Справа № 320/4612/19
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2021 року м. Київ № 320/4612/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панченко Н.Д., за участю секретаря судового засідання Десятнюк А.В.,

представника позивача - Гарголь В.В.,

представника відповідача - Мирошниченко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Дружба" до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

до суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Дружба" (07754, Київська область, Яготинський район, с. Капустинці, вулиця Гагаріна 1, ) з позовом до Головного управління ДФС у Київській області, правонаступник - Головне управління ДПС у Київській області (03161 м. Київ, вулиця народного Ополчення 5-А), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 22.03.2019 № , від 22.03.2019 № , від 22.03.2019 № , від 22.03.2019 № та від 22.03.2019 № .

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що податковим органом помилкового встановлено порушення Позивачем вимог Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток за 2016 рік на суму 1037665 грн., не подано податкову декларацію з податку на прибуток підприємства з додатками за 2016 рік та занижено податок на додану вартість за грудень 2016 року на суму 33072 грн., завищено суму від`ємного значення з податку на додану вартість за вересень 2018 року на суму 27200 грн., та п. 15 п. 27 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, оскільки висновки посадових осіб, які здійснювали перевірку, є хибними, не ґрунтуються на дійсних фактичних обставинах та зроблені у зв`язку з невірним застосуванням норм податкового законодавства, без належного дослідження наданих позивачем до перевірки первинних документів, у зв`язку із чим податкові повідомлення-рішення від 22.03.2019 № , від 22.03.2019 № , від 22.03.2019 № , від 22.03.2019 № та від 22.03.2019 № , що прийняті на підставі даного акту, є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву.

07 листопада 2019 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив у задоволенні адміністративного позову відмовити, з урахуванням того, що податкові повідомлення - рішення від 22.03.2019 № , від 22.03.2019 № , від 22.03.2019 № , від 22.03.2019 № та від 22.03.2019 № були прийняти відповідно до вимог чинного законодавства

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.05.2020 судом було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22 липня 2020 року, після чого розгляд справи не одноразово відкладався.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Дружба" зареєстроване за адресою: Київська область, Яготинський район, с. Капустинці, вул. Гагаріна 1, за кодом .

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі направлень від 15.01.2019 №65, №66, №67, №68, №69 та №70, виданих ГУ ДФС у Київській області, відповідно до плану - графіка проведення планових виїзних перевірок суб`єктів господарювання, на підставі наказу Головного управління ДФС у Київській області від 03.01.2019 №13 була проведена документальна планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Дружба" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2016 по 30.09.2018, валютного - за період з 01.01.2016 по 30.09.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 30.09.2018, на підставі якої складено акт перевірки № 158/10-36-14-02-13/30771141 від 01.03.2019 (надалі - акт перевірки), в якому зроблено висновок про порушення позивачем п. 44.1 ст. 44, пп.134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток за 2016 рік на суму 1037665 грн., п. 120.1 статті 120 Податкового кодексу України, а саме не подано податкову декларацію з податку на прибуток підприємства з додатками за 2016 рік та пп. «г» п. 198.5 ст.198 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на додану вартість за грудень 2016 року на суму 33072 грн., завищено суму від`ємного значення з податку на додану вартість за вересень 2018 року на суму 27200 грн., та п. 15 п. 27 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні.

22 березня 2019 року Головним управлінням ДФС у Київській області, на підставі порушень, що були встановлені та відображені в акті перевірки, прийнято податкове повідомлення-рішення №, згідно якого збільшено суму грошового зобов`язання з платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 41340,00 грн.

22 березня 2019 року Головним управлінням ДФС у Київській області, на підставі порушень, що були встановлені та відображені в акті перевірки, прийнято податкове повідомлення-рішення №, згідно якого застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 44798,44 грн.

Також, 22 березня 2019 року Головним управлінням ДФС у Київській області, на підставі порушень, що були встановлені та відображені в акті перевірки, прийнято податкове повідомлення-рішення №, згідно якого застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем податок на прибуток приватних підприємств в загальній сумі 170,00 грн.

Крім того, 22 березня 2019 року Головним управлінням ДФС у Київській області, на підставі порушень, що були встановлені та відображені в акті перевірки, прийнято податкове повідомлення-рішення №, згідно якого застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем податок на прибуток приватних підприємств в загальній сумі 1297081,00 грн.

Також, 22 березня 2019 року Головним управлінням ДФС у Київській області, на підставі порушень, що були встановлені та відображені в акті перевірки, прийнято податкове повідомлення-рішення №, згідно якого зменшено розмір суми від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 27200,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятими Головним управлінням Державної фіскальної служби у Київській області податковими повідомленнями-рішеннями від 22.03.2019 № , № , № , № та № вважаючи їх протиправними та таким, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 22.03.19 року.

Позивач стверджує, що податкове повідомлення-рішення № від 22.03.2019 щодо застосування штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів в сумі 44798,44 грн. винесено за підстав, викладених на сторінці 28 Акту перевірки де зазначено про перевищення ліміту залишку готівки в касі підприємства в 2018 році в сумі 22399,22 грн. у зв`язку з не підтвердженням підписами одержувачів коштів за відомістю № 1 до видаткового касового ордеру № 5 від 09.01.18 на суму 8633,06 грн., за відомістю № 2 до видаткового касового ордеру № 7 від 17.01.18 на суму 10359,66 грн., за відомістю до видаткового касового ордеру №84 від 12.06.18 на суму 3453,22 грн. є протиправним та не базується на нормах чинного законодавства України так як під час проведення перевірки відповідачу надано касові документи з підтверджуючими підписами отримувачів коштів, а саме:

- відомість № 1 від 09.01.18, видатковий касовий ордер № 5 від 09.01.18, видатковий касовий ордер № 5/1 від 09.01.18 (отримання ОСОБА_1 орендної плати за земельний пай в сумі 3453,22 грн.), видатковий касовий ордер № 5/2 від 09.01.18 (отримання ОСОБА_2 орендної плати за земельний пай в сумі 3453,22 грн.), видатковий касовий ордер № 5/3 від 09.01.18р. (отримання ОСОБА_3 орендної плати за земельний пай в сумі 1726,62 грн.);

- відомість № 2, видатковий касовий ордер № 7 від 17.01.18р., видатковий касовий ордер № 7/1 від 17.01.18р. (отримання ОСОБА_4 орендної плати за земельний пай в сумі 3453,22 грн.), видатковий касовий ордер № 7/2 від 17.01.18р. (отримання ОСОБА_4 орендної плати за земельний пай в сумі 3453,22 грн.), видатковий касовий ордер № 7/3 від 17.01.18р. (отримання ОСОБА_5 орендної плати за земельний пай в сумі 3453,22 грн.),

- відомість від 12.06.18, видатковий касовий ордер № 84 від 12.06.18, видатковий касовий ордер № 84/1 від 12.06.18 (отримання ОСОБА_6 орендної плати за земельний пай в сумі 3453,22 грн.).

