Справа № 620/6024/20
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2021 року Чернігів Справа № 620/6024/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Житняк Л.О.

за участі секретаря Бородулі В.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи-1 Малая А.В.,

представника третьої особи-2 Підгорного К.Є.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Комунальне підприємство «Паркування та ринок» Чернігівської міської ради, Товариство з обмеженою відповідальністю «Преторій-Буд» про визнання протиправним рішення та скасування дозволу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Комунальне підприємство «Паркування та ринок» Чернігівської міської ради, Товариство з обмеженою відповідальністю «Преторій-Буд», в якому просить визнати протиправним рішення відповідача про видачу і скасувати дозвіл на виконання будівельних робіт від 04.06.2020 №ІУ54, виданий Комунальному підприємству «Паркування та ринок» Чернігівської міської ради з будівництва АГЗП по вулиці Незалежності в місті Чернігові на земельній ділянці з кадастровим номером :01:010:0118.

В обгрунтування своїх вимог зазначила, що відсутність результатів впливу на довкілля щодо планової діяльності з будівництва АГЗП по вулиці Незалежності в місті Чернігові і неподання цих результатів замовником будівництва разом із заявою про видачу дозволу на виконання будівельних робіт є підставою для визнання оскаржуваного рішення протиправним і скасування виданого дозволу. Також звертає увагу на обов`язковість наявності декларації безпеки, яка підлягає обов`язковій експертизі.

Крім наведеного наголошує на невідповідності цільового призначення земельної ділянки та вказує, що розміщення автозаправних станцій/комплексів здійснюється на землях з цільовим призначенням землі автомобільного транспорту. В той же час, відповідач під час прийняття рішення про надання дозволу на виконання будівельних робіт не перевірив та не з`ясував відповідність цільового призначення земельної ділянки намірам забудови.

Також зазначає, що оскаржуваний дозвіл видано до завершення проектування детального плану території 2-го мікрорайону «Масани», в межах якого знаходиться земельна ділянка, а також розташування автомобільного газозаправного пункту на земельній ділянці не відповідає Генеральному плану міста Чернігова. При цьому, розміщення АГЗП на земельній ділянці не відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема державних будівельних норм і санітарних правил і при її розміщенні не може бути дотримано 100-метрову санітарно-захисну зону, як це передбачено п.5.33 ДСП 172-96 з урахуванням додатку 4 до цих правил.

Позивач наголошує, що надання дозволу на побудову об`єкту АГЗП, який має значний (високий) рівень можливої небезпеки для здоров`я і життя людей, поряд з будинком позивача, без дотримання вимог державних будівельних норм, санітарно-захисних зон, тощо, безпосередньо порушує права та законні інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові з наданням додаткових пояснень.

Відповідач в судове засідання не з`явився. При цьому, у межах встановленого судом строку подав відзив на позов, в якому просив у задоволенні вимог відмовити, посилаючи на те, що до Держархбудінспекції було подано всі необхідні документи на будівництво АГЗП по вулиці Незалежності в місті Чернігові і підстави для відмови у наданні дозволу в силу ст.37 Закону України №3038 були відсутні.

Представники третіх осіб в судовому засіданні проти позову заперечували, просили відмовити у задоволенні позовних вимог, подавши протягом встановленого судом строку письмові пояснення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

Пунктом 27 рішення Чернігівської міської ради від 26.10.2017 №24/VII-23 комунальному підприємству «Паркування та ринок» Чернігівської міської ради затверджено документацію та надано земельну ділянку площею 0,2400 га (кадастровий номер :01:010:0118) в постійне користування для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для розміщення автостоянки з об`єктами інфраструктури та сервісу).

Зазначене рішення є чинним та ніким не оскаржувалось.

01.03.2018 між комунальним підприємством «Паркування та ринок» Чернігівської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Преторій-Буд» укладено інвестиційний договір №2018/0118, предметом якого є здійснення практичних інвестицій в об`єкт інвестування, а також виконання подальшої експлуатації створеного в результаті інвестицій об`єкту.

Згідно п.2.1. Інвестиційного договору від 01.03.2018 №2018/0118: «Об`єктом інвестування за цим Договором є: будівництво та обслуговування будівель торгівлі (для розміщення автостоянки з об`єктами інфраструктури та сервісу)».

Відповідно до п.2.3. Інвестиційного договору від 01.03.2018 №018/0118: «Об`єкт інвестування розміщується в межах земельної ділянки площею 0,2400 грн, яка належить Підприємству на праві постійного користування: кадастровий номер :01:010:0118».

Підпунктом 1.25. п.1 рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 04.04.2018 №154 «Про затвердження та надання містобудівних умов і обмежень забудови земельних ділянок» вирішено затвердити та надати містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки Комунальному підприємству «Паркування та ринок» Чернігівської міської ради для будівництва АГЗП по вул. Незалежності в м Чернігові.

Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкту будівництва від 04.04.2018 №02-01/65 затверджено наказом управління архітектури та містобудування Чернігівської міської ради від 04.04.2018 №78-М.

Цільове призначення земельної ділянки, кадастровий номер :01:010:0118, 0,2400 га: 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі; категорія земель землі житлової та громадської забудови; вид використання - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для розміщення автостоянки з об`єктами інфраструктури та сервісу), що відповідає Генеральному плану м. Чернігова, затвердженому рішенням Чернігівської міської ради від 25.12.2003, Тимчасовому Порядку використання м. Чернігова, затвердженому рішенням Чернігівської міської ради від 28.12.2011.

