Справа № 420/944/21
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2021-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/944/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом Громадської організації «Спілка юристів Одеської області» до Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Громадської організації «Спілка юристів Одеської області» до Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області про визнання протиправними дії відповідача, щодо неправомірної відмови в наданні інформації на запит про доступ до публічної інформації позивача №484/12/20 від 10.12.2020 року, а також безпідставного віднесення запитуваної інформації до конфіденційної та зобов`язання відповідача надати повну інформацію, що запитувалась згідно вказаного запиту.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Громадська організація "Спілка юристів Одеської області" звернулась до Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області із запитом про доступ до публічної інформації №484/12/20 від 10.12.2020р. у якому просили " 1.Надати копії розрахунково-платіжних відомостей про нараховану заробітну плату посадових та службових осіб Авангардської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, за такі місяці: вересень, жовтень та листопад 2020 року.". Позивач вказав, що листом №2300 від 22.12.2020р. відповідач відмовив у наданні запитуваної інформації. Позивач посилаючись на приписи Закону України "Про доступ про публічну інформацію", що заробітна плата посадовим службовцям та службовим особам Авангардівської селищної ради виплачується за рахунок бюджетних коштів та становить суспільний інтерес, а Авангардівська селищна рада Овідіопольського району Одеської області є суб`єктом владних повноважень на якого поширюються вимоги вищевказаного Закону зазначив, що відповідач безпідставно відніс запитувану інформацію до інформації з обмеженим доступом та просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представником відповідача 26.02.2021 року надано відзив на адміністративний позов, який мотивовано тим, що заробітна плата особи є первісним джерелом фінансового забезпечення її життя та джерелом доброботу, майнового стану. Неконтрольне поширення інформації про майновий стан особи, а у випадку із запитом позивача - щодо значної кількості осіб, створює загрози її (їх) правам на невтручання сторонніх осіб у особисте життя, а з огляду на вкрай негативну криміногенну обстановку в країні - і правам на особисту безпеку та безпеку родини. Таким чином, нерозповсюдження Авангардівською селищною радою інформації про заробітну плату своїх працівників та незгода цих осіб на таке розповсюдження направлене на захист прав працівників на недоторканість власного особистого життя, розголошення такої інформації може завдати шкоди правам працівників. Також представником відповідача зазначено, що однією з умов віднесення інформації (яку запитує позивач) до інформації з обмеженим доступом є умова перевищення шкоди від оприлюднення такої інформації над суспільним інтересом в її отриманні.

Ухвалою суду від 27.01.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Також вищенаведеною ухвалою суду зобов`язано Громадську організацію «Спілка юристів Одеської області» надати до суду статут стосовно вказаної громадської організації, а також повідомити суду мету отримання даної інформації (про яку йдеться в запиті №484/12/20 від 10.12.2020 року).

Статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає за можливим розглянути та вирішити справу по суті у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Дослідивши адміністративний позов, відзив відповідача, відповідь на відзив позивача, заперечення на відповідь на відзим, інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено наступне.

Громадська організація "Спілка юристів Одеської області" звернулась до Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області із запитом про доступ до публічної інформації №484/12/20 від 10.12.2020р. з метою здійснення громадського контролю за розподілом бюджетних коштів, що є однією з напрямків її статутної діяльності, а саме:

1.Надати копії розрахунково-платіжних відомостей про нараховану заробітну плату посадових та службових осіб Авангардської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, за такі місяці: вересень, жовтень та листопад 2020 року (а.с.12-13).

Листом Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області №2300 від 22.12.2020р. на запит на отримання публічної інформації ГО "Спілка юристів Одеської області" від 10.12.2020р. №484/12/20 відмовлено у наданні запитуваної інформації.

Відповідно до вказаного листа від 22.12.2020р. підставою для відмови у наданні вказаної інформації зазначено: "Відповідно до наказу Державного комітету статистики України від 05.12.2008р. №489 "Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці", який хоч і носить рекомендаційний характер, проте широко застосовується в питаннях обліку оплати праці, первинними документами для фіксування операції з нарахування заробітної плати є форми № П-6 "Розрахунково-платіжна відомість працівника", №П-7 "Розрахунково-платіжна відомість (зведена)". Відповідно до встановленої структури означених форм документів останні містять інформацію, яка віднесена до персональних даних особи, розповсюдження (поширення) якої має обмеження, встановлені як Законом України "Про захист персональних даних", так і Законом України "Про доступ до публічної інформації", або за структурою документів можуть бути ідентифіковані особи, відносно яких до відомостей внесена інформація, що в такому випадку також має обмеження до розповсюдження. З цієї нагоди також є доцільним та необхідним також врахування правової позиції, сформованої Конституційним Судом України в рішенні від 20.01.2012 р. №2-рп/2012 у справі №1-9/2012 у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України." (а.с.16-17).

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначений Законом України "Про доступ до публічної інформації" від 13 січня 2011 року № 2939-VI.

Статтею 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" встановлено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Частиною 1 ст.20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Поряд з цим, ч.5 ст.6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" встановлено, що не може бути обмежено доступ до інформації про складання, розгляд і затвердження бюджетів, кошторисів розпорядників бюджетних коштів та плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів, а також їх виконання за розписами, бюджетними програмами та видатками (крім таємних видатків відповідно до статті 31 Бюджетного кодексу України), взяття розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів бюджетних зобов`язань або здійснення розпорядження бюджетними коштами у будь-який інший спосіб, планування, формування, здійснення та виконання закупівлі товарів, робіт і послуг за бюджетні кошти, у тому числі оборонних закупівель (крім випадків, якщо окрема інформація про закупівлі товарів, робіт і послуг становить державну таємницю відповідно до Закону України "Про державну таємницю"), володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. Не підлягає обмеженню також доступ до інформації про стан і результати перевірок та службових розслідувань фактів порушень, допущених у сферах діяльності, зазначених у цій частині. Доступ до зазначеної інформації забезпечується розпорядниками інформації відповідно до положень статті 5 цього Закону.

