Справа № 460/9064/20
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2021-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 березня 2021 року м. Рівне №460/9064/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Головатчик А.А. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі: позивача: представник Дяденчук А.І., відповідача: представник Дем`янюк С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТЛЮКС"
доПоліської митниці Держмитслужби
про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови, -

В С Т А Н О В И В:

09.12.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІТЛЮКС» звернулось в суд з позовом до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UА204120/2020/000351/2 від 29.10.2020, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА204120/2020/01714 від 29.10.2020.

Ухвалою від 29.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі №460/9064/20; розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін 26.01.2021.

Судове засідання з 26.01.2021 відкладено на 16.02.2021 у зв`язку з неприбуттям представника позивача з причин, які судом визнані поважними.

В судовому засіданні 16.02.2021 оголошено перерву до 04.03.2021 для надання можливості стороні відповідача ознайомитися з відповіддю на відзив.

В судовому засіданні 04.03.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Згідно з позовною заявою, відповіддю на відзив та усними поясненнями представника позивача в судовому засіданні, позовні вимоги ґрунтуються на тому, що позивач за наявності усіх необхідних документів, звернувся до митного органу для здійснення митного оформлення імпортованих товарів: «рукавички трикотажні, виготовлені з бавовняних та поліефірних волокон, просочені та покриті пластмасою, мають часткове покриття у вигляді крапок на основі полівінілхлориду, в асортименті» та «вироби із композиційної шкіри, рукавиці захисні для всіх професій». У поданій митній декларації митна вартість товару позивачем була визначена в загальному розмірі 17988,29 USD, з яких 15703,20 USD ціна товару, 64894,00 грн. вартість транспортування з порту навантаження до порту розвантаження. При визначенні митної вартості товару декларантом було обрано перший метод - за ціною договору. Сторона позивача стверджує, що відповідачем протиправно, в порушення норм статті 57 Митного кодексу України та за наявності усіх документів, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару, здійснено визначення митної вартості товару, який ввозиться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту за другорядним методом - резервним. Внаслідок цього було прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Сторона позивача вважає, що відповідач безпідставно поставив під сумнів весь поданий йому пакет документів і необґрунтовано витребував додаткові документи, оскільки митним органом не доведено обставин, які б свідчили про існування у нього достатніх підстав для виникнення обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення позивачем числового значення митної вартості імпортованого товару. Застосування резервного методу для визначенні митної вартості товару сторона позивача вважає протиправним та необґрунтованим. Окремо наголошує на тому, що в ході судового розгляду сторона відповідача посилається на обставини, які відмінні, від тих, що були покладені в основу оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, тим самим намагаючись перекласти на суд ту функцію, яку повинен був виконувати митний орган, що саме по собі є неприпустимим. За сукупністю наведених обставин, сторона позивача просить позов задовольнити повністю.

Згідно з відзивом на позовну заяву та усними поясненнями представника відповідача в судовому засіданні Поліська митниця Держмитслужби позов не визнає. В обґрунтування заперечень покликається на те, що при проведенні у відповідності до положень статті 54 Митного кодексу України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення позивачем, митницею встановлено наявність в документах розбіжностей та неточностей. За таких підстав та відповідно до вимог Митного кодексу України, посадовою особою відповідача було направлено позивачу електронну вимогу, щодо надання додаткових документів з метою підтвердження заявлених відомостей у митній декларації, на яку декларантом було надано відмову. Сторона відповідача доводить, що у повній відповідності з частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України та за результатом проведеної процедури консультації з декларантом, митним органом обґрунтовано та правомірно було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА204120/2020/000351/1 від 29.10.2020. Стверджує, що митну вартість імпортованого товару було визначено на підставі раніше визнаної митницею митної вартості за митною декларацією: товар №1 - №UA500110/2020/008018 від 15.07.2020 на рівні 4,40 USD за 1 кг ., товар №2 - №UA500110/2020/010941 від 09.09.2020 на рівні 7,51 USD за 1 кг. За наведеного сторона відповідача доводить, що оспорювані рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є такими, що прийняті митним органом в межах повноважень та на підставі чинного законодавства України. З огляду на це, просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Дослідженням поданих суду письмових доказів судом встановлено наступне.

