відмовився від надання будь-яких пояснень та відмовився від ознайомлення з матеріалами службового розслідування. На думку позивача, дані дії членів дисциплінарної комісії виходять за межі наданих повноважень в рамках проведення службового розслідування, так як акт складено в не робочий час та вихідний день, із застосуванням відеозапису без попередження про його використання та без особистої згоди позивача на його здійснення. Позивач також зазначає, що особисто він був готовий надати пояснення відносно службового розслідування, але виключно в робочий час та в присутності членів дисциплінарної комісії, чого не було йому запропоновано у наступний робочий день, а особистого наміру він не проявив через відсутності в його розумінні необхідності. У судовому засіданні позивач надав свої пояснення щодо своєї відсутності на робочу місці 22.05.2020 року. Стверджує, що наказами Міністерства внутрішніх справ України та Національної поліції України не встановлено часовий період, який має поліцейський для відпочинку після чергування, у зв`язку з чим з даного питання, на думку позивача, підлягають застосування норми Кодексу законів про працю України, в яких передбачено, що тривалість перерви в роботі між змінами має бути не меншою подвійної тривалості часу роботи в попередній зміні. Позивач зазначає, що призначення працівника на роботу протягом двох змін підряд забороняється, а отже його час для відпочинку після зміни 22.05.2020, не може жодним чином визнаватися прогулом та належною підставою для звільнення зі служби поліції.

Представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції проти вимог та доводів апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні. Надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на апеляційну скаргу.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, учасниками справи не оспорюється та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 23.05.2020 до Богодухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області надійшли рапорти заступника начальника Богодухівського ВП ГУНП и Харківській області начальника СКП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області № 2361/19.7119.712020 від 23.05.2020, у якому зазначені факти неперебування на службі оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Богодухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 14.05 2020, 15.05.2020 та 22.05.2020.

Наказом Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області N 59 від 29.05.2020 для встановлення факту наявності чи відсутності ознак дисциплінарного проступку в діях старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого сектору кримінальної поліції було призначено проведення службового розслідування та затверджено склад дисциплінарної комісії. На підставі рапорту голови дисциплінарної комісії 2975/1 19-71/02-2020 від 26.06.2020, наказом Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області від 26.06.2020 № 71 було продовжено строк проведення службового розслідування.

Висновком службового розслідування на підставі зібраних дисциплінарною комісією матеріалів встановлено, що ОСОБА_1 14.05.2020, 15.05.2020 та 22.05.2020 без поважних причин був безпідставно відсутній на службі. У ході проведення службового розслідування оперуповноважений СКП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 від надання будь-яких пояснень, та ознайомлення з матеріалами службового розслідування, відмовився, що підтверджується актом про відмову від надання письмових пояснень, який зареєстрований в канцелярії Богодухівського ВП № 2861/19.71004 2020 та свідчить відеозапис.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 27.07.2020 № 518 до оперуповноваженого СКП Богодухівського ВП ГУНП Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 за порушення службової дисципліни, а саме п.п. 1, 2 частини другої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" у частині обов`язку неухильно дотримуватись положень Конституції України, Законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої функціональні обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, а також неналежного виконання пункту 8 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України в частині дотриманих правил внутрішнього розпорядку, шо виразилось у відсутності на службі 14, 15, 22 травня 2020 року без поважних причин, тобто скоєння прогулів, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Згідно наказу начальника ГУНП в Харківській області № 249 о/с від 18.08.2020 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Богодухівського відділу поліції ГУНІІ в Харківській області, звільнено зі служби в поліції згідно з пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) частиною 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Не погодившись із вказаними наказами, позивач звернувся до суду із вимогами про їх скасування та поновлення на роботі, стягнення грошового забезпечення.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що доказів про наявність підстав для скасування спірних наказів позивач не надав, в свою чергу відповідачами доведено обґрунтованість прийнятих наказів, у зв`язку із чим правових підстав для задоволення позовних вимог у суду не має.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відносини, що виникають щодо організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" (далі - Закон).

Згідно із частиною 1 статті 60 Закону № 580-VIII, проходження служби в поліції регулюється Законом України "Про Національну поліцію" та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Основні обов`язки поліцейського визначені статтею 18 Закону № 580-VIII. Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 зазначеного закону поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського та професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Частиною 2 статті 19 Закону № 580-VIII встановлено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" №2337-VIII від 15.03.2018 затверджений Дисциплінарний статут національної поліції України, (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Частинами 1, 2 статті 15 Дисциплінарного статуту визначено, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування.