Містобудівними умовами та обмеженнями було встановлено виконання вимог, діючих на час надання містобудівних умов та обмежень, ДБН та нормативно-правових актів, зокрема: ДБН 360-92** «Містобудування Планування і забудова міських і сільських поселень», ДБН В.2.5-20-2001 «Газопостачання».

Дане рішення не оскаржувалось та є чинним.

В подальшому, КП «Паркування та ринок» Чернігівської міської ради було подано заяву щодо надання дозволу на виконання будівельних робіт - «Будівництво АГЗП по вул. Незалежності в м. Чернігові».

За наслідками розгляду зазначеної заяви Державною архітектурно-будівельною інспекцією України видано дозвіл на виконання будівельних робіт від 04.06.2020 №ІУ 54, клас наслідків (відповідальності): значні наслідки (ССЗ) для будівництва АГЗП по вулиці Незалежності в місті Чернігові на земельній ділянці з кадастровим номером :01:010:0118, який є предметом даного спору.

Так, правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлено Законом України від 17.02.2011 №3038 «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон №3038).

За приписами ст.26 Закону №3038 забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

затвердження проектної документації;

виконання підготовчих та будівельних робіт;

проведення контрольного геодезичного знімання закінчених будівництвом об`єктів (крім об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1)) та здійснення їх технічної інвентаризації (крім об`єктів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування)

прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;

реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Згідно ст.34 Закону №3038 замовник має право виконувати будівельні роботи після:

подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України;

видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля».

Зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

Відповідно до ст.37 Закону №3038 право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля», підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Дозвіл на виконання будівельних робіт видається органами державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

За наявності дозволу на виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається.

Для отримання дозволу подається заява, до якої додаються:

копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію;

копія розпорядчого документа щодо комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду у разі здійснення комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності (замість копії документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою);

проектна документація на будівництво, розроблена та затверджена в установленому законодавством порядку;

копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, або згода його власника (співвласників), засвідчена у встановленому законодавством порядку, на проведення будівельних робіт у разі здійснення реконструкції, реставрації чи капітального ремонту;

копії документів про призначення осіб, відповідальних за виконання будівельних робіт, та осіб, які здійснюють авторський і технічний нагляд;

інформація про інженера-консультанта (у разі його залучення);

інформація про ліцензію, що дає право на виконання будівельних робіт, та кваліфікаційні сертифікати;

результати оцінки впливу на довкілля у випадках, визначених Законом України «Про оцінку впливу на довкілля».

Механізм набуття права на виконання підготовчих і будівельних робіт визначає Порядок виконання підготовчих та будівельних робіт, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466 (далі - Порядок).

Пунктом 27 Порядку визначено, що дозвіл видається на безоплатній основі відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю за формою, наведеною у додатку 9 до цього Порядку.

Перелік документів, необхідний для отримання дозволу наведено у пункті 28 Порядку, а саме:

витяг (витяги) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо наявного права власності або землекористування земельною ділянкою (земельними ділянками) (крім випадків, визначених пунктом 7 цього Порядку);

витяг (витяги) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо будівель і інженерних споруд, які реконструюються, піддаються капітальному ремонту чи реставрації;

нотаріально завірена згода власника (власників) будівлі (будівель), інженерної споруди на проведення будівельних робіт у разі здійснення не власником будівель і інженерних споруд їх реконструкції, реставрації, капітального ремонту;

частина проектної документації у складі:

для нового будівництва, капітального ремонту та реконструкції містобудівних умов та обмежень або листа уповноваженого органу містобудування та архітектури про те, що для проектування даного об`єкта будівництва містобудівні умови та обмеження не надаються; технічних умов щодо теплопостачання або листа розробника проекту про відсутність потреби; технічних умов щодо водопостачання та водовідведення або листа розробника проекту про відсутність потреби; технічних умов щодо електропостачання або листа розробника проекту про відсутність потреби; технічних умов щодо газопостачання або листа розробника проекту про відсутність потреби; розрахунку класу наслідків (відповідальності) та категорії складності; генерального плану на топографічній основі масштабом 1:500 або 1:1000; плану трас зовнішніх інженерних мереж та комунікацій масштабом 1:2000; планів поверхів, фасадів масштабом 1:50, 1:100 або 1:200 (для будівель);

експертний звіт щодо розгляду проектної документації;

фотокопія розпорядчого документа (рішення, розпорядження, наказ) замовника про затвердження проектної документації, завірена замовником, або лист фізичної особи - замовника;

фотокопія договору підряду (генерального підряду) на виконання будівельних робіт, завірена замовником;

фотокопія розпорядчого документа (рішення, розпорядження, наказ) про призначення осіб, які здійснюють авторський нагляд, завірена замовником;

фотокопія договору підряду на здійснення технічного нагляду та/або фотокопія розпорядчого документа (рішення, розпорядження, наказ) замовника про призначення осіб, які здійснюють технічний нагляд, завірена замовником;

оцінка впливу на довкілля (у разі потреби).

Відповідно до п.29 Порядку №466 орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви приймає рішення про надання дозволу або відмову у його видачі.