У судовому засіданні представник Позивача зазначив, що 09.01.18, 17.01.18, та 12.06.18, відповідальна особа (головний бухгалтер ОСОБА_7 ), перевіривши видаткові ордери № 5, № 84, № 7 та встановивши їх невідповідність пунктам 27, 28, 32 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 29.12.17 року № 148, із змінами та доповненнями (далі за текстом - Положення № 148), згідно п 34 цього Положення повернула дані документи на доопрацювання. Після доопрацювання було видано видаткові касові ордери: № 5/1, № 5/2, № 5/3 від 09.01.18, що загальною сумою видачі становлять 8633,06 грн. і відповідають неправильно оформленому ордеру № 5 та яка зазначена у відомості на виплату грошей № 1 від 09.01.18; № 7/1, № 7/2, № 7/3 від 17.01.18, що загальною сумою видачі становлять10359,66грн. і відповідають неправильно оформленому ордеру № 7таяказазначена у відомості на виплату грошей № 2від17.01.18; № 84/1 від 12.06.18р., що загальною сумою видачі відповідає неправильно оформленому ордеру №84 та яка зазначена у відомості на виплату грошей від 12.06.18.

Згідно вимог Положення № 148 та частини першої та другої ст. 9 Закону України від 16.07.99 № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", із змінами та доповненнями недоліки в первинних документах було усунуто, та у відповідності до п. 35 Положення № 148, належним чином оформлені видаткові касові ордери №№ 5/1, 5/2, 5/3, 7/1, 7/2, 7/3 та 84/1 після складання касиром звіту та його оброблення, скомплектовані в хронологічному порядку, пронумеровані, сформовані в справи відповідно до номенклатури справ та збережені відповідно до законодавства України.

Представник Позивача зазначив, що ревізори Відповідача відмовились прийняти до розгляду зазначені видаткові касові ордери № 5/1, № 5/2, № 5/3 від 09.01.18; № 7/1, № 7/2, № 7/3 від 17.01.18, та № 84/1 від 12.06.18, мотивуючи таку відмову тим, що зазначені видаткові касові ордери оформлені з порушенням, а саме: «…не мають наскрізну нумерацію сторінок, а мають дробний номер від видаткових касових ордерів складених у відповідні дні…».

Так, відповідач вказав, що видача готівки з каси проводиться за видатковими касовими ордерами або видатковими відомостями. Документи на видачу готівки підписуються керівником і головним бухгалтером або особою, уповноваженою на це керівником. До видаткових ордерів додаються заяви на видачу готівки, розрахунки.

Відповідно до п.40 Положення №148 касир здійснює запис в касовій книзі за операціями одержання або видачі готівки за кожним касовим ордером і видатковою відомістю в день її надходження або видачі.

Отже, до перевірки надано відомості на виплату грошей, які мають свої відображення у касовій книзі підприємства за відповідні дні:

№1 до видаткового касового ордеру №5 від 09.01.2018 року на суму 8633.06 грн.,

№2 до видаткового касового ордеру №7 від 17.01.2018 року на суму 10359,66 грн.,

№ 14 до видаткового касового ордеру №84 від 12.06.2018 року на суму 3453.22 грн. у яких видача готівки з каси не підтверджена підписами одержувача коштів.

Крім того, надані ТОВ «Агрофірма Дружба» документи після проведення перевірки до заперечення на акт перевірки, а саме видаткові касові ордери: №5/1, №5/2. №5/3 від 09.01.2018 року; №7/1, №7/2, №7/3 від 17.01.2018 року та №84/1 від 12.06.2018 року, які були відсутні на момент проведення перевірки, не мають наскрізну нумерацію сторінок, а мають дробний номер від видаткових касових ордерів складених у відповідні дні та не мають відображення у касовій книзі підприємства.

Відповідно до п.34 Положення №148. касир під час одержання касових ордерів або видаткових відомостей зобов`язаний перевіряти: 1. Наявність і справжність на документах підписів, передбачених додатками 2 і 3 цього Положення, а на видатковій відомості - дозвільного напису керівника установи/підприємства або осіб, які ним уповноважені; 2. Правильність оформлення документів, наявність усіх реквізитів; 3.Наявність перелічених у документах додатків.

Касир повертає документи для оформлення в раз; невиконання хоча б однієї з вимог, зазначених у пп.1-3 п.34 розділу ІІІ цього Положення,

Ліміт залишку готівки в касі (далі - ліміт каси) - граничний розмір суми готівки, що може запишатися в касі в позаробочий час.

Відповідно до п.15 Положення №148 установи/підприємства мають право гримати в позаробочий час у своїх касах готівкову виручку (готівку) в межах, що не перевищують самостійно встановлений ними ліміт каси.

Відповідно до п.27 Положення №148. видаткові касові ордери або видаткові відомості не приймаються для виведення залишку готівки в касі, якщо видача готівки з каси не підтверджена підписом одержувача.

Відповідно до п.40 Положення №148, касир здійснює запис в касовій книзі за операціями одержання або видачі готівки за кожним касовим ордером і видатковою відомістю в день її надходження або видачі.

Отже, надані до заперечення видаткові касові ордери №5/1. №5/2. №5/3 від 09.01.2018 року; №7/1. №7/2. №7/3 від 17.01.2018 року; № 84/1 від 12.06.2018 року не відображені в касовій книзі підприємства за відповідні дні та не можуть прийматися для виведення залишку готівки в касі, а надані до перевірки відомості на виплату грошей, які мають свої відображення у касовій книзі підприємства за відповідні дні: №1 до видаткового касового ордеру №5 від 09.01.2018 року на суму 8633.06 грн., № 2 до видаткового касового ордеру №7 від 1 7.01.2018 року на суму 10359.66 грн., № 14 до видаткового касового ордеру №84 від 12.06.2018 року на суму 3453.22 грн. також не можуть прийматися для виведення залишку готівки в касі, так як видача готівки з каси не підтверджена підписами одержувача коштів.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення № від 22.03.19 року з таких підстав.

Встановлені обставини і факти, що стали підставами звернення до суду.

Так, у період з 15 січня 2019 року по 25 лютого 2019 року ГУ ДФС у Київській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Агрофірма Дружба» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2016 року по 30 вересня 2018 року, за результатами якої складено акт від 01.03.2019 № 158/10-36-14-02-13/30771141 «Про результати документальної планової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Дружба» () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 30.09.2018, валютного - за період з 01.01.2016 по 30.09.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування - за період з 01.01.2016 по 30.09.2018».

Ревізори виявили порушення, які зафіксовані у Акті перевірки.