Відповідно до частини 2 статті 19 Дисциплінарного статуту висновок за результатами службового розслідування підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Порядок утворення в органах (підрозділах) поліції дисциплінарних комісій та їх повноваження визначає Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, яке затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 893 від 07.11.2018. Відповідно до пункту 2 розділу І зазначеного Положення дисциплінарна комісія створюється за письмовим наказом Міністра внутрішніх справ України, службової особи поліції або ректора закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, наділених повноваженнями із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення (далі - уповноважений керівник), одночасно з прийняттям рішення про призначення службового розслідування.

Дисциплінарна комісія утворюється у складі не менше трьох осіб, з яких визначається голова дисциплінарної комісії.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення.

Частиною 1 статті 11 Дисциплінарного статуту встановлено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до частини 1 стаття 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно із частинами 1,2 статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Частиною 3 статті 13 Дисциплінарного статуту визначено види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських, а саме: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування встановлено Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції, що затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 893 від 07.11.2018.

Пунктом 1 розділу V Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції встановлено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до пункту 4 розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Пунктом 1 розділу VII Порядку проведення службових розслідувань встановлено, що у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення стали висновки службового розслідування, в ході якого встановлено, що позивач грубо порушив вимоги службової дисципліни, а саме: недотримання ним статей 18, 64 Закону України "Про Національну поліцію", пункту 8 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України ".

Як вже судом апеляційної інстанції зазначалося, Законом України "Про Національну поліцію", Національної поліції України визначено обов`язки поліцейського та поняття службової дисципліни. Службова дисципліна включає в себе і дотримання поліцейськими відповідного робочого розпорядку роботи, прийнятого у відповідному органі, де вони працюють.

У разі коли спеціальні закони не регламентують питання, що стосуються проходження служби певними категоріями осіб, то з врахуванням необхідності субсидіарного застосування законів у даному випадку повинні застосовуватися загальні норми про працю, які регламентовані КзПП України.

Отже, у разі невиходу поліцейського на роботу без поважних причин повинні застосовуватися норми статті 40 КзПП України.

Пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України встановлено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Тобто, для звільнення за вказаною нормою роботодавець повинен довести обставини відсутності працівника на роботі без поважних причин (та наявність в діях працівника вини у вчиненні даного дисциплінарного проступку).

Із матеріалів справи вбачається, що факт невиходу на роботу позивача у період, зазначений у наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності, підтверджується доповідними записками та рапортами посадових осіб, поясненнями працівників управління, які долучені до матеріалів службового розслідування та відображенні у висновку службового розслідування.

Зокрема, про відсутність на службі 14.05.2020, 15.05.2020 та 22.05.2020 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , у своїх поясненнях підтверджують начальник СРПП 4 Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_2 , помічник чергового СРПП 4 Богодухівського ВП старший сержант поліції ОСОБА_3 , інспектор слідчого відділення Богодухівського ВП капітан поліції ОСОБА_4 , а також старшого інспектора з режиму секретності Богодухівського ВП ГУНП в області капітан поліції ОСОБА_5 .

Відсутність на службі позивача підтверджується, зокрема, рапортами начальника СКП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області, тобто безпосереднього начальника ОСОБА_1 , який доповідав керівництву відділу поліції про те, що позивач на службу не з`явився, протягом дня на службі був відсутній, на телефонні дзвінки нікому не відповідав.

З метою встановлення причин відсутності на службі старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , а також можливого факту перебування його на лікуванні відповідачем був направлений запит до Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації (№2831/119-71/01-2020 від 22.06.2020), а також аналогічні запити за вих. № 2707/119-71/01-2020 від 15.06.2020 направлені до Державної установи "ТМО МВС України по Харківській області", вих. 2740/119- 71/01-2020 від 17.06.2020, до КНП Богодухівської ЦРЛ БРР, вих. 2740/119- 7/01-2020 від 17.06.2020, до КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги Богодухівського району.

Згідно довідок поліклініки ДУ "ТМО МВС України по Харківській області" від 26.06.2020 N 33/41-255, з КНП Богодухівської ЦРЛ БРР від 18.06.2020 N 01 16/723, КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги Богодухівського району" від 18.06.2020 № 01-14/391 ОСОБА_1 з 14.05.2020 по 24.05.2020 на лікуванні не перебував.