Під час розгляду заяви орган державного архітектурно-будівельного контролю на основі чек-листа, поданого за формою згідно з додатком 9-3 до цього Порядку (для об`єктів нового будівництва, капітального ремонту та реконструкції) або додатком 9-4 до цього Порядку (для об`єктів реставрації), встановлює: відповідність цільового призначення земельної ділянки; відсутність зауважень за результатами проведеної експертизи проектної документації; відповідність проектних рішень містобудівним умовам і обмеженням, а саме дотримання вимог щодо відсотка забудови земельної ділянки, висотності; дотримання вимог щодо збереження охоронних зон (у разі потреби): зони приаеродромної території; зон потенційно небезпечних об`єктів лінійної частини магістральних продуктопроводів; заборонних зон електромереж; санітарно-захисної зони; природоохоронної зони; зон потенційно небезпечних об`єктів 2 класу; зони охорони пам`яток культурної спадщини, історико-культурних заповідників, історико-культурних заповідних територій; історичних ареалів населених місць; охорона культурної спадщини, збереження традиційного характеру середовища населених пунктів; забезпеченість об`єктами благоустрою: дитячими майданчиками; зонами відпочинку; паркувальними майданчиками;

достовірність поданих документів (у тій частині, що об`єктивно може бути документально перевірена):

- чинність ліцензії/сертифіката відповідального виконавця робіт та її/його відповідність класу наслідків об`єкта будівництва;

- чинність сертифіката архітектора та його відповідність класу наслідків об`єкта будівництва (СС2 чи СС3) (у разі потреби);

- чинність сертифіката інженера-проектувальника та його відповідність класу наслідків об`єкта будівництва (СС2 чи СС3) (у разі потреби);

- чинність сертифіката інженера технічного нагляду та його відповідність класу наслідків об`єкта будівництва (СС2 чи СС3).

За приписами п.31 та п.32 Порядку №466 та ст.37 Закону №3038 підставою для відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт є: неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу такого дозволу; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; результати оцінки впливу на довкілля у випадках, визначених Законом України «Про оцінку впливу на довкілля», невідповідність цільового призначення земельної ділянки; наявність у поданих документах порушень містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, зокрема дотримання вимог висотності (блакитна лінія), щільності населення, планувальні обмеження (охоронні зони пам`яток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання, охоронні зони об`єктів природно-заповідного фонду, прибережні захисні смуги, зони санітарної охорони), дотримання охоронних зон об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури та об`єктів підвищеної небезпеки (червоні та жовті лінії), а також зелених насаджень (зелена лінія).

У разі прийняття рішення про відмову у видачі дозволу орган державного архітектурно-будівельного контролю надсилає замовнику (його уповноваженій особі) протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви відмову в паперовій або електронній формі через електронний кабінет з обґрунтуванням причин за формою, наведеною у додатку 11 до цього Порядку.

Так, у своєму позові ОСОБА_1 зазначає про те, що першою підставою для визнання оскаржуваного рішення протиправним і скасування виданого дозволу є відсутність результатів оцінки впливу на довкілля щодо планованої діяльності з будівництва АГЗП по вул. Незалежності в м. Чернігові і неподання цих результатів відповідачу разом із заявою про видачу дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно із ч.1 ст.3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» здійснення оцінки впливу на довкілля є обов`язковим у процесі прийняття рішень про провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті. Така планована діяльність підлягає оцінці впливу на довкілля до прийняття рішення про провадження планованої діяльності.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.3 даного Закону, на який посилається позивач у своєму позові, друга категорія видів планованої діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля та підлягають оцінці впливу на довкілля, включає енергетичну промисловість, а саме : зберігання та переробка вуглеводневої сировини (газу природного, газу сланцевих товщ, газу, розчиненого у нафті, газу центрально- басейнового типу, газу (метану) вугільних родовищ, конденсату, нафти, бітуму нафтового, скрапленого газу) поверхневе та підземне зберігання викопного палива чи продуктів їх переробки на площі 500 квадратних метрів і більше або об`ємом (для рідких або газоподібних) 15 кубічних метрів і більше.

З метою будівництва газозаправного пункту ТОВ «Преторій-Буд» в рамках здійснення інвестиційної діяльності придбало модуль для заправки автомобілів зрідженим газом «Шельф» 1-15П 1/2/100-2 LPG ТУ У 29.1-6:2009, призначений для приймання, зберігання і заправлення зрідженим вуглеводним газом автомобілів, оснащених газобалонними установками, який в свою чергу складається з резервуару ЗВГ-15.П.1.УХЛ-1, заводський номер 2939, та насосного агрегату Shelf LPG РК З, заводський номер 08531, 08530.

Геометричний об`єм резервуару ЗВГ-15.П.1.УХЛ-1, заводський номер 2939, який входить до складу модулю для заправки автомобілів зрідженим газом, становить 14,95 м. куб, а його робочий об`єм складає 12,7 м. куб, що менше, ніж 15,00 м. куб.

Доказами, що підтверджують наведені обставини, у тому числі придбання та встановлення резервуару зазначеного вище об`єму, є документи, копії яких знаходяться у матеріалах справи, а саме складальне креслення резервуару ЗВГ-15.П.1-УХЛ1 №2939; сторінки 1,3 паспорту на «Модуль для заправлення автомобілів зрідженим газом «ШЕЛЬФ...LPG»; сторінки 1,2 паспорту посудини, що працює під тиском (заводський №2939); видаткова накладна від 28.12.2020 №НВК00002538; товарно - транспортна накладна №241 від 28.12.2020; акт на закриття прихованих робіт №12 від 28.12.2020; акт на закриття прихованих робіт №13 від 29.12.2020.

