Справа № 300/1306/20
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2021-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 рокуЛьвівСправа № 300/1306/20 пров. № А/857/1727/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузьмича С. М.,

суддів Бруновської Н.В., Довгої О.І.,

за участю секретаря Мельничук Б.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в справу за апеляційною скаргою Майданського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Тисменицької районної ради Івано-Франківської області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року (ухвалене головуючим суддею Скільський І.І. у м. Івано-Франківськ) у справі № 300/1306/20 за адміністративним позовом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області до Майданського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Тисменицької районної ради Івано-Франківської області про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю),

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що при проведенні перевірки відповідача щодо додержання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки виявлено порушення вимог законодавства, за наслідками яких створюється реальна загроза життю та здоров`ю людей. З метою усунення порушень та забезпечення безпеки життю та здоров`ю людей, позивач просить суд застосувати заходи реагування у вигляді зупинення та заборони експлуатації будівель (споруд, приміщень) Майданського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Тисменицької районної ради Івано-Франківської області, що знаходиться за адресою: вул. Січових Стрільців, с. Майдан, Тисменицький район, Івано-Франківська область, шляхом опечатування вхідних дверей, окрім виконання робіт пов`язаних з усуненням порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.12.2020 адміністративний позов задоволено повністю. Застосовано заходи реагування у вигляді зупинення та заборони експлуатації будівель (споруд, приміщень) Майданського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Тисменицької районної ради Івано-Франківської області за адресою: вул. Січових Стрільців, с. Майдан, Тисменицький район, Івано-Франківська область, шляхом опечатування вхідних дверей, окрім виконання робіт пов`язаних з усуненням порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано доказів, які б вказували та підтверджували усунення порушень, що виявлені позивачем під час перевірки.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що суд першої інстанції за відсутності жодних доказів дійшов хибного висновку про те, що існують обставини, які створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей. Також вказує, що знання учнів та персоналу протипожежних правил, а також відпрацювання з усіма дітьми та колективом всіх можливих позаштатних ситуацій, дають їм впевненість в тому, що ситуація в школі знаходиться під повним контролем з точки зору протипожежної безпеки. Більше того, вважає, що суд першої інстанції не врахував, що в результаті винесення оскаржуваного рішення було порушено конституційні права дітей, що навчаються в даному закладі освіти та працівників даного закладу.

Позивач скористався своїм правом та подав відзив на апеляційну скаргу в якому покликається на те, що можливі обмеження відповідача в здійсненні ним основної діяльності за наслідками застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), не можуть бути співрозмірними із гарантуваними державою правами людини на життя і здоров`я, особисту безпеку, які є найвищою соціальною цінністю, а їх забезпечення - головним обов`язком держави.

23.03.2021 до суду апеляційної інстанції надійшли доповнення до апеляційної скарги Майданського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Тисменицької районної ради Івано-Франківської області.

У вказаному доповненні покликається на те, що від моменту подання апеляційної скарги змінились ряд обставин. Відділом освіти Ямницької сільської ради було укладено договори та виконано роботи з обробки вогнетривким розчином дерев`яних конструкцій дахової покрівлі, проектування та встановлення тривожної сигналізації та інше, відсутність яких служила приводом винесення оскаржуваного рішення судом першої інстанції. На підтвердження цього долучено докази.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що на підставі наказу № 386 від 12.12.2019 «Про проведення позапланових заходів» та посвідчення на проведення заходу державного нагляду (контролю) № 24 від 02.03.2020, посадовими особами Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області проведено позапланову перевірку Майданського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Тисменицької районної ради Івано-Франківської області, що знаходиться за адресою: вул. Січових Стрільців, с. Майдан, Тисменицький район, Івано-Франківська область щодо додержання вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

За результатами проведеного позапланового заходу державного нагляду щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки було встановлено ряд порушень, які висвітлені та зафіксовані в акті за №79 від 13.03.2020, а саме:

1. Дерев`яні конструкції горищного приміщення школи не оброблено вогнетривким розчином (п. 2.5 розділу III Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014р. № 1417 (далі - Наказ МВС від 30.12.2014р. №1417));

2. Приміщення школи не обладнано системами протипожежного захисту, відповідно до ДБНВ.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», а саме автоматичною сигналізацією та системою оповіщення (п. 1.2, розділ V Наказ МВС № 1417 від 30.12.2014);

3. В приміщенні котельні на території школи відсутні протипожежні двері (п. 2.3 розділу ІІІ Наказ МВС № 1417 від 30.12.2014)

За результатами перевірки, Управління ДСНС в Івано-Франківській області винесено припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки від 13.03.2020 за № 56, яким вимагалось вжити заходи по усуненню порушень виявлених перевіркою.