Суть порушень, на думку податкового органу (за податковим повідомленням-рішенням № від 22.03.19 року): встановлено факт перевищення ліміту залишку готівки в касі підприємства у 2018 році у сумі 22399,22 грн., чим порушено п.15, п.27 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", затвердженого постановою Правління НБУ від 29.12.2017 року №148 (із змінами та доповненнями).

ТОВ "Агрофірма Дружба" установило ліміт залишку готівки в касі самостійно (наданою під час проведення перевірки) в сумі: 17.00грн. з 01.01.2016 по 31.12.2016 року на підставі наказу від 01.01.2016 року №5; 17.00грн. з 01.01.2017 по 31.12.2017 року на підставі наказу від 01.01.2017 року №1/1; 17.00грн. з 01.01.2018 по 31.12.2018 року на підставі наказу від 02.01.2018 року №1.

Однак станом на 09.01.2018 залишок готівки в касі Позивача на кінець дня становив 8634,81 грн. 17.01.2018 - 10344,41 грн. та 12.06.2018 - 3437,79 грн. (стор. 27-28 Акту перевірки);

Штрафна санкція за перевищення встановлених лімітів залишку готівки в касах - у двократному розмірі сум виявленої понадлімітної готівки за кожний день, відповідно до приписів абз. 2 ст. 1 Указу Президента №436/95 від 12.06.1995 року «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» (що діяв на час перевірки).

22 березня 2019 року керівник ГУ ДФС погодився з висновками ревізорів та прийняв податкове повідомлення-рішення № яким до Позивача застосовано штрафні санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів в сумі 44798,44 грн.

Юридична оцінка, встановлених судом обставин і фактів справи.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації роботи з готівкою визначається Положенням №148.

Видача готівки з кас проводиться за видатковими касовими ордерами (додаток 3 до Положення № 148) або видатковими відомостями згідно Положення № 148:

- п. 26. «Видача готівки з кас проводиться за видатковими касовими ордерами (додаток 3) або видатковими відомостями. Документи на видачу готівки підписуються керівником і головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником. До видаткових ордерів додаються заяви на видачу готівки, розрахунки.

Підпис керівника установи/підприємства на видаткових касових ордерах не обов`язковий, якщо на доданих до видаткових касових ордерів документах, заявах, рахунках є його дозвільний напис»;

- п. 27. «Касир вимагає пред`явити паспорт або інший документ, що посвідчує особу та відповідно до законодавства України може бути використаний на території України для укладення правочинів, у разі видачі окремим фізичним особам готівки (у тому числі працівникам установи/підприємства) за видатковим касовим ордером або видатковою відомістю, записує його найменування і номер, ким і коли він виданий. Фізична особа розписується у видатковому касовому ордері або видатковій відомості про одержання готівки із зазначенням одержаної суми (гривень - словами, копійок - цифрами). Одержувачі пред`являють паспорти чи документи, що їх замінюють, якщо видаткова відомість складена на видачу готівки кільком особам, та розписуються у відповідній графі документа.

Видаткові касові ордери або видаткові відомості не приймаються для виведення залишку готівки в касі, якщо видача готівки з каси не підтверджена підписом одержувача.

Видача готівки фізичним особам, яких немає в штатному розписі установи/підприємства, проводиться за видатковими касовими ордерами, що виписуються окремо на кожну особу, або за окремою видатковою відомістю».

- п. 28. «Касир проводить видачу готівки тільки особі, зазначеній у видатковому касовому ордері або видатковій відомості».

- п. 32. «Прибуткові касові ордери і квитанції до них, а також видаткові касові ордери і видаткові відомості заповнюються бухгалтером (відповідальною особою установи/підприємства, на яку покладено обов`язок з оформлення цих документів) у будь-який спосіб, який забезпечив би належне збереження цих записів протягом установленого для зберігання документів терміну.

У касових ордерах зазначається підстава для їх складання і перелічуються додані до них документи. Видача касових ордерів і видаткових відомостей на руки особам, які вносять або одержують готівку, забороняється.

Приймання і видача готівки за касовими ордерами проводиться тільки в день їх складання.

Виправлення в касових ордерах та видаткових відомостях забороняються.

Реквізити у видатковому ордері "Одержав", "Дата", "Сума", "Підпис одержувача", дані документа, що засвідчує особу отримувача (які заповнюються отримувачем готівки (додаток 3 до цього Положення)) та в прибутковому ордері "Прийнято від" не заповнюються в касових ордерах, які оформляються на загальну суму проведених установою/підприємством касових операцій (видача готівки за видатковими відомостями, електронними платіжними засобами, здавання готівки до банку, отримання готівки з банку за чеком та оприбуткування її в касі). Інші реквізити в касових ордерах та видаткових відомостях є обов`язковими до заповнення».

- п. 34. «Касир під час одержання касових ордерів або видаткових відомостей зобов`язаний перевірити: 1) наявність і справжність на документах підписів, передбачених додатками 2 та 3 до цього Положення, а на видатковій відомості - дозвільного напису керівника установи/підприємства або осіб, які ним уповноважені; 2) правильність оформлення документів, наявність усіх реквізитів; 3) наявність перелічених у документах додатків.

Касир повертає документи для оформлення в разі невиконання хоча б однієї із вимог, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 34 розділу III цього Положення».

- п. 35. «Касові документи після складання касиром звіту та оброблення цього звіту комплектуються в хронологічному порядку, нумеруються, формуються в справи відповідно до номенклатури справ та зберігаються відповідно до законодавства України відповідальною особою, на яку керівником покладено обов`язок щодо їх зберігання.

Касові документи виносяться з приміщення установи/підприємства тільки за письмовим дозволом керівника або головного бухгалтера. До кінця робочого дня такі документи обов`язково повинні бути повернуті до приміщення установи/підприємства».

Відповідно до частин першої та другої ст. 9 Закону України від 16.07.99 № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", із змінами та доповненнями, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, зокрема, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення та особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Для встановлення обставин справи судом було витребувано у Позивача касову книгу за період з січня по грудень 2018 року (далі за текстом - Касова книга), яка була надана представником Позивача та досліджена у судовому засіданні.

У цій Касовій книзі містяться відомості про видачу готівки на підставі видаткових касових ордерів, зокрема: на сторінці 3 Касової книги містить дані про видачу готівкових грошових коштів 09 січня 2018 року за видатковими касовими ордерами №№ 5/1, 5/2, 5/3 на загальну суму 8633,06 грн., а також містить відомості про видатковий касовий ордер № 5 за яким виплата не проводилась; на сторінці 4 Касової книги містить дані про видачу готівкових грошових коштів 17 січня 2018 року за видатковими касовими ордерами №№ 7/1, 7/2, 7/3 на загальну суму 10359,66 грн., а також містить відомості про видатковий касовий ордер № 7 за яким виплата не проводилась; на сторінці 39 Касової книги містить дані про видачу готівкових грошових коштів 12 червня 2018 року за видатковим касовим ордером № 84/1 в сумі 3453,22 грн., а також містить відомості про видатковий касовий ордер № 84 за яким виплата не проводилась.