А отже, враховуючи, що планована ТОВ «Преторій-Буд» на об`єкті інвестування діяльність не передбачає зберігання та переробку вуглеводної сировини, а також поверхневе або підземне зберігання викопного палива чи продуктів їх переробки на площі 500 квадратних метрів і більше або об`ємом (для рідких або газоподібних) 15 кубічних метрів і більше, до діяльності, яка може мати значний вплив на довкілля та підлягає оцінці впливу на довкілля, вона в силу приписів ст.3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» не відноситься, а відтак й обов`язкового здійснення оцінки впливу на довкілля не потребує.

Оскільки п.7 ч.3 ст.37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» для отримання дозволу на виконання будівельних робіт надання результатів оцінки впливу на довкілля вимагає лише у випадках, визначених Законом України «Про оцінку впливу на довкілля», а у даному випадку планована ТОВ «Преторій-Буд» діяльність здійснення оцінки впливу на довкілля не потребує, у КП «Паркування та ринок» ЧМР, як замовника будівництва, обов`язку надавати Державній архітектурно-будівельній інспекції України результати оцінки впливу на довкілля для отримання дозволу на виконання будівельних робіт з будівництва АГЗП по вул. Незалежності в м. Чернігові, не виникало.

Щодо посилань позивача на відсутність декларації безпеки, суд зауважує, що згідно пп.4,5 Порядку ідентифікації та обліку об`єктів підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 №956 потенційно небезпечний об`єкт вважається об`єктом підвищеної небезпеки відповідного класу у разі, коли значення сумарної маси небезпечної або декількох небезпечних речовин, що використовуються або виготовляються, переробляються, зберігаються чи транспортуються на об`єкті, дорівнює або перевищує встановлений норматив порогової маси.

Потенційно небезпечними об`єктами систем постачання скрапленого вуглеводневого газу є газонаповнювальні станції та пункти, проміжні склади балонів, автомобільні газозаправні станції та пункти, резервуарні установки, групові газобалонні установки.

Відповідно до п.3 Порядку декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 №956, суб`єкт господарювання, у власності або користуванні якого є хоча б один об`єкт підвищеної небезпеки, організовує розроблення і складання декларації безпеки об`єкта підвищеної небезпеки (далі - декларація безпеки) відповідно до вимог цього Порядку.

Як зазначено в п.4 Порядку декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки, для об`єктів підвищеної небезпеки, що експлуатуються, декларація безпеки складається як самостійний документ, а для об`єктів підвищеної небезпеки, що будуються (реконструюються, ліквідуються), - як складова частина відповідної проектної документації.

Відповідно до п.7 Порядку декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки суб`єкт господарювання проводить відповідно до вимог Законів України «Про екологічну експертизу», «Про наукову та науково-технічну експертизу» і пунктів 19-27 цього Порядку експертизу повноти дослідження ступеня небезпеки та оцінки рівня ризику, а також обґрунтованості та достатності прийнятих щодо зменшення рівня ризику, готовності до дій з локалізації і ліквідації наслідків аварій рішень (далі - експертиза).

Враховуючи, що автомобільний газозаправний пункт, який у складі об`єкту інвестування будується у м. Чернігові по вул. Незалежності, відноситься до об`єктів підвищеної небезпеки 2 класу та дотримуючись приписів наведених норм чинного законодавства України з метою проектування та експлуатації даного об`єкту на нього було складено необхідну для цього декларацію безпеки та проведено її експертизу.

Доказами, що підтверджують наведені обставини, є декларація безпеки об`єкта підвищеної небезпеки автомобільного газозаправного пункту в м. Чернігів Чернігівської обл. по вул. Незалежності та експертний висновок декларації безпеки №12.3-15-07-0056.19 декларація безпеки об`єкта підвищеної небезпеки - автомобільний газозаправний пункт ТОВ «Преторій-Буд», м. Чернігів, вул. Незалежності від 26.11.2019.

Таким чином, для проектування та експлуатації зазначеного вище об`єкту декларація безпеки, про необхідність наявності якої позивач стверджує у своїй позовній заяві, у ТОВ «Преторій-Буд» в наявності, а отже будь-яких порушень, пов`язаних із декларуванням безпеки об`єктів підвищеної небезпеки, у даному випадку також немає. Крім того, такого документу, як декларація безпеки, складання якої передбачено Порядком декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 №956, серед законодавчо визначеного переліку документів, які мають надаватися для отримання дозволу на виконання будівельних робіт, взагалі немає.

Також, у своєму позові позивач стверджує, що будівництво АГЗП не відповідає цільовому призначенню земельної ділянки (кадастровий номер :01:010:0188). З цього приводу суд зазначає таке.

26.10.2017 Чернігівська міська рада прийняла рішення №24/VII-23 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам», відповідно до п.27 якого міська рада вирішила Комунальному підприємству «Паркування та ринок» Чернігівської міської ради затвердити технічну документацію та надати земельну ділянку (кадастровий номер :01:010:0118), в постійне користування, площею 0,2400 га, по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для розміщення автостоянки з об`єктами інфраструктури та сервісу)».

За даними Державного земельного кадастру вказана земельна ділянка за основним цільовим призначенням відноситься до земель житлової та громадської забудови, а її цільовим призначенням є 03.07 «Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі».

