Справа № 362/542/21
Суддя: Дорошенко В. М.
Дата ухвалення: 2021-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа362/542/21
Провадження 2-а/362/31/21
РІШЕННЯ

Іменем України

"25" березня 2021 р. м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 першого батальйону Управління патрульної поліції у Миколаївській області Соколова Дмитра Олександровича, Управління патрульної поліції у Миколаївській області Соколова Дмитра Олександровича про протиправність рішення суб`єкта владних повноважень та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 1 першого батальйону Управління патрульної поліції у Миколаївській області Соколова Дмитра Олександровича з вимогою скасувати постанову серії ЕАН № 3563191 від 17.12.2020 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП щодо позивача як протиправну.

Позов обґрунтовував тим, що постановою від 17.12.2020 інспектора Управління патрульної поліції у Миколаївській області Соколова Д.О. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. ОСОБА_1 вважає, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки в оскаржуваній ним постанові вказано, що порушив пункт 2.1.б. Правил дорожнього руху, який не передбачає пред`явлення реєстраційних документів, а містить лише їх перелік, які водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі. Позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Крім того вказав, що Правила дорожнього руху не порушував, оскільки керував спеціалізованим транспортним засобом із скрізною білою смугою на зовнішній бічній поверхні, а дія дорожнього знаку 3.3. не поширюється на вантажні автомобілі, які мають скрізну білу смугу на зовнішній бічній поверхні.

Крім цього, на думку позивача, відповідачем було суттєво порушено його права, оскільки справу про адміністративне правопорушення розглянуто на місці зупинки транспортного засобу, хоча відповідно до норм ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Позивач вважає, що, незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, відповідач не дав йому можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Також, за твердженням ОСОБА_1 , поліцейський не навів посилання на будь-які докази вчинення ним адміністративного правопорушення та опису обставин, установлених під час розгляду справи.

Вказане стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 01.02.2021 позовну заяву залишено без руху в зв`язку з несплатою позивачем судового збору.

Недоліки позовної заяви усунуто в установлений судом строк.

Суд ухвалою від 23.02.2021 відкрив провадження у справі та вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також суд залучив до участі у справі як другого відповідача Управління патрульної поліції у Миколаївській області (далі - УПП у Миколаївській області).

Відповідач позов не визнав. У відзиві на позов відповідач просить відмовити в задоволення заявлених позовних вимог, стверджуючи про правомірність та обґрунтованість постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Вивчивши надані сторонами докази, суд установив таке.

17.12.2020 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною першою ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень (постанова від 17.12.2020 серії ЕАН № 3563191).

За змістом указаної постанови ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «IVEKO Stralis», д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Миколаєві по вул. Космонавтів, 129, не пред`явив реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив вимоги п. 2.1.б. Правил дорожнього руху.

Як вже зазначено, позивач стверджує, що його зупинив інспектор через порушення вимог дорожнього знаку 3.3, однак, на його думку, ПДР не порушував, керував спеціалізованим транспортним засобом, на який не розповсюджується дія цього знаку. Притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП позивач вважає протиправним, адже у п. 2.1.б Правил дорожнього руху не передбачено обов`язок пред`являти реєстраційні документи на транспортний засіб.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами частини другої ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно, розсудливо та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

У силу ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, разом з тим частина друга цієї статті передбачає що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватись вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 2.3.б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України.

Згідно з п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 25 (двадцяти п`яти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень.

За приписами ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як уже зазначено, за змістом оспорюваної постанови позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою ст. 126 КУпАП. При цьому в цій постанові констатовано порушення з боку позивача вимог п. 2.1.б. Правил дорожнього руху щодо обов`язку у водія механічного транспортного засобу мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, у тому числі, про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Виходячи з наведеного суд приймає як належний доказ наданий відповідачем відеозапис з нагрудного відеореєстратора, яким зафіксовано правопорушення, з огляду на наявність у оскаржуваній постанові даних про серійний номер (00273) технічного засобу (нагрудного відеореєстратора), яким зафіксовано правопорушення.

Так, на наданому відповідачем відеозаписі зафіксовано факт відмови позивача пред`явити працівнику поліції для перевірки реєстраційний документ на вантажний транспортний засіб. При цьому з відеозапису видно, що інспектори Сущук Д.С. і Соколов Д.О. попередили позивача, що за таку відмову відносно нього буде складена постанова про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Також працівники поліції намагалися ознайомити водія зі змістом постанови про адміністративне правопорушення та пропонували отримати копію документу, від чого останній відмовився.

На переконання суду, відповідачем у порядку ч. 2 ст. 77 КАС України доведено правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки суд установив факт порушення позивачем вимог п. 2.1.б. Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

З огляду на викладене, твердження позивача про незаконність і необґрунтованість постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

За викладених обставин суд констатує наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, правомірність притягнення його до відповідальності згідно з оспорюванню постановою та, відповідно, відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

У силу ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 139, 245, 246, 286 КАС України, суд

ухвалив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 першого батальйону Управління патрульної поліції у Миколаївській області Соколова Дмитра Олександровича, Управління патрульної поліції у Миколаївській області про протиправність рішення суб`єкта владних повноважень та скасування постанови відмовити повністю.

Залишити без змін постанову від 17 грудня 2020 року серії ЕАН № 3563191 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень, винесену щодо ОСОБА_1 інспектором роти № 1 першого батальйону Управління патрульної поліції у Миколаївській області Соколовим Дмитром Олександровичем.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Згідно з пунктом 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя В.М. Дорошенко