Справа № 460/6676/20
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2021-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 березня 2021 року м. Рівне №460/6676/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зозулі Д.П. за участю секретаря судового засідання Минько Н.З. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Ващишин Олександр Петрович,

відповідача: представник Охман Наталія Петрівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛД С"
доПоліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки
про визнання протиправними та скасування постанов, -
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Голд С» (далі - позивач) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області (далі - відповідач), в якому просить суд скасувати постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 204424, № 204425, прийняті 07.07.2020 начальником Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області.

За змістом позовної заяви позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час рейдової перевірки 26.05.2020 на автомобільній дорозі М-06 Київська область, 36 км, був зупинений належний ТзОВ «Голд С» транспортний засіб марки DAF FT XE 105.460, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом JANMIL NW-15, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 для проведення рейдової перевірки. За результатами перевірки складений акт № 235168 від 27.05.2020, в якому зафіксовано, що під час перевірки виявлено порушення перевищення габаритно-вагових норм, зокрема, навантаження на одиничну вісь склало 12,8 т, що перевищує допустиму норму на 16,36 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, відповідальність за яке передбачено абз.15 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Позивач вказує, що оскільки перевозився подільний вантаж (солод пивоварний ячмінний), то водій транспортного засобу привів габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового переміщення вантажу на напівпричепі, що підтверджено чеком (квитанцією) зважування від 27.05.2020 № 05687. Позаяк перевозився сипучий вантаж, який є рухомим під час руху автомобіля, то його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, що в свою чергу не дає можливості за відсутності відповідної методики зважування з достовірністю встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень. А тому проведення зважування у статиці шляхом поосьового заїзду тягача на платформу ваг, без дотримання часу необхідного для врівноваження сипучого (подільного) вантажу, не може дати достовірних результатів навантаження на одну вісь транспортного засобу, адже це не дозволяє врахувати перерозподіл тиску на осі та зсув центру ваги під час нахилу тягача при заїзді на платформу ваг.

В акті № 235168 від 27.05.2020 немає жодних доказів того, що габаритно-ваговий контроль позивача було здійснено у спеціально відведеному та належно облаштованому для нього місці, та здійснено на обладнанні, яке відповідає вимогам законодавства. Відсутність таких документів на пристрій, яким проводилося зважування транспортного засобу, позбавляє можливості перевірити відповідність цього приладу параметрам та технічному стану, що пред`являються до таких пунктів вагового контролю. Позивач вказує, що вагове обладнання повинно забезпечувати поосьове зважування у русі і визначати повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше ніж 2% та дискретністю вимірювання в межах технічних характеристик вагового обладнання, визначених виробником. Посилаючись на пп.2 п.2 Порядку № 879, позивач зазначає, що методика, згідно якої повинен проводитися процес визначення навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології не затверджена, відтак, зважування транспортного засобу з сипучим вантажем без застосування відповідної методики не можна вважати достовірним. Крім того, позивач зазначає, що 27.05.2020 під час рейдової перевірки відповідачем встановлено невиконання ТзОВ «Голд С» припису. Однак перевірка виконання вимог припису здійснюється під час позапланової перевірки. Враховуючи вищевикладене, позивач вважає спірні постанови протиправним та такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 23.10.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження та встановлено відповідачу строк подання до суду відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 23.12.2020 продовжено, з ініціативи суду, для Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області пропущений з поважних причин процесуальний строк встановлений судом для подання відзиву на позовну заяву на 15 календарних днів.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог. 27 травня 2020 року контролюючими особами Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, відповідно до направлення на перевірку № 000186 від 21.05.2020, на а/д М-06 36 км проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів.

Відповідно до п. 3, 4 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою КМУ №422 від 20.05.2013р. (далі - Порядок №422), був зупинений транспортний засіб марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 .

За результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки (з причепом) DAF, номерний знак НОМЕР_1 було встановлено, що навантаження на одиночну вісь складає 12,8 т при нормативно допустимому - 11 т.

Про вказані вище дані результатів габаритно-вагового контролю свідчить талон про зважування від 26.05.2020, транзакція № 05672, час зважування 23:32 год.