13.05.2020 між ТОВ «ВІТЛЮКС», як покупцем, та компанією «QINGDAO TІANSHUN INDUSTRIAL CO., LTD» (Китай), як продавцем, укладено контракт №07/07/20, за умовами якого продавець зобов`язався продати, а покупець купити товар за асортиментним переліком у погодженій сторонами кожній окремій партії, кількість, ціна та одиниці виміру якого вказані в специфікаціях (пакінгах, інвойсах), що є невід`ємними частинами даного контракту, та на умовах встановлених даним контрактом. Згідно з пунктом 1.1. контракту - вартість упаковки включена у ціну товару. Пунктом 2.1. контракту сторони узгодили, що товар поставляється на умовах FOB (Інкотермс 2000) - поставка і передача ризику відбуватимуться на території (підприємстві) продавця в Китаї - Кінгдао. За умовами пункту 2.2. контракту, поставка товару здійснюється зі складу продавця на підставі письмової заявки покупця переданої за допомогою електронної пошти. Строк поставки кожної партії товару становить не пізніше ніж 3 (три) місяці від дати повної оплати специфікації. А відповідно до пункту 5.3. - оплата кожної окремої партії товару здійснюється покупцем на підставі умов специфікації продавця. В свою чергу, за умовами пункту 2.4 контракту сторони домовились, що усі витрати, які повинні оплачуватись в країні продавця, сплачуються продавцем, відповідно витрати в країні покупця сплачує покупець, включаючи мито, митні збори, податки (а.с.14-18).

Специфікацією до контракту №07/07/20 від 13.05.2020 Invoice TS081019 від 07.09.2020, сторони погодили поставку таких рукавиць: 1) 10,5 повністю шкіряні рукавички, з кольоровою підкладкою; шкіра червона TSW 19-V03 запас - 3000 шт. 50 коробок, по ціні 0,5 USD пара, вартістю 15000 USD; 2) чорні рукавички з поліестеру з поліуретановим покриттям 13 GAUGE розмір 10 26 г/пара - 24000 шт., 100 коробок, 0,08 USD пара, вартістю 1920 USD; 3) поліефірна підкладка з петлі 7G з пінопластовим покриттям із латексного покриття Холла розмір 10 90г/пара - 39720 шт., 331 коробка, 0,12 USD пара, вартістю 4766,4 USD; 4) 10 G 2-нитка сіра бавовна з чорним латексним покриттям зморшок долоні розмір 10, 85г/пара - 83520 шт., 696 коробок, 0,09 USD пара, вартістю 7516,8 USD . Загальна ціна товару визначена на рівні 15703,20 USD (а.с.54-55).

Як встановлено судом ТОВ «ВІТЛЮКС» 16.10.2020 сплатило на банківський рахунок компанії «QINGDAO TІANSHUN INDUSTRIAL CO., LTD» 15703,20 USD на виконання умов контракту №07/07/20 від 13.05.2020 (а.с.64-65).

Також судом встановлено, що 07.09.2020 продавцем товару - компанією «QINGDAO TІANSHUN INDUSTRIAL CO., LTD» було оформлено на ім`я покупця товару - ТОВ «ВІТЛЮКС» інвойс (рахунок-фактуру) TS081019 від 07.09.2020 та пакувальний лист на загальну партію товару, що відповідає специфікації до контракту №07/07/20 від 13.05.2020, а також сертифікат про походження товарів (а.с.56-59,62-63).