Згідно розділу 03 Землі громадської забудови секції В «Землі житлової та громадської забудови» розділу II Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженого наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 №548, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.11.2010 за №1011/18306, до земель громадської забудови відносяться землі, які використовуються для розміщення громадських будівель і споруд (готелів, офісних будівель, торговельних будівель, для публічних виступів, для музеїв та бібліотек, для навчальних та дослідних закладів, для лікарень та оздоровчих закладів), інших об`єктів загального користування.

Враховуючи, що земельна ділянка кадастровий номер :01:010:0118 по вул. Незалежності у м. Чернігів за основним цільовим призначенням відноситься до земель житлової та громадської забудови, а її цільовим призначенням 03.07 Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, будівництво на ній автомобільного газозаправного пункту, який здійснюватиме торгівлю скрапленим газом, до складу якого входитиме у тому числі будівля операторської, де операції купівлі-продажу скрапленого газу будуть безпосередньо вчинятися, є таким, що цільовому призначенню даної земельної ділянки повністю відповідає.

Також, в матеріалах справи знаходиться лист Управління архітектури та містобудування Чернігівської міської ради від 17.09.2020 №7984/2-05/2020/вих./Д-6055-1-09, у якому зазначено, що відповідно до містобудівної документації, а саме плану зонування Тимчасового порядку використання території м. Чернігова земельна ділянка для вказаного вище будівництва знаходиться в зоні багатоквартирної забудови (Ж-2), а будівництво автозаправної станції в зоні Ж-2 відноситься до допустимих видів забудови та використання.

ДБН В.2.2-23:2009 «Підприємства торгівлі», затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 19.01.2009 №4, як зазначено в їх п.1.1 розділу 1 «Сфера застосування», поширюються на проектування нових, реконструкцію і розширення існуючих будинків та окремих приміщень підприємств роздрібної торгівлі (магазинів, ринків), а отже на сферу проектування будівництва автомобільних газозаправних пунктів ці ДБН взагалі не поширюються.

Наведений же у позовній заяві з посиланням на цей ДБН перелік будівель торгівлі є лише визначенням термінів, які у цьому ДБН використовуються, але аж ніяк не вичерпним переліком будівель, у яких торгівельна діяльність в Україні може здійснюватися, як намагається цей перелік представити суду позивач.

Крім цього, варто зазначити, що згідно ст.67 Земельного кодексу України до земель транспорту належать землі, надані підприємствам, установам та організаціям залізничного, автомобільного транспорту і дорожнього господарства, морського, річкового, авіаційного, трубопровідного транспорту та міського електротранспорту для виконання покладених на них завдань щодо експлуатації, ремонту і розвитку об`єктів транспорту.

Відповідно до ч.1 ст.71 Земельного кодексу України до земель автомобільного транспорту належать землі під спорудами та устаткуванням енергетичного, гаражного і паливороздавального господарства, автовокзалами, автостанціями, лінійними виробничими спорудами, службово-технічними будівлями, станціями технічного обслуговування, автозаправними станціями, автотранспортними, транспортно- експедиційними підприємствами, авторемонтними заводами, базами, вантажними дворами, майданчиками контейнерними та для перечеплення, службовими та культурно-побутовими будівлями й іншими об`єктами, що забезпечують роботу автомобільного транспорту.

Зі змісту вказаних статей Земельного кодексу України вбачається, що до земель транспорту належать землі, надані підприємствам, установам та організаціям залізничного, автомобільного транспорту і дорожнього господарства, морського, річкового, авіаційного, трубопровідного транспорту та міського електротранспорту для виконання покладених на них завдань щодо експлуатації, ремонту і розвитку об`єктів транспорту.

Однак, у жодній нормі чинного законодавства України не вказано, ні про те, що будівництво автомобільних газозаправних пунктів, які із автозаправними станціями є двома різними поняттями, можливо здійснювати лише на землях автомобільного транспорту, ні про те, що будівництво та експлуатацію автомобільних газозаправних пунктів можуть здійснювати лише підприємства автомобільного транспорту.

Відповідно розміщення автомобільного газозаправного пункту на земельній ділянці кадастровий номер :01:010:0118 по вул. Незалежності у м. Чернігів, експлуатацію якого буде здійснювати ТОВ «Преторій-Буд», яке підприємством автомобільного транспорту не являється, але має цілком законне право цим видом діяльності займатися, приписам наведених норм Земельного кодексу України не суперечить.

Суд також звертає увагу на помилкові посилання позивача на те, що оскаржуваний у даній справі дозвіл на виконання будівельних робіт щодо будівництва АГЗП по вул. Незалежності в м. Чернігові видано до завершення проектування детального плану території 2-го мікрорайону житлового району «Масани», в межах якого знаходиться земельна ділянка з кадастровим номером 0:01:010:0118, який знаходиться на завершальній стадії розроблення.

Оскільки оскаржуваний дозвіл видано Державною архітектурно-будівельною інспекцією України 04.06.2020, тоді як рішення органу місцевого самоврядування про затвердження детального плану території 2-го мікрорайону житлового району «Масани», до складу якого входила би вказана вище земельна ділянка, ні на момент його видачі, ні на даний час не існує, а відтак ні бути порушеним, ні бути застосованим судом такий ще не прийнятий, а отже неіснуючий, нормативний акт бути не може.

З наявної у матеріалах справи копії листа Управління архітектури та містобудування Чернігівської міської ради від 06.08.2020 №01-08/275 вбачається, що Детальний план території третього мікрорайону житлового району «Масани» було затверджено рішенням Виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 20.01.2014 №1.