Відповідно до ч. 4 п. 4 Порядку №1007/1207 та на підставі талону про зважування від 26.05.2020, контролюючими особами Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки було складено довідку про здійснення габаритно-вагового контролю від 27.05.2020 № 043343.

На підставі п. 6 Порядку №422, у зв`язку з виявленими під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових параметрів нормам та правилам, також, було складено Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 024353 від 27.05.2020.

В акті № 235168 від 27.05.2020 проведення перевірки відображено, що при перевезенні вантажу встановлено перевищення вагових параметрів на одиночну вісь транспортного засобу на 16,36 %, при цьому відсутній дозвіл на участь у дорожньому русі великоваговим транспортним засобом, відповідальність за що передбачена абз.15 ч.1 чт. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Водій ОСОБА_1 ознайомився із складеними матеріалами, підписав акт проведення перевірки, пояснивши, що про перевантаження не знав.

Відповідач зазначає, що форма документа, складеного посадовими особами Укртрансбезпеки за наслідками перевірки позивача, затверджена нормативно-правовими актами. Вимог щодо зазначення у цьому документі будь-яких характеристик в частині вимірювального та зважувального обладнання при проведенні габаритно-вагового контролю, не передбачено. Вказує, що Державна служба України з безпеки на транспорті була утворена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», реорганізувавши шляхом злиття Укртрансінспекції та Державної інспекції з безпеки на морському та річковому транспорті. Відповідно до пункту 5 цієї постанови Кабінету Міністрів України центральні органи виконавчої влади, що утворюються шляхом реорганізації інших центральних органів виконавчої влади, є правонаступниками органів, які реорганізовуються. Відтак, Укртрансбезпека є правонаступником Укртрансінспекції. А тому, жодних порушень законодавства в тому, що довідку про результати габаритно-вагового контролю підписала посадова особа Укртрансбезпеки, а не Укртрансінспекції, на думку відповідача, не має.

Крім того, за результатами рейдової перевірки транспортного засобу позивача, що була проведена 10.09.2019 Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області винесло припис щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт № 0172032, яким позивачу ТзОВ «Голд С» запропоновано вжити заходів до усунення виявлених порушень, але не пізніше 12.11.2020. Із змісту даного припису встановлено, що водій не надав уповноваженим особам дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України транспортним засобом, вагові параметри якого перевищують нормативні. Актом від 27.05.2020 № 235168 також встановлено, що під час вантажних перевезень у водія транспортного засобу відсутній дозвіл на рух транспортного засобу з перевищенням вагових обмежень. Таким чином, розглядаючи 07.07.2020 справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт в частині відсутності відповідного дозволу, на думку Управління, керівником було підставно прийнято рішення про застосування адміністративно-господарського штрафу за невиконання вимог припису щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт. Враховуючи викладене, відповідач вважає спірні постанови правомірними.

Ухвалою суду від 23.12.2020 замінено первісного відповідача Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області, його правонаступником Поліським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки (далі - відповідач).

У судовому засіданні представник позивача, підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача заперечила проти позовних вимог, та просила суд відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

На підставі статей 243, 250 КАС України, вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 24.03.2021.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суду слід зазначити наступне.

Так, судом встановлено, що 26.05.2020-27.05.2020 контролюючими особами Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, відповідно до направлення на перевірку № 000186 від 21.05.2020, на а/д М-06, 36 км Київ-Чоп проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів.

В межах проведення рейдової перевірки був зупинений транспортний засіб марки DAF FT XE 105.460, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом JANMIL NW-15, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 для проведення рейдової перевірки.

За результатами габаритно-вагового контролю вказаних транспортних засобів було встановлено, що навантаження на одиничну вісь складає 12,8 т при допустимих 11 т.

Після габаритно-вагового контролю інспекторами Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки складені довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 27.05.2020 № 043343, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 024353 від 27.05.2020, розрахунок плати за проїзд від 27.05.2020 № 024353 та акт проведення перевірки № 2235168 від 27.05.2020.