В силу приписів ст. 77 КАС України відповідачем як суб"єктом владних повноважень надано належні та достатні докази, які в своїх сукупності підтверджують правомірність висновків службового розслідування, в той час як позивачем на підтвердження правомірності своїх доводів не надано жодного доказу.

Зокрема, його твердження про перебування на роботі 14.05.2020 та 15.05.2020 в частині знаходження на території оперативного обслуговування, де здійснював виконання доручення слідчих Богодухівського відділу поліції у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, вчинених на території його обслуговування, та спілкування з агентурним апаратом на даній території, не підкріплено доказовою базою. Позивачем не надано жодного документу, що був складений ним за результатами виконання доручень слідчих, та був доказом того, що в ці дні позивач виконував службові обов`язки за межами адміністративної будівлі поліцейського відділення.

Також позивачем доказів перебування на лікарняному у спірний період ні до суду першої інстанції, ні разом із апеляційною скаргою до суду не надано. Жодних інших доказів поважності причин відсутності позивача на службі у вказаний період також не надано.

Щодо посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що 22.05.2020 він мав право на вихідний з підстав несення чергування на карантинному посту м. Богодухова напередодні 21.05.2020, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Частиною 1 ст. 59 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Положеннями ст. 91 Закону України "Про Національну поліцію" визначено службовий час і час відпочинку поліцейських, зокрема ч. 1 вказаної статті встановлено особливий характер служби в поліції містить такі спеціальні умови для певних категорій поліцейських: 1) службу у святкові та вихідні дні; 2) службу позмінно; 3) службу з нерівномірним графіком; 4) службу в нічний час.

Розподіл службового часу поліцейських визначається розпорядком дня, який затверджує керівник відповідного органу (закладу, установи) поліції. Для поліцейських установлюється п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями, а для курсантів (слухачів) вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які готують поліцейських, - шестиденний робочий тиждень з одним вихідним днем. Вихідні, святкові та неробочі дні є днями відпочинку для всіх поліцейських, крім залучених до виконання службових обов`язків.

Поліцейським, які виконували службові обов`язки у вихідні, святкові та неробочі дні, крім поліцейських, які працюють у змінному режимі, відповідний час для відпочинку в порядку компенсації надається протягом двох наступних місяців.

Отже, нормами спеціального законодавства передбачено особливості компенсації робочого часу поліцейськими, які виконували службові обов`язки, але тільки у вихідні, святкові та неробочі дні. Крім того, в спеціальному законодавстві передбачено таку особливість робочого часу поліцейських як служба позмінно, але детально такий вид служби спеціальним законодавством не врегульовано.

Правові засади роботи змінами закріплено в ст. ст. 5859 КЗпП України. Як випливає з аналізу вищенаведених норм, при змінних роботах працівники чергуються у змінах рівномірно в порядку, встановленому правилами внутрішнього трудового розпорядку. Перехід з однієї зміни в іншу, як правило, має відбуватися через кожний робочий тиждень у години, визначені графіками змінності. Тривалість перерви в роботі між змінами має бути не меншою подвійної тривалості часу роботи в попередній зміні (включно з часом перерви на обід). Призначення працівника на роботу протягом двох змін підряд забороняється.

Отже, вказані норми права встановлюють неможливість виходу працівника на роботу протягом двух змін підряд та те, що перерви між змінами (не між іншого виду роботи) мають бути не менше подвійної тривалості робочого часу в попередній зміні, але не передбачають надання відпустки на наступний день після роботи в зміні. Імперативність цих приписів з урахуванням специфіки служби в поліції дає підстави для висновку, що порушенням статтей 58 59 КЗпП України буде така ситуація, коли поліцейський після змінного чергування в період часу з 08.00 до 20.00 повторно приступить до служби позмінно раніше 24 годин з часу попередньої зміни. Але не можливо вважати порушенням цих статтей вихід на службу з урахуванням звичайного службового розпорядку.

Відповідно помилковими є твердження позивача про необхідність надання відпустки на наступний після змінного чергування день, адже нормами ст. 58 59 КЗпП України таке право також не передбачено.

Застосовуючи вказані норми права до обставин цієї справи, суд ураховує, що після чергування 21.05.2020 на карантинному посту м. Богодухова позивач мав звичайний робочий день та 22.05.2020 не приступав до наступного змінного чергування, але це не надає йому право на відпустку наступного робочого дня, позаяк такого права не передбачено ані ст. 58 59 КЗпП України, ані Законом України "Про Національну поліцію".