Акт перевірки не містить відомостей про ухилення Позивача від надання Касової книги для перевірки ревізорам Відповідача, окрім того під час огляду Касової книги у судовому засіданні представником Відповідача не оскаржувалася її автентичність чи відповідмість нормам чинного законодавства.

Суд звертає увагу, що Положення № 148 не містить заборони дробної нумерації видаткових касових ордерів. Твердження Відповідача проте, що видаткові касові ордери , які мають дробний номер не можуть братися до уваги та відповідно не є підтвердженням

Отже твердження Відповідача про те, що видаткові касові ордери №5/1. №5/2. №5/3 від 09.01.2018 року; №7/1. №7/2. №7/3 від 17.01.2018 року та № 84/1 від 12.06.2018 року, подані Позивачем не можуть братися до уваги так як мають дробний номер та не відображені в касовій книзі підприємства за відповідні дні та не можуть прийматися для виведення залишку готівки в касі не відповідає дійсності та не ґрунтується на нормах законодавства.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення № від 22.03.2019 щодо застосування штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів в сумі 44798,44 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо податкових повідомлень-рішень № від 22.03.19 та № від 22.03.19.

У позовній заяві Позивач зазначає, що податкові повідомлення-рішення № від 22.03.19 року щодо збільшення суму грошового зобов`язання по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 41340,0 грн. та податкове повідомлення - рішення № від 22.03.19 року щодо зменшення розміру суми від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 27200,0 грн. прийняті за підстав, викладених на стор. 12 Акту перевірки, де зазначено, що «ТОВ «Агрофірма Дружба» було списано витрати на збут (рах. 93) рукав зерновий з поліетилену на підставі відповідних актів списання на загальну суму 301357,50 грн.»; «До перевірки не надано документального підтвердження факту подальшого продажу рукавів зернових з поліетилену, тобто дохід не визнавався»; «Перевіркою встановлено (на підставі пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, пп. «г» п. 198.5 ст. 198, п. 189.1 ст. 189 Податкового Кодексу України), що операції по списанню ТОВ «Агрофірма Дружба» рукавів зернових з поліетилену в сумі 301357,50 грн. не є господарською діяльністю у розумінні Податкового кодексу України так як не виконуються основні критерії: реалізація та отримання доходу від даних операцій», - є протиправними та підлягають скасуванню.

Представник Позивача у судовому засіданні позицію Позивача підтримав та наголосив що основним видом діяльності ТОВ «Агрофірма Дружба» є вирощування зернових культур (КВЕД 01.11). В періоді, що перевірявся вирощувалася кукурудза.

На підставі актів списання № СпТ-000781 від 16.12.16р. та № 91 від 02.04.18р. рукава зернові поліетиленові в кількості 36 одиниць, при закладені в них кукурудзи для подальшого зберігання списано на витрати по збуту готової продукції (рах. 93) на загальну суму 301357,50 грн.

Ці рукави зернові (сінажні) Harwell з поліетилену придбані ТОВ «Агрофірма Дружба» в складі партій у ТОВ «Планета Пластик» (накладна № 6450 від 29.11.16р.) та у ПП «Елтон 22» (накладна № рн-9999921 від 31.03.18р.). ТОВ «Агрофірма Дружба» повністю сплатило постачальникам за ці зернові рукава та на підставі податкових накладних (№ 598 від 29.11.16р. та № 3 від 31.03.18р.) сформувало собі податковий кредит з податку на додану вартість відповідних звітних періодів.

Згідно Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.99 № 318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.00 р. за № 27/4248 (далі за текстом - Положення 16«Витрати») витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань (п.5 Положення 16 «Витрати»- витрати в бух. обліку стали витратами при закладенні кукурудзи в зернові рукави, згідно актів списання). Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені. (п. 6 Положення 16 «Витрати»- списання вартості зернових рукавів на рахунку 93). Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені (п.7 Положення 16«Витрати»).

Собівартість реалізованих товарів визначається за Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 9 «Запаси» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.10.99 № 246 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.99 за № 751/4044) (далі за текстом - Положення 9«Запаси»).

У відповідності до п. 14 Положення 9«Запаси»,витрати на збут не включаються до первісної вартості запасів, а належать до витрат того періоду, в якому вони були здійснені (встановлені).

Таким чином ТОВ «Агрофірма Дружба» понесло витрати на придбання рукавів зернових поліетиленових та належним чином відобразило їх в бухгалтерському обліку.

Посилання Відповідача на те, що операції по списанню ТОВ «Агрофірма Дружба» рукавів зернових з поліетилену в сумі 301357,50 грн. не є господарською діяльністю у розумінні Податкового кодексу України, так як не виконуються основні критерії, а саме: реалізація та отримання доходу від даних операцій, є хибним з огляду на таке.

Згідно з пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами. При цьому дохід, згідно п. 5 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.99 № 290 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.12.99 за № 860/4153) (Далі за текстом - Положення 15«Дохід»), «визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена», тобто під час реалізації продукції (кукурудзи) що відбувалась в 2018 - 2019 роках. Відомості щодо реалізації кукурудзи підтверджується зареєстрованими податковими накладними.

Представник Позивача у судовому засіданні пояснив, що використання рукавів зернових (сінажних) Harwell з поліетилену призвело до впевненості, що в результаті операції відбудеться збільшення економічних вигод підприємства, а витрати, пов`язані з цією операцією, можуть бути достовірно визначені згідно п. 8 Положення15«Дохід». Тобто їх застосування дозволило Позивачу, при подальшій реалізації сільськогосподарської продукції, отримати дохід який визначається вартістю реалізації продукції з наявними якостями, які не втрачені в зв`язку з належним зберіганням та відсутністю необхідності зберігання кукурудзи на елеваторах інших підприємств (відсутні витрати по транспортуванню, зберіганню та доробки продукції до відповідних стандартів якості). Також під час вилучення зерна з поліетиленового рукава він перестає виконувати функції щодо зберігання сільськогосподарської продукції (порушується його цілісність).

Згідно Закону України «Про відходи» від 05.03.98 № 187/98-ВР, за самовільне розміщення чи видалення відходів чи порушення встановленого порядку поводження з відходами, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища, прямого чи опосередкованого шкідливого впливу на здоров`я людини та економічних збитків, особи, винні в порушенні законодавства про відходи, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільну чи кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 17 цього Закону «суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами укладають договори з юридичною особою, яка в установленому порядку визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів на певній території, на якій знаходиться об`єкт утворення відходів».