Справа про порушення законодавства про автомобільний транспорт була розглянута начальником Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області 07.07.2020 за участі представника ТзОВ «ГОЛД С», адвоката Ващишина О.П.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України «Про автомобільний транспорт» від 5 квітня 2001 року № 2344-ІІІ(далі - Закон № 2344-ІІІ).

Вказаний Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень (ст. 3 Закону № 2344-ІІІ).

Відповідно до ч. 4ст. 6 Закону № 2344-ІІІ, реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

На виконання вимог абзацу 4 пункту 1постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 10 вересня 2014 року «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті та підпорядкувавши Службі, що утворюється, Державну спеціальну службу транспорту.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Постанова № 103).

Відповідно до п. 1 Постанови № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно з п.п.1 п. 4 Постанови № 103, основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Відповідно до п. 8 Постанови № 103, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Пунктом 3постанови Кабінету Міністрів України № 592 від 26 червня 2015 року «Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті» утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області.

В силу вимог пп. 15, 27 п. 5 Постанови № 103, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Водночас, процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567(далі - Порядок № 1567).

Відповідно до п. 2 Порядку № 1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

За приписами п. 4 Порядку № 1567 державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відтак, саме на Укртрансбезпеку покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, в тому числі державного контролю шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно з п. 14 Порядку № 1567, рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Відповідно до абз. 2 п. 15 Порядку № 1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Статтею 48 Закону № 2344-ІІІпередбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

За змістом статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 8 вересня 2005 року № 2862-ІV, рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198затверджені Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, відповідно до пункту 16 яких перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства.

Згідно з пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30(далі - Правила № 30), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 22.5ПДР, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Пунктом 4 Правил № 30 передбачено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 затверджений Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок № 879).

Підпунктом 4 пункту 2 Порядку № 879 встановлено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Також положеннями пункту 3 Порядку № 879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно з пунктами 16-18 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль. У разі коли за допомогою автоматичних зважувальних пунктів виявлено факт перевищення встановлених габаритно-вагових параметрів, габаритно-ваговий контроль транспортного засобу здійснюється на найближчому стаціонарному та/або пересувному пункті габаритно-вагового контролю. За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Відповідно п. 28 Порядку № 879, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Матеріалами справи підтверджується, що 26.05.2020 посадовими особами відповідача був проведений габаритно-ваговий контроль транспортного засобу, що використовується позивачем, що передбачало визначення його фактичної маси та навантаження на осі із застосуванням зважувального обладнання.

Після проведення зважування була сформована квитанція транзакція № 05672 від 26.05.2020 (час зважування 23:32год.), згідно з якою навантаження на одиничну вісь склало 12 т 800 кг.

Відповідно до п. 23 Порядку № 879 власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.

Згідно з п. 24 Порядку № 879 після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

Матеріалами справи підтверджується, що 27.05.2020 був проведений повторний габаритно-ваговий контроль транспортного засобу, що використовується позивачем, квитанція транзакція № 05687 (час зважування 0:55 год.), згідно якої навантаження на одиничну вісь склало 11 т 260 кг.

Будь-яких письмових застережень з приводу неправильного (недостовірного) визначення маси на одиничну вісь зважувальним обладнанням, порушення процедури проведення габаритно-вагового контролю (як при першому зважування, так і при повторному) чи виконання неналежним обладнанням водієм ТзОВ «Голд С» ні у довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 27.05.2020 року, ні в акті перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 27.05.2020 року вчинено не було.

Поряд з цим, в акті № 235168 від 27.05.2020 в графі «Пояснення водія про причини порушень», водій ОСОБА_1 зазначив, що «за перевантаження не знав».

В акті зафіксовано порушення вимог статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» - дозвіл на рух автомобільними дорогами загального користування з перевищенням вагових обмежень, у водія автомобіля під час проведення рейдової перевірки відсутні.

В силу приписів абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344, відсутність в автомобільного перевізника вищевказаних документів, за умови перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 10% до 20% є достатньою правовою підставою для застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відтак, суд доходить висновку, що розмір штрафу в сумі 17000 грн. відповідає вимогам абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344.

Надаючи оцінку доводам позивача щодо протиправності оскаржуваного рішення, суд зазначає таке.