За даними коносаменту WMS20083652, компанією «QINGDAO TІANSHUN INDUSTRIAL CO., LTD» 11.09.2020 навантажено на судно у контейнері MRKU3926555/CN1293057/ 1177 коробок рукавичок для отримувача - ТОВ «ВІТЛЮКС», із відправкою з порту навантаження Кінгдао Китай до порту відвантаження місто Чорноморськ, що в повній мірі відповідає умовам поставки (FOB-Інкотермс 2000) за контрактом. У коносаменті зазначено, що його належить передати компанії ТОВ «ЕЙ ЕЛ ЕС» (Україна, м.Одеса, вул.Головатого,84, оф.3), як перевізнику (а.с.60-61).

Як свідчить міжнародна товарно-транспортна накладна CMR №6555 від 29.10.2020 товар з контейнера MRKU3926555 - 1177 коробок рукавичок для отримувача - ТОВ «ВІТЛЮКС», прибув на адресу вантажоотримувача ТОВ «ВІТЛЮКС» за посередництвом вантажовідправника та перевізника ТОВ «Вейв Транс» (а.с.27).

Як встановлено судом між ТОВ «ВІТЛЮКС» та ТОВ «ЕЙ ЕЛ ЕС» було укладено договір про транспортно-експедиторське обслуговування №220420-02 від 22.04.2020, за умовами якого ТОВ «ЕЙ ЕЛ ЕС» (експедитор) зобов`язалося організувати за рахунок ТОВ «ВІТЛЮКС» (клієнта), надання транспортно-експедиційних послуг, пов`язаних з організацією та забезпеченням перевезень експортно-імпортних та транзитних вантажів клієнта, а також додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (а.с.28-33).

На підтвердження виконання умов такого договору до матеріалів справи долучено копію рахунку на оплату №445 від 22.10.2020, в якому з посиланням на договір №220420-02 від 22.04.2020, зафіксована вимога до ТОВ «ВІТЛЮКС» з приводу оплати таких послуг: морський фрахт (міжнародне перевезення за єдиним транспортним документом) ціною 64894 грн. (ПДВ - 0%); винагорода експедитора відносно контейнера MRKU3926555 - ціною 1178,08 грн. (+ ПДВ 20%), а разом 66307,70 грн. (а.с.25).

ТОВ «ЕЙ ЕЛ ЕС» видало ТОВ «ВІТЛЮКС» довідку про транспортні витрати по доставці вантажу №221020-01 від 22.10.2020, якою підтвердило, що вартість доставки вантажу згідно коносаменту WMS20083652, контейнер MRKU3926555, по маршруту Кінгдао Китай - порт Чорноморськ на рівні 64894,00 грн. і те, що вантаж не страхувався (а.с.26).

29.10.2020 уповноваженою особою ТОВ «ВІТЛЮКС» було подано до митного оформлення митну декларацію типу ІМ40ДЕ № UA204120/2020/105869, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення товари:

№1 - рукавички трикотажні, виготовлені з бавовняних та поліефірних волокон, просочені та покриті пластмасою, мають часткове покриття у вигляді крапок на основі полівінілхлориду, в асортименті: 13 колібр рукавиці чорного кольору, з підкладкою з поліестеру, ламіновані одностороннім покриттям у вигляді крапок чорного кольору, розмір 10 - 24000 пар, 7G рукавиці з петлеподібною поліестровою вкладкою, з латексним напівпокриттям, розмір 10 - 39720 пар, 10G рукавиці двониткові, сірого кольору, з чорним латексним покриттям у вигляді морщинок, розмір 10 - 83520 пар. Торговельна марка VITLUX. Виробник QINGDAO TIANSHUN INDUSTRIAL CO., LTD, CN.;

№2 - вироби із композиційної шкіри, рукавиці захисні для всіх професій: 10.5 повністю шкіряні рукавиці з підкладкою, червоного кольору - 3000 пар. Торговельна марка VITLUX. Виробник QINGDAO TIANSHUN INDUSTRIAL CO., LTD, CN.