ТОВ «Агрофірма Дружба» було укладено відповідний договір поставки з суб`єктом господарювання, що має відповідну ліцензію на право зберігання, заготівлі окремих видів відходів як вторинної сировини. В разі утворення відходів (в т. ч. від використаних рукавів зернових (сінажних) Harwell з поліетилену вони передаються на переробку (утилізацію) зазначеному підприємству.

Представник Відповідача пояснив, що у Акті перевірки ревізорами правильно та обґрунтовано зазначено, що операції Позивача по списанню рукавів зернових з поліетилену в сумі 301357,50 грн. (за грудень 2016 в сумі 165357,50 грн., за квітень 2018 в сумі 136000 грн.) не господарською діяльність у визначенні Податкового кодексу України, так як не виконуються основні критерії: реалізація та отримання доходу від даних операцій, окрім того Позивачем до перевірки не надано документального підтвердження факту подальшого продажу рукавів зернових з поліетилену, тобто дохід не визнавався.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи дійшов висновку про задоволення позовних вимог і в цій частині з огляду на таке.

Суть порушень, на думку податкового органу (за податковими повідомленнями-рішеннями № від 22.03.19 року та № від 22.03.19 року).

ТОВ «АГРОФІРМА ДРУЖБА» занижено податкові зобов`язання податку на додану вартість на загадану суму 60272 грн., в т.ч. по періодам: за грудень 2016 на суму 33072 грн., за квітень 2017р. на суму 27200 грн. Штрафна санкція за заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість (становить 25 % від суми зобов`язання відповідно до приписів абзацу 1 пункту 123.1 статті 123 ПК України.

22 березня 2019 року керівник ГУ ДФС погодився з висновками ревізорів та прийняв податкові повідомлення-рішення якими ТОВ «Агрофірма Дружба»: збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 33072,00 грн. та накладено штрафну санкцію в сумі 8268,00 грн.; збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 27000,00 грн.

Юридична оцінка, встановлених судом обставин і фактів справи.

Відповідно до пп. 14.1.36. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Суд вважає помилковим твердження Відповідача, що обов`язковим критерієм господарської діяльності є реалізація товару так як згідно пп. 14.1.36. п. 14.1. ст. 14 ПКУ критеріями господарської діяльності в розумінні ПКУ зокрема є діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, спрямована на отримання доходу.

Так, згідно п. 5 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

З пояснень Позивача, які не заперечувалися Відповідачем вбачається, що Позивачем у 2016 році було придбано у ТОВ «Планета Пластик» згідно накладної № 6450 від 29.11.16р. та у ПП «Елтон 22» згідно накладної № рн-9999921 від 31.03.18р. рукави зернові (сінажні) Harwell з поліетилену.

У судовому засіданні представник Позивача пояснив, що ці рукави у подальшому Позивачем було використано для зберігання врожаю кукурудзи. Зберігання кукурудзи в рукавах продовжує строк зберігання кукурудзи у належній якості на триваліший строк, тобто надають можливість не здійснювати витрат на повторну доробку (очистку, сушку, тощо).

Таким чином використання рукавів зернових (сінажних) Harwell з поліетилену пов`язана з виробництвом (виготовленням) товарів, спрямована на отримання доходу через зменшення затрат на зберігання та збільшення доходної частини від подальшої реалізації кукурудзи.

Отже за рахунок використання рукавів зернових (сінажних) Harwell з поліетилену Позивачем мало наслідком зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу Позивача, а отже отримання доходу.

Суд також вважає помилковими висновки Відповідача про необхідність документального підтвердження факту подальшого продажу рукавів зернових з поліетилену для визнання доходу так як їх вартість була закладена Позивачем у витрати по збуту готової продукції, що відображено у рахунку № 93 «Витрати на збут» на підставі актів списання № СпТ-000781 від 16.12.16р. та № 91 від 02.04.18р. щодо рукавів зернових поліетиленових в кількості 36 одиниць на загальну суму 301357,50 грн. (за грудень 2016 в сумі 165357,50 грн., за квітень 2018 в сумі 136000 грн.), які були обліковані при закладені в них кукурудзи для подальшого зберігання.

Приписами підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Отже, в розумінні приписів підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 та пункту 123.1 статті 123 ПК України штраф можна застосовувати лише у випадку, коли платник податків занизив податкове зобов`язання, що призвело до несплати коштів до відповідного бюджету.

Таким чином суд вважає, що правовий висновок Відповідача помилковий, відтак податкове повідомлення-рішення № від 22.03.19 щодо зменшення розміру суми від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 27200,0 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Приписами пункту 209.2 статті 209 ПК України (в редакції на час виникнення правовідносин) передбачено, що згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей.

Зазначені суми податку на додану вартість акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на спеціальних рахунках, відкритих в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Отже, Товариство мало право оплатити вартість виробничих факторів за рахунок коштів, які акумулювались на спеціальному рахунку.

Приписами підпункту 209.15.1 пункту 209.15 статті 209 ПК України встановлено, що для цілей цієї статті застосовуються такі терміни: виробничі фактори, за рахунок яких сформовано податковий кредит: а) товари/послуги, які придбаваються сільськогосподарським підприємством для їх використання у виробництві сільськогосподарської продукції, а також основні фонди, які придбаваються (споруджуються) з метою їх використання у виробництві сільськогосподарської продукції; б) послуги, супутні постачанню сільськогосподарського товару, який вирощується, відгодовується, виловлюється або збирається (заготовлюється) безпосередньо платником податку: сіяння та саджання рослин, збирання врожаю, його брикетування чи складування, проведення інших польових робіт, включаючи внесення добрив та засобів захисту рослин; пакування та підготовка до продажу, у тому числі сушіння, очищення, розмелювання, дезінфекція та силосування сільськогосподарської продукції (01.41.0 КВЕД); зберігання сільськогосподарської продукції; вирощування, розведення, відгодівля та забій свійських сільськогосподарських тварин, застосування засобів захисту тварин, проведення протиепізоотичних заходів; отримання послуг з використання сільськогосподарської техніки, крім отримання її у фінансову оренду (лізинг); отримання послуг, супутніх веденню сільськогосподарської діяльності, а саме з питань оподаткування, бухгалтерської звітності та обліку, організації внутрішнього виробничого управління (74.14.0 КВЕД); знищення бур`яну та шкідливих комах, оброблення посівів і сільськогосподарських площ засобами захисту рослин, а також використання засобів захисту тварин; експлуатація меліоративних зрошувальних та осушувальних систем для посівних площ і сільськогосподарських угідь; розділ м`яса для товарної кондиції.

Потреба класти виготовлену продукцію (кукурудзу) обумовлена виробничими цілями, останньою з яких є реалізація виготовленої продукції.