У зв`язку з цим доводи відповідача, з якими погодився суд першої інстанції про те, що поліцейські Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області згідно наказу начальника Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області від 12.05.2020 №50 та Графіку несення служби на карантинному посту м. Богодухова з 12.05.2020 по 22.05.2020, а також наказу ГУНП в Харківській області №818 від 15.08.2016 не мають вихідного дня на наступний день після денної зміни чергування на карантинному пості, заслуговують на увагу.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів уважає доведеним той факт, що позивач в порушення викладених норм 14.05.2020, 15.05.2020 та 22.05.2020 був відсутній на службі, тобто допустив прогул, що є порушенням службової дисципліни та на підставі ч.1 ст.12 Дисциплінарного статуту визнається дисциплінарним проступком.

Відповідно до п. 6 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що дії позивача знайшли своє відображення у грубому порушенні службової дисципліни, не виконанні вимог Закону України "Про Національну поліцію" в частині неухильного дотримання Присяги поліцейського, КЗпП України, що підтверджується матеріалами справи, є проступком, несумісним з перебуванням на службі в поліції.

Обраний відповідачем вид дисциплінарного стягнення є співмірним з допущеним позивачем порушенням службової дисципліни, що кореспондується з приписами КЗпП України про можливість звільнення працівника у випадку відсутності протягом трьох годин на робочому місці без поважних причин.

У зв`язку з цим доводи заявника апеляційної скарги про неспівмірніть застосованого до нього дисциплінарного стягнення суд апеляційної інстанції вважає спростованими

В апеляційній скарзі позивач також не погоджується з порядком проведення щодо нього службового розслідування, посилаючись на те, що службове розслідування по факту його відсутності на роботі призначено після двох тижнів з дня нібито вчинення ним дисциплінарного проступку та те, що відповідачем було проігноровано його право на надання пояснень шляхом складення явно незаконного акту про відмову в наданні пояснень, датованого вихідним днем.

З цього приводу колегія суддів ураховує те, що Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції, що затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 893 від 07.11.2018, не встановлено часового проміжку, в період якого має бути призначено службове розслідування від дня виявлення дисциплінарного проступку. Визначальним в даному випадку при оцінці можливого порушення порядку проведення службового розслідування є недотримання строків протягом яких здійснюється службове розслідування (не може перевищувати 60 календарних днів), а також порушення строків протягом яких поліцейського може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Вказані строки відповідачем було дотримано.

Доводи позивача в апеляційній скарзі про ігнорування його права на надання пояснень колегія суддів відхиляє, адже актом, зареєстрованим в канцелярії Богодухівського ВП за № 2861/119-71/04-20, підтверджується його відмова від дачі пояснень. В свою чергу, будучи ознайомленим про обставини проведення щодо нього службового розслідування, строки якого продовжувалися, що не заперечується самим позивачем, останній мав право протягом усього строку проведення такого розслідування надати письмові пояснення, що ним не було зроблено.

Що стосується аргументів апеляційної скарги про те, що керівник структурного підрозділу Шириня В.П. замість клопотання про притягнення до дисциплінарної відповідальності подав рапорт, а також те, що у відповідях на запити до медичних установ невірно вказані його анкетні дані, що унеможливлює врахування таких відомостей, то колегія суддів уважає, що дані факти не може слугувати достатньою підставою для скасування наказу відповідача, прийнятого на підставі висновку службового розслідування.

Таким чином, колегія суддів дійшла переконливого висновку, що оскаржувані накази в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби, винесені в межах повноважень, на підставі вимог чинного законодавства та у спосіб визначений Законом, а тому є правомірними і скасуванню не підлягають.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач, за наслідками службового розслідування, правомірно дійшов висновку про наявність в діях позивача вчинків, який слугували підставою для застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Також колегія суддів відхиляє посилання позивача в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції строків розгляду справи, позаяк таке порушення норм процесуального права як недотримання строків розгляду справи у випадку якщо рішення суду, що оскаржується відповідає критеріям законності та обґрунтованості судового рішення, які встановлені статтею 242 КАС України, не є обов`язковою підставою для скасування такого судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 по справі № 520/11707/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)І.С. Чалий
Судді(підпис) (підпис) І.М. Ральченко В.В. Катунов
Повний текст постанови підписано 26.03.2021 у зв`язку з перебуванням судді Ральченка І.М. у відпустці.