Відправник/експортер - QINGDAO TIANSHUN INDUSTRIAL CO., LTD, CN, одержувач - ТОВ «ВІТЛЮКС». Країна виробника товару і країна відправлення/експорту зазначена Китай. Умови поставки: FOB Кінгдао Китай. Вартість товару визначена на рівні 14203,20 USD (товар №1) та 15000,00 USD (товар №2) за методом визначення митної вартості - 1 (за ціною договору) (а.с.35-36).

Для митного оформлення відповідачу було подано такі документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) №07/07/20 від 13.05.2020, пакувальний лист №б/н від 07.09.2020, рахунок-фактура (інвойс) № TS801019 від 07.09.2020, коносамент № WMS20083652 від 11.09.2020, декларація про походження товару № 20C3702Q6390/00021 від 15.09.2020, CMR №6555 від 29.10.2020, рахунок-фактура на транспортні послуги №445 від 22.10.2020, довідка про транспортні витрати по доставці вантажу №221020-01 від 22.10.2020, договір на перевезення 220420-02 від 22.04.2020 (дані графи 44 МД).

За результатами аналізу документів, поданих декларантом для митного оформлення, відповідачем надіслано позивачу електронне повідомлення, в якому зазначено, що подані документи містять розбіжності, зокрема: умовами контракту від 13.05.2020 №07/07/20, а саме п. 1.1. передбачено, що асортимент, кількість, ціна та одиниця виміру товару узгоджується Сторонами в специфікації до цього контракту проте дана специфікація не зазначено в гр. 44 МД та не подана до митного оформлення; умовами контракту від 13.05.2020 №07/07/20, а саме п.5.3. передбачено, що оплата кожної партії товару здійснюється на підставі умов специфікації, проте додатково надана Специфікація не містить в собі дані про умови поставки та спосіб оплати та надана Специфікація складена без дати; в документах поданих до митного оформлення відсутня інформація про те, що відправник QINGDAO TIANSHUN INDUSTRIAL CO., LTD є виробником товару з торговою маркою «VITLUX».

Митниця володіє інформацією, яка призвела до виникнення сумніві у правильності визначення митної вартості товару 1 МД від 15.07.2020 №UA500110/2020/008018 - 4,40 USD/кг; 2 товар МД від 09.09.2020 № UA500110/2020/010941 - 7,51 USD/кг.

Зауважено на необхідність подати: виписку з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки, прайс-листи, каталоги, специфікації виробника товару для широкого кола осіб, висновки про вартісні характеристики товарів підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; платіжні документи щодо сплати вартості товарів покупцеві, які дають можливість ідентифікувати розрахунки за товари, подані до митного оформлення копію декларації країни відправлення; заявку покупця стосовно кількості товару, інші документи (а.с.100).

Додаткові документи позивачем відповідачу не надавалися (а.с.19).

29.10.2020 Поліською митницею Держмитслужби (Відділ митного оформлення №1 поста Луцьк) прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA204120/2020/000351/2 по митній декларації № UA204120/2020/105869, за яким митну вартість товару «рукавички трикотажні, виготовлені з бавовняних та поліефірних волокон, просочені та покриті пластмасою, мають часткове покриття у вигляді крапок на основі полівінілхлориду, в асортименті: 13 колібр рукавиці чорного кольору, з підкладкою з поліестеру, ламіновані одностороннім покриттям у вигляді крапок чорного кольору, розмір 10 - 24000 пар, 7G рукавиці з петлеподібною поліестровою вкладкою, з латексним напівпокриттям, розмір 10 - 39720 пар, 10G рукавиці двониткові, сірого кольору, з чорним латексним покриттям у вигляді морщинок, розмір 10 - 83520 пар. Торговельна марка VITLUX. Виробник QINGDAO TIANSHUN INDUSTRIAL CO., LTD, CN.» збільшено з 14203,20 USD до 52387,99 USD (за всі 147240 пар, ціна за одиницю визначена на рівні 0,3558 USD), а митну вартість товару «вироби із композиційної шкіри, рукавиці захисні для всіх професій: 10.5 повністю шкіряні рукавиці з підкладкою, червоного кольору - 3000 пар. Торговельна марка VITLUX. Виробник QINGDAO TIANSHUN INDUSTRIAL CO., LTD, CN» збільшено з 1500,00 USD до 5484,60 USD (за всі 3000 пар, ціна за одиницю визначена на рівні 1,8282 USD) (а.с.37-38).