Таким чином, виробничі цілі у часі передують продажу виготовленої продукції, а витрати на їх оплату формують кінцеву вартість товару.

Позивачем включено затрати на рукави зернові з поліетилену для визнання доходу так як їх вартість була закладена у вартість товару, котрий реалізований покупцеві.

За наведених обставин суд дійшов висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення № від 22.03.19 щодо збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість за грудень 2016 року на суму 33072,00 грн. та застосування штрафу - 8268,00 грн.

Щодо податкових повідомлень-рішень № від 22.03.19.та № від 22.03.19.

Позивачем зазначено, що податкові повідомлення-рішення № від 22.03.19р. щодо збільшення суми грошового зобов`язання по податку на прибуток приватних підприємств в загальній сумі 1297081,00 грн. та № від 22.03.19р. щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій за платежем податок на прибуток приватних підприємств в загальній сумі 170,0 грн. прийняті за підстав, викладених на сторінках 3-10 Акту перевірки, де зазначено, що ТОВ «Агрофірма Дружба» в порушення пп.4) п. 291.4 ст. 294, пп.298.8.4 п.298.8 статті 298 ПКУ неправомірно застосувало спрощену систему оподаткування у 2016 році та відповідно абзацу 2 п. 299.11 ст. 299 ПКУ за 2016 рік повинно було нарахувати податок на прибуток. Дане твердження базується на поясненнях наданих посадовими особами позивач щодо списання кредиторської заборгованості перед ТОВ «Готель Лайн» в сумі 3000000,0 грн. в травні 2018 року.

Згідно п. 5 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від20.08.2015 № 727, факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

За даними бухгалтерського обліку ТОВ «Агрофірма Дружба» кредиторська заборгованість перед ТОВ «Готель Лайн» в сумі 3000000 грн. виникла у 2008 році. З 2008 року вказана заборгованість обліковувалася у відповідних регістрах бухгалтерського обліку у 2018 році була списана.

09.11.2012 року, за договором купівлі-продажу корпоративних прав, доданому до позовної заяви, ТОВ «ДЕМЕТРИЯ» було передано корпоративні права ТОВ «Агрофірма Дружба» до ТОВ «РОС АГРО». Згідно п. 4.6. цього Договору сторонами було зафіксовано факт наявності кредиторської заборгованості в сумі 5337000,00 грн.

Відтак заборгованість ТОВ «Агрофірма Дружба» перед ТОВ «Готель Лайн» існувала і до продажу корпоративних прав, а саме з 2008 року, а прив`язка Відповідачем її до 2012 року є безпідставною та не ґрунтується на первинних документах.

Протягом 2012-2018 р.р. ТОВ «Готель Лайн» до Позивача не звертався з вимогою про повернення грошей, така заборгованість в судовому порядку Позивача не стягувалась. Крім того, за період, що перевіряється (01.01.2016 - 30.09.2018), жодних відносин між ТОВ «Агрофірма Дружба» та ТОВ «Готель Лайн» не було.

В порушення п. 5. Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами Відповідачем не зазначено на підставі яких первинних документів ним встановлено необхідність включення до складу доходів саме у 2015 році заборгованості ТОВ «Агрофірма Дружба» перед ТОВ «Готель Лайн» в сумі 3000000 грн, що виникла ще у 2008 році. Відповідачем не встановлено підстав, за яких сума 3000000 грн. підпадає під критерії безнадійна заборгованість саме у 2015 році, так як не встановлено умов повернення коштів згідно відповідного договору.

Підпунктом 4.1.4 ст. 4 ПКУ встановлено презумпцію правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу

Згідно з п.56.21 ст.56 ПКУ, у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Таким чином, виходячи з презумпції правомірності рішень платника податку, за відсутності будь-яких первинних документів щодо виникнення у 2008 році кредиторської заборгованості ТОВ «Агрофірма Дружба» перед ТОВ «Готель Лайн» в сумі 3000000 грн. Відповідач повинен був прийняти рішення про правомірність списання даної заборгованості Позивачем у 2018 році, а не включати безпідставно вказану заборгованість до доходів позивача у 2015 році.

Про існування заборгованості перед ТОВ «Готель Лайн» було відомо з 2008 року так як вона обліковувалася у бухгалтерській програмі 1С Бухгалтерія, встановленій на ТОВ «Агрофірма Дружба», а саме у картках рахунку 6852 за період березень-грудень 2008 року, які пред`являлися при перевірці Відповідачу та були долучені до позовної заяви.

Представник відповідача зазначив, що TOB «АГРОФІРМА ДРУЖБА» було подано розрахунки частки сільськогосподарського товаровиробництва: за 2015 рік (№ від 12.02.2016р.), за 2016 рік (№ від 14.02.2017р.), за 2017 рік (№від 15.01.2018).

Згідно з наданими до перевірки документами встановлено, що за даними бухгалтерського обліку ТОВ «АГРОФІРМА ДРУЖБА» по рахунку 6852 (з 01.01.2017р.- рахунок 6851) станом на 01.01.2016 рахується перед компанією ТОВ «ГОТЕЛЬ ЛАЙН» кредиторська заборгованість (зобов`язання) в сумі 3000000,00 гривень.

Згідно з карткою рахунку 6852 встановлено, що кредиторська заборгованість в сумі 3000000,00 грн. перед компанією ТОВ «ГОТЕЛЬ ЛАЙН» виникла в 2012 році.

ТОВ «АГРОФІРМА ДРУЖБА» на підставі бухгалтерської довідки від 30.04.2018 (згідно з наказом директора від 30.04.2018) в бухгалтерському обліку 01.05.2018 відображено наступну господарську операцію: списання кредиторської заборгованості, за якою минув строк позовної давності, - сумою поворотної фінансової допомоги, що відображено наступним проведенням: Дт 6851 - Кт 719 на суму 3000000,00 грн. (аналітика згідно з карткою рахунку 6851: «сума поворотної фінансової допомоги отриманої в звітному періоді»).

Керівнику ТОВ «АГРОФІРМА ДРУЖБА» Коротуну О.В. вручено запит від 21.01.2019р. №1 щодо надання інформація та її документального підтвердження з таких питань:

- документальне підтвердження щодо виникнення суми кредиторської заборгованості, що виникла в 2012 році по контрагенту ТОВ «ГОТЕЛЬ ЛАЙН» та яка обліковується станом на 01.01.2016 по рахунку 6852;

- причини не повернення суми 3000000,00 грн.;

- претензійно-судові справи, листування з ТОВ «ГОТЕЛЬ ЛАИН»;

- документ, на підставі якого в бухгалтерському обліку відображено проведення 01.05.2018: Дт 6851 - Кт 719 на суму 3000000,00 грн.;

- напрямок використання суми 3000000,00 гривень.

