Справа № 460/6535/20
Суддя: Левчук О. В.
Дата ухвалення: 2021-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
24 березня 2021 року м.Рівне Справа №460/6535/20
Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді Левчука О. В.,
за участі секретаря судового засідання Лопацької І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1
до Управління патрульної поліції м. Рівне в особі старшого інспектора сектору ВРОМ ДТП УПП в Рівненській області Калюша Миколи Андрійовича
про визнання протиправними дій та бездіяльності
учасники справи у судове засідання не з`явилися
ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Управління патрульної поліції м. Рівне в особі старшого інспектора сектору ВРОМ ДТП УПП в Рівненській області Калюша Миколи Андрійовича, в якому позивач просив суд визнати протиправними дії та бездіяльність відповідача щодо встановлення обставин, збирання доказів та складання протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №222089 від 11.02.2020, як підставу визнання винним позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
Обґрунтовуючи підстави звернення до суду ОСОБА_1 посилається на наступне.
Так, 11.02.2020 УПП в Рівненській області в особі старшого інспектора сектору ВРОМ ДТП ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 складено Протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 222089 .
На думку позивача, адміністративні матеріали було складено незаконно та безпідставно, у зв`язку із тим, що викладені обставини не відповідають дійсності.
Згідно із Протоколом ОСОБА_1 , біля 15 год. 00хв., у світлу пору доби 24.12.2019, кермуючи транспортним засобом «Mercedes Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався у м.Рівне з боку вул.Технічної по вул Грушевського у напрямку вул. Київської, не був при цьому уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вжив всіх заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, допустив зіткнення з транспортним засобом «Nissan Х-Тгаіl», д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався попереду під кермуванням водія ОСОБА_3 , внаслідок чого обом транспортним засобам були завдані механічні пошкодження, а гр-ці ОСОБА_4 , яка переходила вулицю Грушевського, - тілесні ушкодження. Внаслідок таких своїх дій ОСОБА_1 також порушив вимоги п.2.3 «б» і п.12.3 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.124 КУпАП.
Постановою Рівненського апеляційного суду від 20.07.2020 у справі про адміністративне правопорушення №569/2983/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження у справі закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП.
Зазначає, що ДТП є наслідком зіткнення автомобіля Nissan X-Trail, д.р.н. НОМЕР_2 під кермуванням водія ОСОБА_3 , який виїхав із другорядної вулиці Орлова та повернув ліворуч на головну вулицю Грушевського у бік вулиці Київської, однак вимушено мусив зупинитись перед пішохідним переходом через перебування на ньому гр-ки ОСОБА_4 , що і стало причиною зіткнення його та автобуса, що рухався по головній дорозі під кермуванням ОСОБА_1 . Тобто ДТП була скоєна наслідок порушення правил проїзду нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг., а не внаслідок перевищення ОСОБА_1 швидкості руху
Вважає, що відповідач, як орган, уповноважений КУпАП розглядати справи про адміністративні правопорушення, допустив бездіяльність та неправомірні дії, зокрема, не з`ясував фактичних обставин ДТП, не встановив вимог ПДР, якими мали керуватись учасники ДТП у момент її скоєння, неправильно визначив особу, яка їх порушила, внаслідок чого неправильно склав правопорушення серії БД № 222089 від 11.02.2020 щодо особи, в діях якої відсутні як склад так і подія адміністративного правопорушення.
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного від 14.09.2020 вказану позовну заяву передано за підсудністю до місцевого загального суду як адміністративного Рівненського міського суду Рівненської області.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 20.10.2020 було відмовлено у відкритті провадження у даній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Рівне в особі старшого інспектора сектору ВРОМ ДТП УПП в Рівненській області Калюша Миколи Андрійовича про визнання протиправними дії та бездіяльності відповідача щодо встановлення обставин, збирання доказів та складання протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №222089 від 11.02.2020, як підставу визнання винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 20.10.2020 до Восьмого апеляційного адміністративного суду і ухвалою від 04.01.2021 Восьмим апеляційним адміністративним судом було призначено справу до апеляційного розгляду.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено, ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 20.10.2020 про відмову у відкритті провадження у справі №460/6535/20 скасовано, справу направлено на продовження розгляду до суду першої інстанції.
Ухвалою суду від 27.01.2021 поновлено пропущений строк для звернення до суду з вказаним позовом, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Рівне в особі старшого інспектора сектору ВРОМ ДТП УПП в Рівненській області Калюша Миколи Андрійовича про визнання протиправними дій та бездіяльність відповідача щодо встановлення обставин, збирання доказів та складання протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №222089 від 11.02.2020, як підставу визнання винним позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
10.03.2021 відповідачем подано відзив на позов, згідно якого представник просить суд відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що інспектор поліції діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством.
