Справа № 420/4097/20
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2021-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4097/20
30 березня 2021 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі заяву в порядку статті 383 КАС України по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії та стягнення,-
В Одеському окружному адміністративному суді перебувала справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати в повному обсязі позивачу індексації грошового забезпечення за період з 18.03.2016 року по 14.01.2019 року включно та стягнення з відповідача на користь позивача індексацію грошового забезпечення за вказаний період з урахуванням січня 2008 року та березня 2018 року як базових місяців в сумі 115275,39 грн. з урахуванням відрахувань.
Рішенням суду від 14.07.2020 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо виплати у повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 18.03.2016 по 28.02.2018 року та зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 18.03.2016 по 28.02.2018 року.

07.08.2020 року вищенаведене рішення набрало законної сили.

24.03.2021 року від представника позивача надійшла заява про визнання протиправними дії відповідача щодо застосування грудня 2015 року, як місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення позивачу в період з 18.03.2016 року по 28.02.2018 року при виконанні рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.07.2020 року у справі №420/4097/20, а також постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності посадових осіб відповідача, які здійснювали нарахування та виплату індексації грошового забезпечення позивачу на виконання вказаного рішення суду для уникнення повторних протиправних дій.

Також в заяві представник позивача просить суд встановити судовий контроль за виконанням відповідачем рішення суду від 14.07.2020 року №420/4097/20.

Дослідивши заяву позивача, інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так статтею 129-1 Конституції України визначено, що судові рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ч.1, ч.4 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви (ч.5 ст.383 КАС України).

Як вбачається зі змісту заяви позивача вона обґрунтована тим, що відповідачем надано до виконавчої служби докази виплати індексації грошового забезпечення в сумі 4798,50 грн. при цьому базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення в період з 18.03.2016 по 28.02.2018 року відповідачем застосовано грудень 2015 року.

Також позивач зазначив, що на його думку відповідач при виплаті позивачу індексації грошового забезпечення за період з 18.03.2016 року по 28.02.2018 року порушено пункти 5, 10-2 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» та застосовано базовий місяць грудень 2015 року замість січня 2008 року, внаслідок чого виплачено значно меншу суму індексації грошового забезпечення.

Розглянувши заяву про визнання протиправною бездіяльність відповідача, суд зазначає наступне.

Так рішенням суду від 14.07.2020 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо виплати у повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 18.03.2016 по 28.02.2018 року та зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 18.03.2016 по 28.02.2018 року.

Водночас суд, акцентує увагу на тому, що на момент прийняття рішення вимоги позивача стосовно базового місяця за період з 18.03.2016 по 28.02.2018 року вирішено наступним чином:

«Водночас, суд вважає передчасними позовні вимоги позивача про необхідність застосування при нарахуванні та виплаті індексації у якості базового місяця - січень 2008 року та березень 2018 року, оскільки нарахування спірної індексації грошового забезпечення відповідачем у межах спірних правовідносин не здійснювалося, а як наслідок не визначався відповідний базовий місяць.

На підставі вищезазначеного, враховуючи, що відповідачем було протиправно допущено бездіяльність щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 18.03.2016 року по 28.02.2018 року, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та задовольнити позовні вимоги позивача шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 18.03.2016 року по 28.02.2018 року.»,

тобто в даному випадку суд рішенням від 14.07.2020 року не надавав оцінки обставинам, які виникли станом на день звернення представника з цією заявою щодо застосування базового місяцю (24.03.2021 року) та зобов`язував відповідача здійснити дії саме щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 18.03.2016 по 28.02.2018 року.

Таким чином рішення від 14.07.2020 року не містить вимог зобов`язального характеру з приводу застосування будь-якого базового місяця.

Отже з огляду на вищевикладене суд немає можливості розглядати в порядку 383 КАС України дії відповідача, які не були задоволені судом.

Таким чином, враховуючи те, що відповідачем здійснено нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 18.03.2016 по 28.02.2018 року, суд вважає, що відсутні правові підстави для визнання такої дії протиправною.

За таких підстав суд не вбачає доцільності винесення окремої ухвали про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності посадових осіб, про що просить представник позивача, в зв`язку з чим в цій частині заяви суд також вважає за необхідне відмовити.

Згідно до ч.6 ст.383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення.

Водночас з приводу встановлення судового контролю за виконанням відповідачем рішення від 14.07.2020 року, суд зазначає, що порядком 383 КАС України, не передбачено такої можливості, як звернення до суду з заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення, з підстав чого суд відмовляє в її задоволенні в цій частині.

Враховуючи все вищенаведене суд доходить висновку, що у задоволенні заяви представника позивача слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 248, 383 КАС України суд,-

УХВАЛИВ:
Відмовити представнику позивача у задоволенні заяви поданої в порядку 383 КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені ст.256 КАС України.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Е.А.Іванов