В обґрунтування вказаного рішення (графа 33) зазначено, що подані декларантом документи містять розбіжності:

«- умовами контракту від 13.05.2020 №07/07/20, а саме п. 1.1. передбачено, що асортимент, кількість, ціна та одиниця виміру товару узгоджується Сторонами в специфікації до цього контракту проте дана специфікація не зазначено в гр. 44 МД та не подана до митного оформлення;

- умовами контракту від 13.05.2020 №07/07/20, а саме п.5.3. передбачено, що оплата кожної партії товару здійснюється на підставі умов специфікації, проте додатково надана Специфікація не містить в собі дані про умови поставки та спосіб оплати та надана Специфікація складена без дати;

- в документах поданих до митного оформлення відсутня інформація про те, що відправник QINGDAO TIANSHUN INDUSTRIAL CO., LTD є виробником товару з торговою маркою «VITLUX».

Також у рішенні про коригування митної вартості товару зазначено, що митниця володіє інформацією, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом: по товару 1 МД - від 15.07.2020 №UA500110/2020/008018 - 4,40 USD/кг; по товару 2 - від 09.09.2020 № UA500110/2020/010941 - 7,51 USD/кг.

Таким чином у рішення зазначено, що митну вартість товару визначено на основі раніше визнаних митним органом вартостей: товар №1 - за митною вартістю МД№UA500110/2020/008018 від 15.07.2020 (4,40 USD/кг) складає 52387,9920 USD, або 1487761,3460 грн.; товар №2 - за митною вартістю МД № UA500110/2020/010941 від 09.09.2020 (7,51 USD/кг.) складає 5484,6000 USD, або 1555756,6069 грн.(за курсом валюти Нацбанку України на день подання митної декларації до митного оформлення).

З урахуванням цього, Поліською митницею Держмитслужби винесено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204120/2020/01714, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів за митною декларацією №UA204120/2020/105869 від 29.10.2020 (а.с.39-40). У картці відмови роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а саме «приведення рівня митної вартості у графах 12,45 ВМД відповідність до Рішення про визначення митної вартості №UA204120/2020/000351/2 від 29.10.2020».

Випуск товару №1 та №2 у вільний обіг здійснено за МД № №UA204120/2020/106141 від 30.10.2020, де донарахована сума митних платежів склала 331478,78 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 1 Митного кодексу України відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Згідно із частинами першою-третьою статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України перебачено, що митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини п`ятої статті 54 Митного кодексу України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

В силу вимог частини шостої цієї ж статті, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

А за правилами частини сьомої цієї статті, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, то заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

В свою чергу, відповідно до частини першої статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі статтею 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Стаття 57 глави 9 Митного кодексу України визначає такі методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. При цьому, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції), а кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами першою-другою статті 53 Митного кодексу України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Зокрема, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою цієї ж статті встановлено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

В силу вимог частини п`ятої цієї статті, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

За правилами частини першої статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

В силу вимог частини другої цієї статті метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини четвертої статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно з частиною п`ятою цієї статті, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частиною десятою статті 58 Митного кодексу України передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Частиною одинадцятою статті 58 Митного кодексу України встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті.