Представник позивача у судове засіданні 24.03.2021 не з`явився, хоч про дату, час та місце розгляду був повідомлений належним чином.
У судове засідання 24.03.2021 відповідач не з`явився. Разом з тим, 24.03.2021 від відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі представника.
Суд, врахувавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , біля 15 год. 00хв., у світлу пору доби 24.12.2019, кермуючи транспортним засобом «Mercedes Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався у м.Рівне з боку вул.Технічної по вул Грушевського у напрямку вул. Київської, не був при цьому уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вжив всіх заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, допустив зіткнення з транспортним засобом «Nissan Х-Тгаіl», д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався попереду під кермуванням водія ОСОБА_3 , внаслідок чого обом транспортним засобам були завдані механічні пошкодження, а гр-ці ОСОБА_4 , яка переходила вулицю Грушевського, - тілесні ушкодження. Внаслідок таких своїх дій ОСОБА_1 також порушив вимоги п.2.3 «б» і п.12.3 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.124 КУпАП.
Відповідно до постанови Рівненського апеляційного суду від 20.07.2020 у справі про адміністративне правопорушення №569/2983/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження у справі закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП.
Звертаючись до суду з позовом, позивач просить визнати протиправними дії та бездіяльність відповідача щодо встановлення обставин, збирання доказів та складання протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №222089 від 11.02.2020, як підставу визнання винним позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, посилаючись на те, що ДТП є наслідком зіткнення автомобіля Nissan X-Trail, д.р.н. НОМЕР_2 під кермуванням водія ОСОБА_3 , який виїхав із другорядної вулиці Орлова та повернув ліворуч на головну вулицю Грушевського у бік вулиці Київської, однак вимушено мусив зупинитись перед пішоходним переходом через перебування на ньому гр-ки ОСОБА_4 , що і стало причиною зіткнення його та автобуса, що рухався по головній дорозі під кермуванням ОСОБА_1 .
На думку позивача ДТП була скоєна наслідок порушення правил проїзду нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг, а не внаслідок перевищення ОСОБА_1 швидкості руху, а тому відповідач, як орган, уповноважений КУпАП розглядати справи про адміністративні правопорушення, допустив бездіяльність та неправомірні дії, зокрема, не з`ясував фактичних обставин ДТП, не встановив вимог ПДР, якими мали керуватись учасники ДТП у момент її скоєння, неправильно визначив особу, яка їх порушила, внаслідок чого неправильно склав правопорушення серії БД № 222089 від 11.02.2020 щодо особи, в діях якої відсутні як склад так і подія адміністративного правопорушення.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до п. 19 ст. 4 КАС України, індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
Згідно зі ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Статтею 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Як встановлено судом, позивач звернувся з даним позовом до суду, оскільки вважає дії (бездіяльність) старшого інспектора сектору ВРОМ ДТП УПП в Рівненській області Калюша М. А. щодо встановлення обставин, збирання доказів та складання протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №222089 від 11.02.2020 є протиправними та такими, що можуть призвести до негативних наслідків для нього.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про національну поліцію», завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
Статтею 6 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
За ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до ст. 254-255 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, складається протокол уповноваженою посадовою особою органів внутрішніх справ (Національної поліції).
Вирішуючи питання чи порушуються оскаржуваними діями суб`єкта владних повноважень права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 8 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
За змістом п. 1 ст. 255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати: уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції), у т.ч. за ст. 124 КУпАП.
Таким чином, на посадових осіб Національної поліції покладено обов`язок встановлення обставин, збирання доказів у справі про вчинення ДТП, у тому числі складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Таким чином, суд зазначає, що у передбачених законом випадках, зокрема, по факту дорожньо-транспортної пригоди та встановлення порушення водієм правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена КУпАП, дії щодо встановлення обставин, збирання доказів, складання протоколу про адміністративне правопорушення є обов`язком посадових осіб Національної поліції, а зафіксовані у цьому протоколі обставини адміністративного правопорушення оцінюються уповноваженим на те органом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами та обставинами справи.
При цьому, суд зазначає, що дії уповноваженої особи щодо збирання доказів, встановлення обставин та особи адміністративного правопорушення самі по собі не несуть жодних правових наслідків для особи відносно якої його було складено.
