Справа № 640/7173/21
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2021-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

25 березня 2021 року м. Київ № 640/7173/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Пащенко К.С., ознайомившись із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні

Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал"
стягувач:Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфа-Банк"
боржник:ОСОБА_1
учасник справи:приватний виконавець Юхименко Ольга Леонідівна,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" (адреса: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б, ідентифікаційний код 36799749, ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1) (далі - заінтересована сторона, ТОВ "Вердикт Капітал") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою, у якій просить суд замінити вибулого стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Банк" на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" у виконавчому провадженні № 63298449, яке перебуває у приватного виконавця Юхименко Ольги Леонідівни та відкрите на підставі виконавчого напису нотаріуса від 08.09.2020 № 30533 про стягнення заборгованості по кредитному договору № 490994223 в загальній сумі 55 450,04 грн.

Вирішуючи питання про наявність підстав для розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (тут і далі - в редакції, чинній на момент звернення із заявою про заміну сторони виконавчого провадження) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

Частиною п`ятою статті 15 цього Закону визначено, що в разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Згідно з ст. 166 КАС України, при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування тощо щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Статтею 167 КАС України передбачено, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:

1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України;

2) найменування суду, до якого вона подається;

3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі;

4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника;

5) підстави заяви (клопотання, заперечення);

6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення);

7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Статтею 44 КАС України визначені права та обов`язки учасників справи. Так, згідно з частиною десятою вказаної статті якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Таким чином, відповідно до вимог КАС України як позовна заява, так і інші процесуальні документи повинні містити підпис особи, яка відповідно до установчих документів правомочна діяти в інтересах юридичної особи або підпис особи, яка відповідно до вимог закону наділена правом підписання відповідних документів.

З матеріалів справи вбачається, що заява про заміну сторони виконавчого провадження від імені Генерального директора ТОВ «Вердикт-Капітал» Іжаковського О.В. не підписана власноручним підписом.

Натомість, як встановлено судом, у вказаній заяві у місці, де має бути власноручний підпис уповноваженої особи, замість останнього невстановленою особою нанесено відбиток, схожий на застосування факсиміле чи інших технічних засобів (сканування, копіювання).

Факсиміле - це печатка, за допомогою якої відтворюється підпис, який є копією підпису уповноваженої особи. Факсиміле від власноручного підпису відрізняється тим, що відсутня можливість стверджувати, що документ містить дійсну волю особи, чий підпис відтворено.

Частиною третьою статті 207 Цивільного кодексу України передбачено, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Поряд з цим, нормами КАС України не передбачено можливості застосування факсиміле чи інших засобів механічного або іншого копіювання замість підпису.

Крім того, Верховний Суд в ухвалі від 05 червня 2018 року у справі № 826/811/17 (адміністративне провадження № К/9901/51505/18) дійшов висновку, що надіслані на адресу суду процесуальні документи, які підписані з використанням факсиміле, не можуть вважатися такими, що підписані відповідним заявником.

При цьому, Верховний Суд вказав, що звернення до суду, в тому числі до Верховного Суду як найвищого суду в системі судоустрою України, що забезпечує сталість та єдність судової практики (статті 17 та 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"), передбачає, зокрема, надання суду належних доказів дійсної волі учасника справи, на уповноваження певної особи на представництво. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути надані в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень, делегованих представнику. Представник повинен демонструвати повагу до суду, доводячи наявність повноважень на представництво.

Статтею 43 КАС України визначено зміст адміністративної процесуальної правосуб`єктності, відповідно до якої це є здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові. «Особисто здійснювати» означає в тому числі, що і процесуальні документи повинні містити особистий підпис уповноваженої на те особи.

Отже, оскільки процесуальним законодавством не передбачено інших способів звернення до суду, окрім особистого звернення заявника та підписання заяви уповноваженою особою, то подання відповідних заяв з використанням факсимільного відтворення підпису певної особи, який є фактично штампом із зображенням певного підпису фізичної особи, не відповідає вимогам КАС України та не може бути доказом волевиявлення певної особи на підписання документа.

Зазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним в ухвалах Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 826/811/17, від 26.06.2019 у справі № 620/3858/18, від 22.01.2018 у справі № 922/1902/17.

Отже, процесуальний документ - заява про заміну сторони у виконавчому провадженні, яка підписана за допомогою технічних засобів або факсиміле, в розумінні КАС України, є такою, що не підписана повноважною особою позивача, оскільки не виражає особисту волю особи, яка здійснила такий підпис, про намір захисту порушених прав, що є підставою для застосування відповідних наслідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КАС України, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що заява ТОВ «Вердикт-Капітал» про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником, підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 167, 169, 171, 240, 248, 256 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником повернути заявнику без розгляду.

Ухвала, відповідно до змісту ч. 2 ст. 256 та п. 20 ч. 1 ст. 294 КАС України, набирає законної сили негайно з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя К.С. Пащенко