Частиною дев`ятою статті 58 Митного кодексу України визначено, що розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, які підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на імпортерові, але, при цьому, митний орган може витребувати додаткові документи лише у випадку наявності у нього небезпідставних підозр з приводу достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівiв у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. При цьому, в розумінні вищенаведених статей, сумніви митниці є обґрунтованими тоді, коли:

- або надані декларантом документи містять розбіжності,

- або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари,

- або наявні ознаки підробки.

Відповідно, наведені норми зобов`язують митний орган зазначати конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Не наведення митним органом в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми, чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, випробовування додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості товарів.

Частиною четвертою статті 54 Митного кодексу України передбачено обов`язок митного органу письмово надавати інформацію декларанту про причини, за яких заявлена ним митна вартість не може бути визначена.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195, митним органом при визначенні митної вартості товарів у графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:

- неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу);

- невірно проведений розрахунок митної вартості;

- невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу;

- надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У графі 33 оскаржуваного позивачем рішення про коригування митної вартості товарів відповідачем зазначено, що подані документи містять розбіжності.

Зазначені висновки рішення суд оцінює критично з огляду на таке.

По-перше, зауваження митного органу суперечать самі собі.

Так, Поліською митницею спершу зазначено, що специфікація до контракту не подана до митного оформлення взагалі, а потім вказано, що специфікація складена без дати, не містить в собі дані про умови поставки та спосіб оплати.

По-друге, долучена до матеріалів справи специфікація до контракту №07/07/20 від 13.05.2020 містить і дату її складання, а саме «07.09.2020», і узгоджений асортимент і ціну товару, який в повній мірі відповідає рахунку-фактурі Invoice TS081019.

Що стосується умов поставки, то такі були узгоджені сторонами безпосередньо в контракті №07/07/20 від 13.05.2020, а саме в пункті 2.1 - FOB (Інкотермс 2000) - порт Кінгдао Китай.

При цьому суд зауважує, що зазначені умови поставки в повній мірі дотримані сторонами контракту і відповідають даним коносаменту WMS20083652 від 04.09.2020 (із завантаженням на борт 11.09.2020).

Що стосується способу оплати, то такий також узгоджений сторонами безпосередньо в контракті №07/07/20 від 13.05.2020, а саме в розділі 5 «Ціни і платежі». І як встановлено судом ТОВ «ВІТЛЮКС» 16.10.2020 сплатило на банківський рахунок компанії «QINGDAO TІANSHUN INDUSTRIAL CO., LTD» 15703,20 USD на виконання умов контракту №07/07/20 від 13.05.2020. При цьому, відповідний банківський платіжний документ позивач надавав відповідачу під час митного оформлення товару.

Що стосується зауважень відповідача про відсутність інформації про те, що QINGDAO TIANSHUN INDUSTRIAL CO., LTD є виробником товару з торговою маркою «VITLUX», то суд звертає увагу на те, що ТОВ «Вітлюкс» має зареєстровану торгівельну марку «VITLUX» від 11.12.2017, номер свідоцтва - НОМЕР_2 , строк дії до 19.02.2026, а відтак вказівка у митній декларації про наявність відповідної торгової марки не є порушенням митного законодавства і жодним чином не свідчить про наявність розбіжностей. Більше того, за умовами пункту 4.2. контракту №07/07/20 від 13.05.2020, продавець забезпечує за власний рахунок пакування та маркування, що свідчить про те, що сторони узгодили між собою питання про виробництво та поклейку виробником логотипів торгової марки, яка вказується покупцем. За таких обставин, враховуючи те, що ТМ «VITLUX» є об`єктом права інтелектуальної власності ТОВ «ВІТЛЮКС», у митного органу були відсутні підстави вважати зазначення в митній декларації торгової марки підставою для винесення рішення про коригування митної вартості товару.

Таким чином, аналізуючи зазначені в графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів підстави для прийняття такого рішення, суд констатує, що вони є абсолютно надуманими і безпідставними та й не підтверджуються будь-якими іншими матеріалами.