Здійснюючи перевезення сипучого вантажу (в даному випадку солоду пивоварного), перевізник повинен був врахувати, що під час руху по дорозі можливе пересипання вантажу та зміна ваги по осям, а відтак він мав би здійснити таке розміщення вантажу, щоб не допустити його надмірного пересипання (завантажити менше солоду, або зафіксувати його на напівпричепі), рівномірно розмістивши).

Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.2014 "Про затвердження Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні" на водія та перевізника покладено ряд обов`язків щодо навантаження, розміщення, закріплення та перевезення сипучого вантажу, які позивачем не були виконані.

Відповідно до пунктів 8.14 та 8.15 зазначених Правил, завантажені предмети слід розміщувати і закріпляти так, щоб запобігти їх падінню, волочінню, травмуванню ними супровідних осіб чи створенню перешкод для руху.

Вантаж повинен бути належним чином закріплений засобами кріплення (ременями, ланцями, розтяжками, тросами, розпірними перекладинами, якірними рейками (балками), сітками тощо) відповідно до національних стандартів щодо правил безпечного закріплення вантажів і засобів кріплення. Кількість засобів кріплення вантажу повинна бути достатньою для здійснення його безпечного перевезення.

Згідно з пунктом 12.1 зазначених Правил, при транспортуванні вантажів слід дотримувати вимог Правил дорожнього руху України.

Пунктом 12.5 вказаних Правил передбачено, що для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова; волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Пунктом 8.20 зазначених Правил визначено, що водій зобов`язаний перевірити відповідність кріплення і складання вантажу на рухомому складі умовам безпеки руху та забезпечення цілості рухомого складу, а також сповістити Замовника про виявлені недоліки у кріпленні та складанні вантажу, які загрожують його збереженню.

Відповідно до п. 8.21 зазначених правил, виходячи з вимог безпеки руху, водій зобов`язаний перевірити відповідність габаритів вантажу розмірам, що зазначені у Правилах дорожнього руху України.

Отже, водій, який здійснює вантажні перевезення, зокрема сипучого вантажу великоваговим автомобільним транспортом, зобов`язаний дотримуватись встановлених правил, з метою уникнення порушень законодавства про автомобільний транспорт.

Відповідно до пунктів 23 та 24 Порядку № 879, власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб: після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

Таким чином, під час фіксації транспортного засобу з перевищенням вагових параметрів перевізник або його уповноважена особа мають право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб. Тобто це право перевізника і саме перевізник має бути зацікавлений у дотриманні всіх норм перевезення вантажу.

Як зазначає позивач у позовній заяві, оскільки перевозився подільний вантаж (солод пивоварний ячмінний), то водій транспортного засобу привів габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового переміщення вантажу на напівпричепі, що підтверджено чеком (квитанцією) зважування від 27.05.2020 № 05687.

Таким чином, позивач фактично сам підтвердив перевищення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу при первинному зважуванні.

Щодо посилання позивача на те, що матеріали перевірки не містять інформації про засіб вимірювальної техніки, яким проводилось зважування суд зазначає, що реквізити Акта перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом затверджені додатком №3 до Порядку №1567; Довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю затверджені додатком №1 до Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України 10.10.2013 №1007/1207. Зазначені документи є встановленої форму, затверджені реквізити яких не передбачаються внесення інформації щодо засобу вимірювальної техніки.

Аргументи позивача щодо відсутності відповідної методики, передбаченої в пп.2 п.2 Порядку № 879, що свідчить про неможливість встановлення достовірного та точного показника навантаження на вісь з відповідним сипучим вантажем судом не приймаються з огляду на таке.

Наявність у терміні «вимірювання (зважування)» посилання на методику, затверджену спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології, не розцінюється судом як наявність у відповідача обов`язку під час здійснення габаритно-вагового контролю керуватися такою методикою.

Щодо зважувального обладнання, яке було задіяне у габаритно-ваговому контролю транспортних засобів позивача, слід зазначити таке: зважування проводилося вагами автомобільними тензометричними типу «Лахта-У» СВ-80000А/18.