В свою чергу, земельна ділянка з кадастровим номером :01:010:0118 у межі вказаного мікрорайону не входить, що підтверджується листом Управління архітектури та містобудування Чернігівської міської ради від 17.09.2020 №7984/2- 05/2020/вих./Д-6055-1-09, копія якого також знаходиться у матеріалах справи.

Згідно п.1 ч.5 ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» першим етапом у проектуванні та будівництві об`єктів є отримання замовником або проектувальником вихідних даних.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.29 даного Закону однією із основних складових вихідних даних є містобудівні умови та обмеження.

Фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва (ч.2 ст.29 даного Закону).

Як зазначено в ч.3 ст.29 даного Закону, містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника (із зазначенням кадастрового номера земельної ділянки), до якої додаються:

копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію - у разі, якщо речове право на земельну ділянку не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці - у разі, якщо право власності на об`єкт нерухомого майна не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації);

викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000.

Відповідно до п.3 ч.4 ст.29 даного Закону однією з підстав для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

З наведених норм чинного законодавства України вбачається, що містобудівні умови та обмеження видаються замовнику лише у випадку, якщо його наміри забудови відповідають вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва «Будівництво АГЗП по вул. Незалежності в м. Чернігові» від 04.04.2018 №02-01/65 затверджені наказом Управління архітектури та містобудування Чернігівської міської ради від 04.04.2018 №78-М та рішенням Виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 04.04.2018 №154.

З огляду на це, оскільки містобудівні умови та обмеження видаються замовнику лише у разі, якщо наміри забудови відповідають вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, видані Комунальному підприємству «Паркування та ринок» Чернігівської міської ради Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва «Будівництво АГЗП по вул. Незалежності в м. Чернігові» від 04.04.2018 №02-01/65 підтверджують, як відповідність наведеного вище будівництва містобудівній документації на місцевому рівні, так і цільовому призначенню земельної ділянки як земель житлової та громадської забудови, використання яких також згідно приписів ст. 38, 39 Земельного кодексу України має здійснюватися з дотриманням містобудівної документації.

Не відповідають дійсності та фактичним обставинам справи і твердження позивача про те, що наміри забудови земельної ділянки (кадастровий номер :01:010:0118) не відповідають вимогам державних стандартів, норм і правил.

Згідно п.5.28 Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19.06.1996 №173, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.07.1996 за №379/1404 (далі - Правила №173), станції технічного обслуговування і ремонту автомобілів, автозаправочні станції (АЗС) слід розміщувати в промислових і комунально-складських зонах, на магістральних вулицях і дорогах за межами житлового району.

Згідно п.5.32 Правил №173 відстань від автозаправочних станцій з підземними резервуарами для зберігання рідкого палива до меж ділянок дитячих дошкільних закладів, загальноосвітніх шкіл, шкіл-інтернатів, лікувально-профілактичних закладів, до стін житлових та інших громадських будівель і споруд, дитячих ігрових майданчиків і місць відпочинку населення слід приймати за розрахунком забруднення атмосферного повітря шкідливими викидами АЗС, але не менше 50 м.

Відповідно до п.5.33 Правил №173 автомобільні газонаповнювальні компресорні станції слід розміщувати в промислових та комунально-складських зонах за межами житлової забудови з дотриманням санітарно-захисної зони відповідно до додатка 4.

Згідно Санітарної класифікації підприємств, виробництв та споруд і розміри санітарно-захисних зон для них, які є додатковим №4 до Правил №173, для автогазонаповлювальних компресорних станцій санітарно-захисна зона становить 100 м.

В той же час, будь-яких доказів того, що на земельній ділянці по вул. Незалежності в м. Чернігові відбувається будівництво автозаправочної станції чи автогазонаповлювальної компресорної станції в матеріалах справи немає.

Відповідно, норми чинного законодавства України, які встановлюють певні вимоги та обмеження для будівництва автозаправочних станцій та автогазонаповлювальних компресорних станцій у даному випадку застосовуватись не повинні, а відтак і порушеними бути не можуть.

Автомобільний газозаправний пункт, на будівництво якого Державною будівельною інспекцією України видано дозвіл на виконання будівельних робіт від 04.06.2020 №ІУ 54, відноситься до систем газопостачання, що забезпечують споживачів природним газом та скрапленими вуглеводними газами (далі - СВГ).

Згідно з п.3.1 ДБН В.2.5-20:2018 «Газопостачання» автомобільна газозаправна станція СВГ (АГЗС) це комплекс, призначений для заправки газобалонних автомобілів СВГ, до складу якого входять споруди та обладнання допоміжного призначення (будинки та приміщення для сервісного обслуговування автомобілів, водіїв та пасажирів та інші допоміжні будинки).

Відповідно до п.3.2 ДБН В.2.5-20:2018 «Газопостачання» автомобільний газозаправний пункт СВГ (АГЗП) є комплексом, призначеним для заправки газобалонних автомобілів СВГ, в складі якого не передбачаються будинки та приміщення для обслуговування автомобілів, водіїв та пасажирів та інші допоміжні будинки.

Згідно з п.11.149 ДБН В.2.5-20:2018 «Газопостачання» у складі АГЗП передбачаються:

резервуари для СВГ місткістю до 10 м. куб, що установлюються надземно (без обвалування); резервуари для СВГ місткістю до 20 м. куб, що установлюються підземно; приймальні та заправні колонки; обладнання для перекачування газу; операторну, туалет; засоби пожежогасіння; навіс із негорючих матеріалів над технологічним обладнанням; систему електропостачання та захист від блискавки.