При цьому, відповідно до частини 2 статті 5 Закону України "Про захист персональних даних", не є конфіденційною інформацією персональні дані, що стосуються здійснення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень.

Таким чином, публічна інформація за своєю правовою природою є інформацією, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх повноважень та доступ до якої забезпечується зокрема шляхом надання інформації на запити. При цьому, певна інформація може мати правовий статус інформації з обмеженим доступом (конфіденційна, таємна службова), доступ до якої визначається положеннями Закону.

Водночас, інформація про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі копії відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена та також персональні дані що стосуються здійснення особою, яка займає посаду, пов`язану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень не є інформацією з обмеженим доступом.

Право доступу до інформації є необхідним елементом демократичної форми правління, яка ґрунтується, серед іншого, на вимогах прозорості, гласності та підзвітності в діяльності владних органів і службових осіб, яких народ уповноважив виконувати функції держави.

Виходячи із поняття публічної інформації, запитувана позивачем інформація, є такою, що задокументована (створена) в процесі виконання суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків та стосується розпорядження бюджетними коштами, отже, є публічною.

У зв`язку з викладеним та те, що запитувана позивачем інформація стосується розпорядження бюджетними коштами та відповідно не є інформацією з обмеженим доступом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов Громадської організації "Спілка юристів Одеської області" підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст.139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовної заяви позивача, суд вважає за можливе стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Щодо заявленого в п.3 прохальної частини позовних вимог Громадської організації "Спілка юристів Одеської області" про стягнення з Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області стягнення витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги у розмірі 5500,00грн., судом встановлено наступне.

Частиною 1 ст.134 КАС України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч.3, 4 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із ч.5 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами 6, 7 ст.134 КАС України встановлено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, у тому числі, витрати пов`язані з оплатою правової допомоги. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі: сторона, яка бажає компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона має право подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги та інші документи, що свідчать про витрати сторони, пов`язані із наданням правової допомоги.

При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, включає у себе такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони.

При визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, необхідно виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

Так, в рамках цієї справи, в підтвердження понесених витрат, представником позивача додано до позовної заяви договір про надання правничої допомоги №01/07/19 від 03.07.2019р.; додаткова угода №4 від 15.01.2021р. до договору №01/07/19 від 03.07.2019р., акт наданих послуг від 15.01.2021 року та ордер серії ОД №409284 від 19.01.2021р., платіжне доручення №2 на суму 3 500,00 грн.

Як вбачається з вищенаданих доказів понесення витрат на правничу допомогу, 03.07.2019р. між адвокатом Тарасенко Оксаною Юріївною та Громадською організацією "Спілка юристів Одеської області" в особі голови правління Рябець Олександра Михайловича укладено договір про надання правничої допомоги №01/07/19, а саме, як вбачається з п.1 вказаного договору, по представництву інтересів клієнта в, зокрема, місцевих адміністративних судах (а.с.21-22).

15.01.2021р. між адвокатом Тарасенко Оксаною Юріївною та Громадською організацією "Спілка юристів Одеської області" в особі голови правління ОСОБА_1 укладено додаткова угода №3 до договору №01/07/19 від 03.07.2019р. щодо погодження змісту доручення: "захист прав, свобод та законних інтересів клієнта під час оскарження дій суб`єкта владних повноважень - Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області"(а.с.23)

15.01.2021р. між Тарасенко Оксаною Юріївною та Громадською організацією "Спілка юристів Одеської області" в особі голови правління ОСОБА_1 укладено акт наданих послуг:

- консультація, аналіз нормативної бази, пошук судової практики - 2год. (вартість одної години 500,00 грн.) - 1000,00 грн.;

- формування правової позиції, складання позовної заяви - 2 год. (вартість одної години 1000 грн.) - 2000,00грн.;

- друкування позовної заяви, додатків до неї, засвідчення додатків до позовної заяви, підготовка клопотання, направлення позовної заяви до суду - 1 год. (вартість одної години 500,00 грн.) - 500,00 грн.(а.с.24)

Загальна вартість наданих послуг складає 3500,00 грн.

Судом враховано, що відповідачем у справі не заявлялось клопотання про зменшення судових витрат.

При цьому, з врахуванням наданих позивачем доказів на підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу та відсутністю заперечень відповідача щодо заявлених позивачем витрат, виходячи з принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи всі аспекти та складність справи, суд вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача суми витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 77, 180, 192-194, 205, 241-246, 251, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Громадської організації «Спілка юристів Одеської області» (65123, м. Одеса, вул. Заболотного 58, оф.337, ) до Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області (67806, Одеська область, Овідіопольського району, смт. Авангард, вул. Добрянського,26, ) - задовольнити.

Визнати протиправними дії Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, щодо неправомірної відмови в наданні інформації на запит про доступ до публічної інформації Громадської організації «Спілка юристів Одеської області» №484/12/20 від 10.12.2020 року, а також безпідставного віднесення запитуваної інформації до конфіденційної.

Зобов`язати Авангардівську селищну раду Овідіопольського району Одеської області надати повну інформацію, що запитувалась згідно запиту про доступ до публічної інформації Громадською організацією «Спілка юристів Одеської області» №484/12/20 від 10.12.2020 року.

Стягнути з Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області на користь Громадської організації «Спілка юристів Одеської області» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Стягнути з Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області на користь Громадської організації «Спілка юристів Одеської області» витрати на правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іванов Е.А.