На засіб вимірювальної техніки видано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 08.05.2020 № П 40М 0470 4920 з терміном дії до 08.05.2021.

За результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ ЕN 45501:2017 та експлуатаційної документації фірми-виробника.

Отже, вага якою проводилося зважування транспортного засобу є справною і такою, що відповідає вимогам законодавства.

Щодо оформлення довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю, зокрема, зауваження позивача про підписання довідки посадовою особою Укртрансбезпеки, а не Укртрансінспекції, як того вимагає форма довідки, суд зазначає, що Державна служба України з безпеки на транспорті була утворена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади, реорганізувавши шляхом злиття Укртрансінспекції та Державної інспекції з безпеки на морському та річковому транспорті. Відповідно до пункту 5 цієї постанови Кабінету Міністрів України центральні органи виконавчої влади, що утворюються шляхом реорганізації інших центральних органів виконавчої влади, є правонаступниками органів, які реорганізовуються. Відтак, Укртрансбезпека є правонаступником Укртрансінспекції.

Не приведення Кабінетом Міністрів України документів у відповідність до діючих нормативно правових-актів не свідчить про недостовірність відомостей зазначених в таких документах.

Вирішуючи адміністративний спір в частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови від 07.07.2020 № 204425 про застосування до ТзОВ «Голд С» штрафу в розмірі 680,00грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 13 частини першої статті 60 Закону №2344-III, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за невиконання перевізниками або їхніми представниками приписів органів державного контролю щодо усунення порушень транспортного законодавства - штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 31 Правил №1567, за результатами розгляду справи про порушення керівник органу державного контролю або його заступник за наявності підстав виносить припис щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт.

Припис підлягає обов`язковому виконанню в зазначений у ньому строк. Про виконання припису уповноважена особа суб`єкта господарювання повинна письмово повідомити керівникові органу державного контролю.

Припис складається за формою згідно з додатком 6 у двох примірниках, один з яких видається уповноваженій особі суб`єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням.

За результатами рейдової перевірки транспортного засобу позивача, що була проведена 10.09.2019 Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області винесло припис щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт №0172032, яким позивачу ТзОВ "ГОЛД С" запропоновано вжити заходів до усунення виявлених порушень, але не пізніше 12.11.2020.

Із змісту даного припису встановлено, що водій не надав уповноваженим особам дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України транспортним засобом, вагові параметри якого перевищують нормативні.

Судом встановлено, що на виконання припису щодо усунення порушень, ТзОВ «Голд С» надало до Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області інформацію про те, що з водіями проведена роз`яснювальна робота з метою недопущення в майбутньому порушень відповідних положень законодавства про автомобільний транспорт щодо внутрішніх перевезень вантажу з перевищенням вагових параметрів на вісь (осі) транспортного засобу та без дозволу, який надає право на рух автомобільними дорогами України. Даний лист отримано відповідачем 11.11.2019.

Рейдова перевірка, що стала підставою для притягнення до відповідальності ТзОВ «Голд С», передбаченої абзацом 13 частини 1 статті 60 Закону № 2344-ІІІ за невиконання вимог припису, проведена 27.05.2020, тобто після закінчення строку, встановленого приписом для усунення порушень, що свідчить про обґрунтованість висновків органу державного контролю про невиконання вимог припису.

Зважаючи на вказане, суд приходить до висновку про те, що постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 07.07.2020 № 204425, № 204424 прийняті начальником Управлінням Укртрансбезпеки у Рівненській області на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Доводи та посилання позивача не спростовують встановленого відповідачем порушення у сфері автомобільного транспорту, тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Судові витрати у вигляді сплаченого судового збору відповідно до ст. 139 КАС України позивачу не відшкодовуються за відсутності правових підстав.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛД С" (33022, вул. Гагаріна, 30, м. Рівне, Рівненська область, ) до Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (33013, вул. Небесної Сотні, 34, м. Рівне, Рівненська область, ) про визнання протиправними та скасування постанови Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області № 204424 від 07 липня 2020 року та постанови Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області № 204425 від 07 липня 2020 року, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 29 березня 2021 року

Суддя Д.П. Зозуля