В той же час судом жодних розбіжностей в документах, які подавались позивачем до митного оформлення товару, не виявлено. Навпаки усі документи складені належним чином, узгоджуються між собою і відображають усі необхідні показники числових значень митної вартості товару.

При цьому, суд наголошує на тому, що жодних інших зауважень у графі 33 оскаржуваного позивачем рішення про коригування митної вартості товарів не зазначено.

В ході судового розгляду митний орган висловив додаткові зауваження з того приводу, що специфікацією від 07.09.2020 передбачено 20% передоплату за товар, а згідно коносаменту WMS20083652 товар відвантажено 11.09.2020 за відсутності доказів такої передоплати.

Поміж того, що зазначення на специфікації: «Deposite: 20% Deposit, balance against B/L» зовсім не свідчить про безумовний обов`язок покупця здійснити передоплату у розмірі 20% вартості товару до видачі коносаменту, такі доводи відповідача не можуть бути взяті до уваги судом, як і інші, з огляду на те, що вони не були покладені в основу оспорюваного рішення.

Така позиція суду в повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, наведеною в постановах від 06.02.2018 по справі №804/11813/13-а та від 24.01.2019 по справі №821/1697/17.

Так, Верховним Судом зауважено, що дослідження судом обставин, які не були досліджені митним органом при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів, є не що інше, як виконання судом функції митного контролю замість митного органу, а тому суперечить частині першій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а також не відповідає конституційному принципу розподілу влад. Отже, суд не має права досліджувати обставини, які не були предметом дослідження митного органу при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів. В свою чергу, митний орган не може посилатися на ті підстави, які не були покладені в основу рішення про коригування митної вартості товарів. Також відповідно до змісту частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Враховуючи вимоги вказаної норми, повідомлення відповідачем на стадії судового оскарження інших підстав невизнання заявленої декларантом митної вартості, ніж ті, що були зазначені в його рішенні про коригування митної вартості, не може бути причиною виникнення сумніву у задекларованій митній вартості товару, оскільки під час здійснення митного оформлення товару та прийняття рішення про коригування митної вартості вони не були заявлені.

Що стосується доводів відповідача про те, що митниця володіла інформацією, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів, а саме стосовно цінової інформації в ЦБД ЄАІС Держмитслужби, де фігурують митні декларації №UA500110/2020/008018 від 15.07.2020 та № UA500110/2020/010941 від 09.09.2020, в яких визнана митна вартість аналогічних товарів становить 4,40 USD/кг. та 7,51 USD/кг., відповідно, то суд зазначає, що інформація щодо вартості аналогічних товарів не може бути самостійною підставою для витребування митним органом додаткових документів з метою підтвердження заявленої митної вартості, якщо при цьому подані до митного оформлення разом з митною декларацією документи не містять розбіжностей, ознак підробки та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всі відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Крім того, митний орган при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, має діяти у спосіб, визначений Митним кодексом України, а відомості, які містяться в інформаційних системах мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень. Такі відомості з об`єктивних причин не можуть містити усієї інформації, що стосується товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем вартості такого товару згідно з даними інформаційної системи, не є беззаперечним доказом для підтвердження висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують сумнів у правильності визначення митної вартості товару та довести обґрунтованість цього сумніву, оскільки саме з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає право вчиняти дії, спрямовані на коригування митної вартості товару.

Крім того на підтвердження правомірності коригування митної вартості імпортованого позивачем товару відповідач у своєму рішенні не наводить порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення останнім частини другої статті 55 Митного кодексу України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.

Так, відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Між тим, як вбачається з оскарженого рішення про коригування митної вартості товарів, у ньому зазначено лише дату та номер митних декларацій, на підставі яких здійснено коригування митної вартості, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України.