Від ТОВ «АГРОФІРМА ДРУЖБА» отримано відповідь від 05.02.2019 №14 (вх. до ГУ ДФС від 20.02.2019 №11982/10), якою повідомлено про наступне:

- в 2012 році ТОВ «АГРОФІРМА ДРУЖБА» було змінено склад учасників (засновників), тому відомості про господарські операції (в т.ч. первинні документи) та інші умови виникнення заборгованості по контрагенту ТОВ «ГОТЕЛЬ ЛАЙН», у товариства на даний час відсутні;

- протягом 2012-2018 років зазначений вище кредитор (ТОВ «ГОТЕЛЬ ЛАЙН») до ТОВ «АГРОФІРМА ДРУЖБА» не звертався з вимогою про повернення грошей, така заборгованість в судовому порядку з товариства не стягувалася;

- в травні 2018 року безнадійна заборгованість була списана на прибуток товариства згідно з відповідними стандартами бухгалтерського обліку;

- після подання відповідного звіту до податкового органу, дані доходи увійдуть до розрахунку частки питомої ваги сільськогосподарських товаровиробників - як не сільськогосподарські.

Оскільки ТОВ «АГРОФІРМА ДРУЖБА» не надано до перевірки договір поворотної фінансової допомоги, укладений з ТОВ «ГОТЕЛЬ ЛАЙН», документальне підтвердження щодо конкретної дати виникнення заборгованості (отримання коштів) протягом 2012 року та напрямку використання отриманої поворотної фінансової допомоги, Відповідач вважає, що Позивачем порушено вимоги п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України.

Перевіркою зроблено висновки, що поворотна фінансова допомога, отримана ТОВ «АГРОФІРМА ДРУЖБА» від ТОВ «ГОТЕЛЬ ЛАЙН» в сумі 3000000,00 грн, яка виникла в 2012 році, є безнадійною заборгованістю та має ознаки безповоротної фінансової допомоги, що не стягнута після закінчення строку позовної давності, а періодом закінчення такого строку є 2015 рік. Відтак, суму списаної заборгованості (зобов`язання) по безповоротній фінансовій допомозі в розмірі 3000000 грн. необхідно було включати до загальної суми доходу при визначенні частки сільськогосподарського товаровиробника, оскільки дана заборгованість відповідає умовам визначення доходу, а саме зменшується зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу.

Перевіркою встановлено, що ТОВ «АГРОФІРМА ДРУЖБА» в порушення вимог п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153, із змінами і доповненнями, п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», затверджено наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 №20, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.02.2000 за №85/4306, із змінами і доповненнями, не відображено у складі загального доходу за 2015 рік суму списаної безнадійної заборгованості (зобов`язання) у розмірі 3000000,00 грн. щодо якої минув строк позовної давності, яка відповідає поняттю «дохід» - зменшується зобов`язання, що призводить до зростання власного капіталу.

Операцію по списанню заборгованості необхідно було відобразити наступним проведенням: Дт 6851 - Кт 718 на суму 3000000,00 грн. - дохід від безоплатно одержаних оборотних активів за 2015 рік, з послідуючим віднесенням на фінансовий результат (рахунок 79).

Враховуючи викладене, ТОВ «АГРОФІРМА ДРУЖБА» для підтвердження статусу платника єдиного податку на 2016 рік, подано розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2015 рік (№ від 12.02.2016), в якому занижено загальну суму доходу сільськогосподарського товаровиробника на 3000000,00 грн., що вплинуло на частку сільськогосподарського товаровиробника за 2015 рік, що детально викладено в акті перевірки.

Перевіркою встановлено, що частка сільськогосподарського товаровиробництва ТОВ «АГРОФІРМА ДРУЖБА» за 2015 рік складає 53,87%, що є менше ніж визначено п.п.4) п.291.4 ст.294 Податкового кодексу України, та, відповідно до п.п.298.8.4 п.298.8 ст.298 Податкового кодексу України ТОВ «АГРОФІРМА ДРУЖБА» з 01.01.2016 мало сплачувати податки на загальних підставах.

Перевіркою ТОВ «АГРОФІРМА ДРУЖБА» встановлено, що у 2016 році фінансовий результат до оподаткування складав 5764803,00 гривень.

Перевіркою зроблено висновки, що ТОВ «АГРОФІРМА ДРУЖБА» в порушення п.44.1 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України занижено фінансовий результат до оподаткування за 2016 рік на суму 5764803,00 грн., що призвело до заниження податку на прибуток за 2016 рік на суму 1037665,00 гривень.

Згідно з підпунктом 298.8.1 пункту 298.1 статті 298 Податкового кодексу України сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають до 20 лютого поточного року, зокрема, розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та митну політику.

Відповідно до підпункту 14.1.262 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України частка сільськогосподарського товаровиробництва для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - питома вага доходу сільськогосподарського товаровиробника, отриманого від реалізації сільськогосподарської продукції власного виробництва та продуктів її переробки, у загальній сумі його доходу, що враховується під час визначення права такого товаровиробника на реєстрацію як платника податку.

Підпунктом 4) пункту 291.4 статті 294 Податкового кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: четверта група - сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Згідно з підпунктом 298.8.4 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України у разі коли у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва становить менш як 75 відсотків, сільськогосподарський товаровиробник сплачує податки у наступному податковому (звітному) році на загальних підставах.

Відповідно до підпункту 4) пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі, якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків.

Згідно з абзацом 2 пункту 299.11 статті299 Податкового кодексу України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення виїзних документальних перевірок платника єдиного податку четвертої групи невідповідності вимогам підпункту 4 пункту 291.4 та пункту 291.5 1 статті 291 цього Кодексу у податковому (звітному) році або у попередніх періодах, такому платнику за такі періоди нараховуються податки та збори, від сплати яких він звільнявся як платник єдиного податку четвертої групи, та штрафні (фінансові) санкції (штрафи), передбачені главою 11 розділу II цього Кодексу. Такий платник податку зобов`язаний перейти до сплати податків за загальною системою оподаткування, починаючи з наступного місяця після місяця, у якому встановлено таке порушення.

Підпунктом 14.1.257 пункту14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що: фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі.

Безповоротна фінансова допомога - це: сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних).

Поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення;

Відповідно до абзацом а) підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України безнадійна заборгованість - заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

Пунктом 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153, із змінами і доповненнями, передбачено, що дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Згідно з пунктом 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 січня 2000р. №20, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2000р. за №85/4306, із змінами і доповненнями, зобов`язання визнається, якщо його оцінка може бути достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення. Якщо на дату балансу раніше визнане зобов`язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду.

Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Відповідно до пункту 135.1 статті 135 Податкового кодексу України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до пункту 189.1 статті 189 Податкового кодексу України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Пунктом 198.5 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що Платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) та місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, - підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197,1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Згідно з пунктом 120.1 статті 120 Податкового кодексу України неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Суть порушень за податковими повідомленнями-рішеннями № від 22.03.19 року та № від 22.03.19 року:

- ТОВ «АГРОФІРМА ДРУЖБА» України занижено фінансовий результат до оподаткування за 2015 рік на суму 5764803,00 грн., що призвело до заниження податку на прибуток за 2016 рік на суму 1037665,00 гривень. Штрафна санкція за заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість (становить 25 % від суми зобов`язання відповідно до приписів абзацу 1 пункту 123.1 статті 123 ПК України. Штрафна санкція за неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, платежі, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - 170,00 гривень, та визначається згідно пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України.

22 березня 2019 року керівник ГУ ДФС погодився з висновками ревізорів та прийняв податкові повідомлення-рішення якими ТОВ «Агрофірма Дружба»: збільшено суму грошового зобов`язання по податку на прибуток приватних підприємств в загальній сумі 1297081,00 грн.; застосовано штрафну (фінансову) санкцію за платежем податок на прибуток приватних підприємств в загальній сумі 170,00 грн.

Юридична оцінка встановлених судом обставин і фактів справи.

Згідно з підпунктом 298.8.1 пункту 298.1 статті 298 Податкового кодексу України сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають до 20 лютого поточного року, зокрема, розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та митну політику.

Відповідно до підпункту 14.1.262 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України частка сільськогосподарського товаровиробництва для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - питома вага доходу сільськогосподарського товаровиробника, отриманого від реалізації сільськогосподарської продукції власного виробництва та продуктів її переробки, у загальній сумі його доходу, що враховується під час визначення права такого товаровиробника на реєстрацію як платника податку.

Підпунктом 4) пункту 291.4 статті 294 Податкового кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: четверта група - сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Згідно з підпунктом 298.8.4 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України у разі коли у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва становить менш як 75 відсотків, сільськогосподарський товаровиробник сплачує податки у наступному податковому (звітному) році на загальних підставах.

Відповідно до підпункту 4) пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі, якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків.

Відповідно до Акту перевірки (стор 5-6) визначено, що частка сільськогосподарського товаровиробництва показана Позивачем у поданій звітності за 2015 рік № від 12.02.2016р. становить 99,71% виходячи з суми скоригованого валового доходу сільськогосподарського товаровиробництва 3525002,00 грн. та суми доходу сільськогосподарського товаровиробника, отриманого від реалізації с/г продукції власного виробництва, продуктів її переробки та від надання супутніх послуг - 3514861,00 грн.

Таким чином Позивач згідно поданої звітності підпадав під застосовування четвертої групи платника єдиного податку як сільськогосподарський товаровиробник.

Згідно Акту перевірки (сторінка 6) встановлено, що згідно з карткою рахунку 6852 встановлено, що кредиторська заборгованість в сумі 3000000,00 грн. перед компанією ТОВ «ГОТЕЛЬ ЛАЙН» виникла в 2012 році.

Позивачем в судовому засіданні надано для огляду картку рахунку 6852 щодо кредиторської заборгованості перед ТОВ «ГОТЕЛЬ ЛАЙН», згідно з даними якої кредиторська заборгованість Позивача в сумі 3000000,00 грн. перед компанією ТОВ «ГОТЕЛЬ ЛАЙН» виникла у 2008 році.

Твердження Позивача, що згідно п. 4.6. наявного у матеріалах справи договору купівлі-продажу корпоративних прав, укладеного між ТОВ «ДЕМЕТРИЯ» та ТОВ «РОС АГРО» 09.11.2012 року щодо купівлі-продажу корпоративних прав на ТОВ «Агрофірма Дружба» було зафіксовано факт наявності кредиторської заборгованості в сумі 5337000,00 грн. до якої увійшла і заборгованість ТОВ «ГОТЕЛЬ ЛАЙН» є сумнівним, так як Суд зауважує, що зазначений договір не містить інформації щодо заборгованості Позивача саме перед ТОВ «ГОТЕЛЬ ЛАЙН» та дати її виникнення.

У судовому засіданні представник Відповідача стверджував, що факт виникнення заборгованості ТОВ «Агрофірма Дружба» перед ТОВ «ГОТЕЛЬ ЛАЙН» саме у 2012 році підтверджується актом про результати позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства від 31.01.2012 року №10/2300/30771141, складеного за результатами планової/позапланової виїзної перевірки ТОВ «Агрофірма дружба» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2008 року по 30.09.2011. валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2008 року по 30.09.2011., у якому відсутні дані про існування ТОВ «Агрофірма Дружба» перед ТОВ «ГОТЕЛЬ ЛАЙН» у період з 01.10.2008 року по 30.09.2011.

Представник Позивача у судовому засідання заперечив факт податкової перевірки ТОВ «Агрофірма Дружба» у 2012 році.

На вимогу суду надати зазначений вище акт перевірки №10/2300/30771141 від 31.01.2012 року Відповідач надав пояснення про те, що відповідно до п.7 розділу V Наказу МФУ від 20.08.2015 №727 (із змінами та доповненнями) строк зберігання актів (довідок) документальних перевірок контролюючих органах становить 5 років. Таким чином надати акт перевірки не є можливим.

Згідно п. 5 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Таким чином суд приходить до висновку, що Відповідачем не доведено виникнення ТОВ «Агрофірма Дружба» перед ТОВ «Готель Лайн» в сумі 3000000 грн. саме у 2012 році, а відтак і необхідність включення її Позивачем до фінансового результату до оподаткування за 2015 рік та, як наслідок, переходу 2016 році на сплату податку на прибуток на загальних підставах.

За наведених обставин податкові повідомлення-рішення № від 22.03.19 щодо збільшення суму грошового зобов`язання по податку на прибуток приватних підприємств в загальній сумі 1297081,00 грн. та № від 22.03.19 щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій за платежем податок на прибуток приватних підприємств в загальній сумі 170,00 грн. прийняті ГУ ДФС у Київській області, є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Дослідивши наявні у справі докази, а також проаналізувавши наведені законодавчі норми, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та про наявність правових підстав для їх задоволення. Доводи Відповідача не спростовують встановлену під час розгляду справи відсутність підстав для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень за результатами проведення податкової перевірки. Решта тверджень та посилань сторін судом не приймається до уваги через їх не підтвердженність матеріалами справи.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові виграти, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 19210,00 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням від 16.09.2019, з огляду на що, судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 22 березня 2019 року №, №, №, №, №.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Дружба" () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області () судові витрати в сумі 19210 ( дев`ятнадцять тисяч двісті десять) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 26.03.2021

Суддя Панченко Н.Д.