Як вже зазначалося раніше, на вказаній земельній ділянці по вул. Незалежності в м. Чернігові в рамках будівництва об`єкту інвестування, відбувається будівництво автомобільного газозаправного пункту (АГЗП).

Відповідно до п. 11.140 ДБН В.2.5-20:2018 «Газопостачання» АГЗС та АГЗП призначені для прийому, зберігання СВГ та заправки газобалонних автомобілів.

Згідно п.11.141 ДБН В.2.5-20:2018 «Газопостачання» мінімальні відстані від межі території АГЗС та АГЗП до лісових масивів хвойних порід - 50 м, листяних порід - 20 м.

Відповідно до п.11.150 ДБН В.2.5-20:2018 «Газопостачання» відстані від резервуарів та обладнання АГЗС (АГЗП) до об`єктів, розташованих поза територією АГЗС (АГЗП) приймають за таблицею 22.

Як вже зазначалося раніше, геометричний об`єм резервуару ЗВГ-15.П.1.УХЛ-1, заводський номер 2939, який входить до складу АГЗП по вул. Незалежності в м. Чернігові становить 14,95 м. куб, а його робочий об`єм складає 12,7 м. куб, а сам цей резервуар є підземним.

Згідно таблиці 22 ДБН В.2.5-20:2018 «Газопостачання», якщо резервуар є підземним, а його об`єм складає до 20 м. куб, мінімальні відстані від резервуарів СВГ, є такими :

громадські та житлові будинки : 30 м;

місця масового перебування людей від 100 осіб: 60 м;

виробничі, адміністративні та побутові будинки підприємств I,II і III ступеня вогнестійкості: 30 м.

У випадку, що розглядається, фактично існуючі мінімальні відстані від підземного резервуару, який входить до складу АГЗП по вул. Незалежності в м. Чернігові до навколо існуючих об`єктів значно перевищують зазначені вище мінімальні показники.

Доказом, що підтверджує наведені обставини, є креслення розпланування М1:500, погоджене головним архітектором м. Чернігова 28.02.2020, яке входить до складу проекту «Будівництво АГЗП по вул. Незалежності в м. Чернігові», на якому фактично існуючі мінімальні відстані від підземного резервуару АГЗП до наявних навколо об`єктів детально відображені.

Оскільки фактично існуючі мінімальні відстані від навколо існуючих об`єктів до підземного резервуару АГЗП по вул. Незалежності в м. Чернігові є більшими за мінімально допустимі відстані, встановлені в ДБН В.2.5-20:2018 «Газопостачання», будівництво АГЗП у даному випадку є таким, що приписам наведених норм ДБН повністю відповідає.

Згідно ст.1 Лісового кодексу України ліс - це тип природних комплексів (екосистема), у якому поєднуються переважно деревна та чагарникова рослинність з відповідними ґрунтами, трав`яною рослинністю, тваринним світом, мікроорганізмами та іншими природними компонентами, що взаємопов`язані у своєму розвитку, впливають один на одного і на навколишнє природне середовище.

Лісова ділянка - це ділянка лісового фонду України з визначеними межами, виділена відповідно до цього Кодексу для ведення лісового господарства та використання лісових ресурсів без вилучення її у землекористувача або власника землі.

Проте, на відстані 40 м від земельної ділянки кадастровий номер :01:010:0118 по вул. Незалежності в м. Чернігові будь-якої лісової ділянки, про яку у своєму позові стверджує позивач, не існує і будь-яких доказів її існування немає.

Згідно п.11.152 ДБН В.2.5-20:2018 «Газопостачання» не допускається розміщувати АГЗС, АГЗП в районі житлових масивів багатоповерхової забудови та в місцях з масовим перебуванням людей.

Однак, як вбачається з вищевикладеного, на земельній ділянці кадастровий номер :01:010:0118 по вул. Незалежності в м. Чернігові місця з масовим перебуванням людей відсутні і їх створення не передбачається, а наявні на даний час відстані до вже існуючих об`єктів (зупинки громадського транспорту, магазину та житлового будинку) є такими, що встановленим у цьому ДБН мінімально допустимим відстаням повністю відповідають.

Крім того, вказана земельна ділянка не входить, як у межі території третього мікрорайону житлового району «Масани», детальний план якого затверджено рішенням Виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 20.01.2014 №1, що підтверджується листом Управління архітектури та містобудування Чернігівської міської ради від 17.09.2020 №7984/2-05/2020/вих./Д-6055-1-09, так і не входить до території 2-го мікрорайону житлового району «Масани», детальний план якого ще досі не затверджено.

Враховуючи, що наведених вище підстав для відмови у видачі дозволу у Державної архітектурно-будівельної інспекції України не було, її рішення про видачу дозволу та самий дозвіл на виконання будівельних робіт від 04.06.2020 №ІУ 54, виданий Комунальному підприємству «Паркування та ринок» Чернігівської міської ради на будівництво АГЗП по вул. Незалежності в м. Чернігові, є законними та скасуванню не підлягає.

Крім того, суд звертає увагу, що за приписами п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.4 КАС України нормативно-правовий акт - це акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який установлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.

Індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийнятий) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України).

За владно-регулятивною природою всі юридичні акти поділяються на правотворчі, правотлумачні (правоінтерпретаційні) та правозастосовні. Нормативно-правові акти належать до правотворчих, а індивідуальні - до правозастосовних.