Крім того, суд також враховує, що відповідно до положень пункту 5 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затверджена Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015) поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Отже, наведені обставини свідчать про те, що дії (бездіяльність) відповідача щодо встановлення обставин, збирання доказів та складання протоколу про адміністративне правопорушення без ухвалення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності не породжують правових наслідків для позивача, а тому не можуть порушувати права останнього.
Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Національна поліція відповідно до ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» зобов`язана здійснити своєчасне реагування на заяви та повідомлення про адміністративні правопорушення або події, та здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення.
Так, спір у справі фактично виник у зв`язку зі складанням старшим інспектором сектору ВРОМ ДТП УПП в Рівненській області Калюшем М. А. протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №222089 від 11.02.2020.
Зазначені обставини свідчать про те, що відповідачем при встановленні обставин, збиранні доказів та складанні адміністративного протоколу здійснювалися процесуальні дії, які підлягають оцінці та врахуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення судом, або іншою уповноваженою особою.
Також суд враховує, що протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а складається уповноваженою особою за наслідками вчинення адміністративного правопорушення у порядку та випадках, встановлених КУпАП. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, в розумінні ст. 251 КУпАП, є доказом по справі про адміністративне правопорушення. Питання щодо правильності складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановлення наявності чи відсутності в діяннях особи складу адміністративного правопорушення, тощо, належить розглядати в порядку, визначеному КУпАП.
Тобто, питання розгляду та надання оцінки всім доказам, в тому числі, і самому протоколу про адміністративне правопорушення та діям (бездіяльності) співробітника патрульної поліції по встановленню обставин, збиранні доказів та складанню адміністративного протоколу здійснюється під час розгляду питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності на загальних підставах.
Як встановлено судом, дії відповідача щодо встановлення обставин, збирання доказів та складання протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №222089 від 11.02.2020 були предметом розгляду у справі №569/2983/20 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Чинним законодавством чітко визначено, що питання відповідності та законності дій щодо встановлення обставин, збирання доказів та складання протоколу про адміністративне правопорушення відноситься до компетенції органу (посадової особи) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення. А саме судом, яким розглядаються матеріали про адміністративне правопорушення.
Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Суд може прийняти інше рішення, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. При цьому, суд перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність критеріям, закріпленим частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єктів владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Такі втручання не можуть бути виправдані з підстав доцільності та необхідності врегулювання спірних відносин.
Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.
Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.
Згідно ст. 3 Закону України «Про дорожній рух» державне управління у сфері дорожнього руху та його безпеки здійснюється Кабінетом Міністрів України, спеціально уповноваженими на це центральними органами виконавчої влади, органами виконавчої влади в Автономній Республіці Крим, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування.
Відповідно до змісту статті 3 Закону України «Про Національну поліцію», у діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч.ч.1, 2 ст. 7 КУпАП).
Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом враховується, що за своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо прийняття будь-яких нормативно-правових актів, у тому числі проведення перевірки на місці ДТП, складення протоколу про адміністративне правопорушення та надіслання його на розгляд суду відповідно до правил підсудності, є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно зі ст.73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.
Відповідно до ст. 75, 76 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За змістом ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Враховуючи викладене вище, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що встановлення обставин, збирання доказів та складання протоколу про адміністративне правопорушення - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Дії (бездіяльність) відповідача щодо встановлення обставин, збирання доказів та складання протоколу про адміністративне правопорушення без ухвалення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності не породжують правових наслідків для позивача та не порушують його права, а тому вони окремо від постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності не оскаржуються.
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Рівне в особі старшого інспектора сектору ВРОМ ДТП УПП в Рівненській області Калюша Миколи Андрійовича про визнання протиправними дій та бездіяльності відповідача щодо встановлення обставин, збирання доказів та складання протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №222089 від 11.02.2020, як підставу визнання винним позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, є необґрунтованими, а тому в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.
Керуючись ст. 2, 6, 72-77, 90, 241-243, 245, 246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Рівне в особі старшого інспектора сектору ВРОМ ДТП УПП в Рівненській області Калюша Миколи Андрійовича про визнання протиправними дій та бездіяльності відповідача щодо встановлення обставин, збирання доказів та складання протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №222089 від 11.02.2020, як підставу визнання винним позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, відмовити.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 10 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач - Управління патрульної поліції в Рівненській області в особі старшого інспектора сектору ВРОМ ДТП УПП в Рівненській області Калюша Миколи Андрійовича, адреса: м.Рівне, вул.С.Бандери, 26.

Повне судове рішення складене та підписане 26 березня 2021 року.

Суддя Левчук О. В.