Більше того, за митною декларацією №UA500110/2020/008018 від 15.07.2020 (а.с.101-102), яка взята за основу для визначення митної вартості товару №1 імпортованого позивачем і зазначена, як підстава виникнення сумнівів у правильності визначення позивачем митної вартості товару за митною декларацією №UA204120/2020/105869, декларувалися «рукавиці робочі, побутового використання, трикотажні, виготовлені з синтетичних волокон, частково покриті полімерним матеріалом» , в той час як позивачем декларувалися «рукавички трикотажні, виготовлені з бавовняних та поліефірних волокон, просочені та покриті пластмасою, мають часткове покриття у вигляді крапок на основі полівінілхлориду, в асортименті». Крім того, метод визначення митної вартості за МД №UA500110/2020/008018 від 15.07.2020 - 6, тобто резервний.

За митною декларацією №UA500110/2020/010941 від 09.09.2020 (а.с.103-113), яка взята за основу для визначення митної вартості товару №2 імпортованого позивачем і зазначена, як підстава виникнення сумнівів у правильності визначення позивачем митної вартості товару за митною декларацією №UA204120/2020/105869, декларувалися «рукавички з натуральної шкіри для пасечніків» (товар №13), в той час як позивачем декларувалися «вироби із композиційної шкіри, рукавиці захисні для всіх професій»

Прирівнювання цін товарів з різного матеріалу і різного призначення ні за яких умов не може вважатися обґрунтованим та підставним.

Крім того, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номерів та дат митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Натомість в оскаржуваному рішенні про коригування митний орган обмежився лише тим, що прирівняв ціну одних товарів до інших і жодним чином не обґрунтував своє рішення, хоча вищенаведені поставки відрізняються і за виробником товару, і за кількістю товару (222480 пар проти 147240 пар та 1300 пар проти 3000 пар), і за умовами поставки (CFR проти FOB).

За наведеного спірне рішення не відповідає вимогам обґрунтованості.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач під час митного оформлення надав усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінювані товари та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за ціною договору, водночас відповідач не довів наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованих позивачем товарів та протиправність оскаржуваного рішення про коригування митної вартості і похідного від нього рішення - картки відмови у прийнятті митної декларації.

Також суд зауважує на тому, що відповідно до частини другої статті 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Частиною третьою статті 57 Митного кодексу України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

При цьому, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57).

Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 57 Митного кодексу України, у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. Кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

З даного приводу суд зазначає, що рішення №UА204120/2020/000351/2 не містить опису неможливості застосування методів визначення митної вартості товару почергово, а лише містить загальне формулювання щодо неможливості їх почергового використання.

Таким чином, стороною відповідача не надано жодного доказу на підтвердження тому, що зазначена процедура взагалі проводилась, як і тому, що ним здійснювався саме послідовний вибір методу.

За правилами частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

А в силу вимог частини 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що Поліською митницею Держмитслужби не доведено існування обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товарів у митній декларації № UA204120/2020/105869 від 29.10.2020, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару не встановлено.

З огляду на наведене, за результатами судового розгляду справи суд дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів №UА204120/2020/000351/2 від 29.10.2020 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА204120/2020/01714 не відповідають критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства, порушують права та законні інтереси позивача, які підлягають до судового захисту шляхом скасування відповідних рішень суб`єкта владних повноважень.

За усього наведеного, позовні вимоги підлягають до повного задоволення.

Враховуючи положення частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд стягує на користь позивача понесені ним судові витрати, які підлягають відшкодуванню, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТЛЮКС" (, вул. Електроапаратна, буд.3, м. Луцьк, Волинська область, 43001) до Поліської митниці Держмитслужби (, вул. Соборна, 104, м.Рівне, 33028) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Поліської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UА204120/2020/000351/2 від 29.10.2020.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА204120/2020/01714.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Поліської митниці Держмитслужби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТЛЮКС" судові витрати по сплаті судового збору в сумі 6805,07 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 15 березня 2021 року

Суддя Н.В. Друзенко