Справа № 520/18612/2020
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2021-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

29 березня 2021 р. № 520/18612/2020

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Мар`єнко Л.М.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ ВП 43983495) про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, в якій просить суд:

- скасувати податкове повідомлення-рішення №0-2030, прийняте ГУ ДПС у Харківській області 12 травня 2020 року;

- скасувати податкове повідомлення-рішення №0-2030, прийняте ГУ ДПС у Харківській області 12 травня 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем протиправно винесені податкові повідомлення-рішення, якими позивачу нараховані зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Вказані податкові повідомлення-рішення порушують права та законні інтереси позивача, а відтак підлягають скасуванню.

Від представника відповідача - Красникова В.А., через канцелярію суду наданий відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що відповідач діяв в межах чинного законодавства України, та посилаючись на правомірність винесених рішень, наявність у власності позивача нерухомого майна, що є об`єктом оподаткування відповідно до Податкового кодексу України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Головним управлінням ДПС у Харківській області громадянину ОСОБА_1 в автоматичному режимі засобами ITC «Податковий блок» було сформовано податкові повідомлення - рішення по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік, а саме:

- від 12.05.2020 №0-2030 у сумі 162,06 грн., за об`єкт нерухомого майна (домоволодіння), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 85,50 кв. м, дата реєстрації 11.10.2016;

- від 12.05.2020 №0-2030 у сумі 4 630 грн, за об`єкт нерухомого майна (квартира), яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 244,30 кв. м, частка власності 14/100, право власності - спільна сумісна, дата реєстрації 03.11.2008.

Сформовані податкові повідомлення-рішення були направлені та вручені ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку та отримані ним 15.10.2020 року, що не заперечується сторонами.

Як зазначив відповідача, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 значиться:

- об`єкт нерухомого майна (домоволодіння), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 85,50 кв. м;

- об`єкт нерухомого майна (квартира), яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 244,30 кв. м.

Рішенням 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 22.02.2017 №542/17 «Про місцеві податки і збори у місті Харкові» та встановлено ставки з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у місті Харкові згідно з додатком 1 цього рішення, яким передбачена ставка податку у розмірі 1 відсоток від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр. Ставка податку за 2019 рік становила 41.73 грн. за 1 квадратний метр бази оподаткування (1 % від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2019 року).

Тобто, відповідачем проведено наступний розрахунок сум податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік:

Площа нерухомості: 244.30 кв.м. (площа квартири) + 85,5 кв.м. (домоволодіння = 329.8 кв.м. (загальна площа об`єктів житлової нерухомості)

Пільга: 329.8 - 180.0 = 149.8 кв.м. (вказана пільга встановлена ПК України та Рішенням Харківської міської ради).

Питома вага квартири: 85.5 кв.м./ 329.8 кв. м. = 0.259

Питома вага будинку: 34.2 кв.м./ 329.8 кв. м. = 0.104

- податкове повідомлення - рішення від 12.05.2020 №0-2030 у сумі 162,06 грн, за об`єкт нерухомого майна (домоволодіння), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 85,50 кв. м.

85,5 кв.м. / 329,8 * 149,8 * 4,17 = 162.06 гривень.

- податкове повідомлення - рішення від 12.05.2020 № 0-2030 у сумі 4 630 грн, за об`єкт нерухомого майна (квартира), яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 244,30 кв. м

244,3 кв.м. / 329,8 * 149,8 * 41,73 = 4630.55 гривень.

Позивач, вважачи, що сума податкових зобов`язань, визначена оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями - розрахована неправильно, та рішення, складені всупереч положенням податкового законодавства є протиправними та таким, що порушують права позивача як платника податків, звернувся до суду із зазначеною позовною заявою.

Судом встановлено, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів №70598037 від 17.10.2016 (що міститься в матеріалах справи) ОСОБА_1 належить на праві приватної власності об`єкт нерухомості (домоволодіння) за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 85,50 кв.м.

Водночас твердження ГУ ДПС у Харківській області, що позивач є власником усієї квартири за адресою АДРЕСА_3 , площа якої складає 244,30 кв.м. не відповідає дійсності, оскільки, як зазначив позивач, дана квартира раніше була комунальною і кімнати в ній після приватизації належать різним особам.

Згідно із Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів №228578339 від 19.10.2020 (що наявна в матеріалах справи) ОСОБА_1 на праві приватної спільної сумісної власності належить 14/100 квартири за адресою АДРЕСА_3 , загальна площа якої складає 244,30 кв.м.

Відповідно до ч. 2 ст. 355 ЦК України майно може належати особам як на праві спільної часткової, так І на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності с спільною частковою власністю.

Тобто згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 значиться частка вищезазначеної квартири, якою відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 18.04.2008 (копія якого наявна в матеріалах справи) він володіє на праві спільної сумісної власності із ОСОБА_2 .

Відповідно до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є житлова та нежитлова нерухомість, в тому числі її частка.

Платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості (підпункт 266.1.1 пункт 266.1 статті 261 Податкового кодексу України).

Відповідно до положень підпунктів 266.3.1 та 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

За змістом підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України, сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями). Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Відповідно до пп. «а» п.п, 266.1.2 п, 266.1 ст. 266 ПК України якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з них осіб за належну їй частку.

Отже, оскільки ОСОБА_1 є співвласником частки квартири АДРЕСА_4 у розмірі 14/100 від її загальної площі, то відповідно до ст. 266 ПК України податковий орган мав розраховувати йому податкове зобов`язання лише на частку нерухомого майна, а не на об`єкт в цілому.

Таким чином, станом на 2019 рік у власності ОСОБА_1 перебували об`єкти нерухомості, загальною площею 119,7 кв.м., а саме: 85,5 кв.м. (площа домоволодіння згідно ДРРПнМ) +14/100 * 2443 кв.м. (площа частки квартири згідно ДРРПнМ) = 119,7 кв.м.

Це підтверджується також даними, що зазначені податковим органом у своєму Розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік.

Згідно п.п. «в» пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів. Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

119,7 кв.м. < 180 к в. лі. (пільга встановлена ПК України)

Таким чином, оскільки площа об`єктів нерухомості, що перебуває у власності ОСОБА_1 , є значно меншою за пільгу, встановлену Податковим кодексом України та рішенням Харківської міської ради, то винесені Відповідачем податкові повідомлення-рішення №0-2030 від 12 травня 2020 року, №0-2030 від 12 травня 2020 року, є необґрунтованими, а отже такими, що підлягають скасуванню.

Проте, скасування податкових повідомлень-рішень №0-2030 від 12 травня 2020 року, №0-2030 від 12 травня 2020 року не звільняє позивача від сплати зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, розрахованого згідно чинного законодавства України.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Ні підставі викладеного вище, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 139, 242- 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ ВП 43983495) про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення №0-2030, прийняте ГУ ДПС у Харківській області 12 травня 2020 року.

Скасувати податкове повідомлення-рішення №0-2030, прийняте ГУ ДПС у Харківській області 12 травня 2020 року.

Стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області (, вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір на користь ОСОБА_3 (код НОМЕР_1 , АДРЕСА_5 ) у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, з урахуванням ч.3 Розділу VІ Прикінцевих положень КАС України, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Мар`єнко Л.М.