У вітчизняній теорії права загальновизнано, що нормативно-правовий акт - це письмовий документ компетентного органу держави, уповноваженого нею органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта, в якому закріплено забезпечуване нею формально обов`язкове правило поведінки загального характеру. Такий акт приймається як шляхом безпосереднього волевиявлення народу, так і уповноваженим на це суб`єктом за встановленою процедурою, розрахований на невизначене коло осіб і на багаторазове застосування.

Натомість індивідуально-правові акти, як результати правозастосування, адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для персоніфікованих (чітко визначених) суб`єктів; вміщують індивідуальні приписи, в яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів; розраховані на врегулювання лише конкретної життєвої ситуації, а тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією. Крім того, такі акти не можуть мати зворотної дії в часі, а свій зовнішній прояв можуть отримувати не лише в письмовій (документальній), але й в усній (вербальній) або ж фізично-діяльнісній (конклюдентній) формах.

Отже, нормативно-правовий акт містить загальнообов`язкові правила поведінки (норми права), тоді як акт застосування норм права (індивідуальний акт) - індивідуально-конкретні приписи, що є результатом застосування норм права; вимоги нормативно-правового акта стосуються всіх суб`єктів, які опиняються в нормативно регламентованій ситуації, а акт застосування норм права адресується конкретним суб`єктам і створює права та/чи обов`язки лише для цих суб`єктів; нормативно- правовий акт регулює певний вид суспільних відносин, а акт застосування норм права - конкретну життєву ситуацію; нормативно-правовий акт діє впродовж тривалого часу та не вичерпує свою дію фактами його застосування, тоді як дія акта застосування норм права закінчується у зв`язку з припиненням існування конкретних правовідносин.

Таким чином, право на оскарження індивідуального акта суб`єкта владних повноважень надано особі, щодо якої цей акт прийнятий або прав, свобод та інтересів якої він безпосередньо стосується.

Вказана позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі №9901/351/19.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду зазначила й про те, що законодавчі обмеження стосовно можливості оскарження актів індивідуальної дії не шкодять самій суті права на доступ до суду, оскільки ці акти можуть бути оскаржені у суді їхніми адресатами, тобто суб`єктами, для яких відповідні акти створюють права та/чи обов`язки.

Виходячи із вищевикладеного, слід дійти висновку, що право на оскарження рішення (індивідуального акта) суб`єкта владних повноважень надано особі щодо якої воно прийняте або прав, свобод та інтересів якої воно безпосередньо стосується.

Виходячи з аналізу приписів п.3 ч.1 ст.34 ч.1, ч.2 ст.37 Закону України №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» вбачається, що дозвіл на виконання будівельних робіт, який видається органом державного архітектурно-будівельного контролю, не містить обов`язкових правил поведінки, а є правовим актом індивідуальної дії, який своїми приписами породжує права та обов`язки конкретних осіб, на яких спрямована їх дія, а саме надає замовнику та генеральному підряднику чи підряднику право на виконання підготовчих робіт і будівельних робіт, видалення зелених насаджень підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд на об`єктах будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками.

Дозвіл на виконання будівельних робіт не розрахований на багаторазове застосування, а вичерпує свою дію після завершення будівництва. При цьому, дозвіл на виконання будівельних робіт є правовим актом індивідуальної дії, а тому такий правовий акт породжує права й обов`язки тільки тих суб`єктів, яким його адресовано.

Дозволом на виконання будівельних робіт від 04.06.2020 №ІУ 54, копія якого знаходиться у матеріалах справи, підтверджується, що позивач не має ні статусу замовника будівництва, ні статусу генерального підрядника чи підрядника об`єкта будівництва «Будівництво АГЗП по вул. Незалежності в м. Чернігові», на який було видано оскаржуваний дозвіл, а є лише мешканцем одного з будинків по АДРЕСА_1 .

Отже, оскаржуваний в рамках даної справи дозвіл Державної архітектурно - будівельної інспекції України на виконання будівельних робіт від 04.06.2020 № ІУ 54 є актом індивідуальної дії, який стосується виключно визначених у ньому суб`єктів - замовника будівництва - Комунального підприємства «Паркування та ринок» Чернігівської міської ради та генерального підрядника (підрядника), а тому у позивача ОСОБА_1 відсутні права та обов`язки за оскаржуваним дозволом, а тому відсутнє порушене право, яке підлягає захисту.

Згідно ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до основних засад адміністративного судочинства, вимог законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позову ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Комунальне підприємство «Паркування та ринок» Чернігівської міської ради, Товариство з обмеженою відповідальністю «Преторій-Буд» про визнання протиправним рішення та скасування дозволу.

Керуючись ст. ст. 139, 227, 229, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Комунальне підприємство «Паркування та ринок» Чернігівської міської ради, Товариство з обмеженою відповідальністю «Преторій-Буд» про визнання протиправним рішення та скасування дозволу відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач - Державна архітектурно-будівельна інспекція України (бульвар Лесі Українки, 26, м. Київ, 01133, ).

Третя особа -1 - Комунальне підприємство «Паркування та ринок» Чернігівської міської ради (вул. Шевченка, 33-А, м. Чернігів, 14000, ).

Третя особа -2 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Преторій-Буд» (проспект Перемоги, 100, м. Чернігів, 14000, ).

Повний текст рішення виготовлено 30 березня 2021 року.

Суддя Л.О. Житняк