Враховуючи, що при експлуатації будівлі цього навчального закладу позивачем виявлено грубі та численні недотримання вимог пожежної та техногенної безпеки, останній звернувся до суду з відповідним позовними вимогами.

Крім цього, після звернення до суду, згідно акту № 123 від 16.10.2020 позивачем було проведено повторно позаплановий захід державного нагляду щодо дотримання суб`єктом господарювання, позивачем, вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки і було встановлено ті самі порушення, які висвітлені та зафіксовані в акті за №79 від 13.03.2020.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Під час розгляду справи в апеляційному суді, було встановлено та підтверджено у апеляційній скарзі та у відзиві на неї, що залишаються не усуненими не усі порушення вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з Положенням про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого Указом Президента України від 16.01.2013 № 20/2013 «Деякі питання Державної служби України з надзвичайних ситуацій», Державна служба України з надзвичайних ситуацій є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра оборони України, одним з основних завдань якого є здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб, що забезпечується безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, а також міжрегіональні (повноваження яких поширюються на кілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи (у разі їх створення).

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Частиною 5 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Згідно з ч. 1 ст.67 Кодексу цивільного захисту України передбачає, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення

Відповідно до ст. 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Згідно з частиною 2 цієї статті повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг можливе лише за рішенням адміністративного суду, прийнятим за зверненням центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки. Такі заходи можуть бути застосовані на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки і ці порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Згідно з ч. 3 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Пожежна безпека - це відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю (п. 33 ч. 1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України).

Згідно з п. 26 ч. 1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України небезпечний чинник - це складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.

Аналізуючи наведені вищі норми колегія суддів вважає, що настання реальної загрози життю та здоров`ю людей слід пов`язувати з обставинами, які можуть призвести до займання, розповсюдження вогню та з впливом небезпечних факторів, які породжують вказані явища.

Крім цього з огляду на те, що порушення позивачем виявлені у шкільному навчальному закладі, де перебувають діти, які є уразливою категорією осіб, в силу свого віку, а ймовірне виникнення загрози життю та/або здоров`ю людей є реальним, з метою недопущення спричинення шкоди життю чи здоров`ю людей та ненаданням достатніх доказів щодо усунення виявлених порушень, зазначених в акті перевірки, суд першої інстанції на момент розгляду справи дійшов вірного висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими.

Колегія суддів вважає, що доводи відповідача про усунення всіх зафіксованих порушень на момент розгляду справи в апеляційному судді є не доведеними, оскільки з долучених доказів не можливо встановити виконання вимог щодо встановлення в приміщенні котельні на території школи протипожежних дверей (п. 2.3 розділу ІІІ Наказ МВС № 1417 від 30.12.2014).

Крім цього, як встановлено судом апеляційної інстанції, що відповідач, у зв`язку з усуненням зафіксованих порушень, не звертався із заявою до позивача про проведення перевірки для встановлення факту усунення порушень виявлених під час проведення позапланової перевірки зазначених в акті перевірки, оскільки, як згадувалось вище, застосування заходів реагування можливе лише за рішенням адміністративного суду, прийнятим за зверненням центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, тобто його скасуванню також має передувати відповідний висновок позивача .

Таким чином, оскільки на час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції доказів та висновку позивача, що свідчили б про повне усунення відповідачем порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, не було надано, а ті порушення, які залишались, продовжують створювати загрозу життю та здоров`ю людей, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанцій про те, що наявність наведених порушень вимог протипожежної безпеки становлять реальну небезпеку та загрозу життю та здоров`ю людей.

Що стосується конкретних обставин справи, то заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді опечатування вхідних дверей (зупинення та заборони експлуатації корпусів/приміщень) слід застосувати судом з метою попередження негативних наслідків, які можуть настати за наявних умов існування реальної загрози життю та здоров`ю людей.

Таким чином, можливі обмеження відповідача в здійсненні ним основної діяльності за наслідками застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), не можуть бути співрозмірними із гарантуваними державою правами людини на життя і здоров`я, особисту безпеку, які є найвищою соціальною цінністю, а їх забезпечення - головним обов`язком держави. Застосування заходів реагування є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які об`єктивно створюють загрозу життю та здоров`ю людей, та можуть бути усунуті.

З огляду на встановлене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції дійшов вірного висновку, що існують очевидні підстави для задоволення позову шляхом застосування заходу реагування у вигляді зупинення та заборони експлуатації будівель (споруд, приміщень) Майданського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Тисменицької районної ради Івано-Франківської області за адресою: вул. Січових Стрільців, с. Майдан, Тисменицький район, Івано-Франківська область, шляхом опечатування вхідних дверей, окрім виконання робіт пов`язаних з усуненням порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Майданського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Тисменицької районної ради Івано-Франківської області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 300/1306/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді Н. В. Бруновська
О. І. Довга
Повне судове рішення складено 26 березня 2021 року