Справа № 540/237/21
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2021-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/237/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Варняка С.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Звернувшись до суду, позивач зазначає, що 14.07.2020 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання з більшої заробітної плати діючого судді на підставі довідки про суддівську винагороду господарського суду Херсонської області від 27.04.2020 р. № 01.01-16/9414/20.

У письмовій відповіді від 30.07.2020 р. (вих. № 2100-0335-8/30357) за підписом начальника відділу з питань перерахунків пенсій № 16 управління застосування пенсійного законодавства Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з посиланням на прийняте рішення № 6076/03-16 від 22.07.2020 р. про відмову в перерахунку щомісячного довічною грошового утримання судді у відставці, повідомило позивача про це, мотивуючи відсутністю правових підстав для його здійснення.

Позивач не погоджується з його рішенням та особистим баченням органом пенсійного забезпечення порядку обчислення, призначення, перерахунку і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Такими діями відповідач в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області порушує права позивача та майнові інтереси у сфері публічно-правових відносин, оскільки вони є незаконними (протиправними).

З врахуванням викладеного, позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19 лютого 2020 року на підставі довідки господарського суду Херсонської області від 27.04.2020 р. № 01.01-16/9414/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;

- визнати протиправним та скасувати рішення відділу з питань перерахунку пенсій № 16 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області № 6076/03-16 від 22.07.2020 р. про відмову в проведенні перерахунку та виплати з більшої заробітної плати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Господарського суду Херсонської області від 27.04.2020 р. № 01.01-16/9414/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області перерахувати та сплатити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90 відсотків грошового утримання працюючого судді господарського суду Херсонської області на підставі довідки господарського суду Херсонської області від 27.04.2020 р. № 01.01-16/9414/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 124858,80 грн., починаючи з 19 лютого 2020 року, з урахуванням раніше виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, без обмеження розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та виплатити заборгованість, що виникне на день такого перерахунку;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Ухвалою суду від 29.01.2021 року відкрито провадження в адміністративній справи та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

18.02.2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що розміри суддівської винагороди встановлюються на 1 січня календарного року, згідно чинних норм законодавства ( ст.135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 1402). Крім цього, Конституційним Судом України у рішенні від 18.02.2020 № 2-рп/2020 не визначено порядок його виконання у зв`язку із втратою чинності положень пункту 25 Розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402 (зі змінами). Пунктом 5 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-рп/2020 рекомендовано Верховній Раді України невідкладно привести положення законодавства України у відповідність до вищевказаного Рішення. На сьогоднішній день змін до Закону України "Про судоустрій та статус суддів" не внесено. Оскільки після 18 лютого 2020 року не змінювалися розміри суддівської винагороди, підстави для здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно наданої повивачем довідки від 27.04.2020 року № 01.01-16/9414/20, відсутні. Питання виплати є передчасним, так як ще не вирішено питання про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання. Проведення позивачу перерахунку щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки Господарського суду Херсонської області від 27.04.2020 року № 01.01-16/9414/20 у розмірі 90%, є неможливим, оскільки такий відсоток розміру довічного грошового утримання від суддівської винагороди працюючого судді був визначений в порядку, передбаченому Законом "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 № 2453-VI, який відрізняється від порядку визначення розміру довічного грошового утримання, встановленого чинним Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402- VIII. Крім того, предметом даного спору є відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області у проведенні позивачу перерахунку довічного грошового утримання на підставі довідки від 27.04.2020 року № 01.01-16/9414/20, відповідно до рішення КСУ від 18.02.2020 року по справі № 2-р/2020. У рішенні від 22.07.2020 року № 6076/03-16 Управління не розглядало питання виплати позивачу довічного грошового утримання у розмірі 90% від суддівської винагороди, не надавало правової оцінки можливості такого перерахунку та не відмовляло у його проведенні. Також відповідач зазначає, що згідно з пунктами 20 та 29 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства

Рішення відділу з питань перерахунків пенсій № 16 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 22.07.2020 року № 6076/03-16 про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання згідно із довідкою від 27.04.2020 року № 01.01-16/9414/20 є правомірним, підстави для задоволення позовних вимог позивача відсутні.

Згідно ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Частиною 5 статті 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи викладене, суд розглядає дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

Постановою Верховної Ради України від 2 грудня 2010 року № 2762-VІ "Про звільнення суддів" ОСОБА_1 звільнено з посади судді Господарського суду Херсонської області у відставку відповідно до пункту дев`ятого частини п`ятої статті 126 Конституції України (254к/96-ВР) у зв`язку з поданням заяви про відставку.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та з 01.01.2011 року отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус судів".

14 липня 2020 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про перерахунок довічного грошового утримання з більшої заробітної плати та надав довідку Господарського суду Херсонської області від 27.04.2020 року № 01.01.2011 про розмір суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 18 лютого 2020 року.

Згідно Господарського суду Херсонської області від 27.04.2020 року № 01.01.2011 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, суддівська винагорода, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 станом на 18.02.2020 р. складає 124858,80 грн.

Рішенням № 6076/03-16 від 22.07.2020 року відділом з питань перерахунків пенсій №16 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку довічного грошового утримання судці у відставці з більшої заробітної плати, оскільки відсутні законодавчі підстави щодо перерахунку пенсії за довідкою від 27.04.2020 року №01.01-16/9414/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, видану на підставі Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII від 02.06.2016 року та рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-рп/2020.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 30.07.2020 року № 2100-0335-8/30357 ОСОБА_1 повідомлено про відмову у перерахунку щомісячного грошового довічного утримання згідно вищезазначеної довідки.

Вирішуючи спір, суд застосовує такі норми права.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною першою статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 р. № 1402-VIII (далі - Закон № 1402).

За змістом п.2 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402 визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 р. № 2453-VI, крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Частиною 1 статті 142 Закону № 1402 визначено, що судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді (ч.3 ст.142 Закону № 1402).

Частинами 4, 5 ст.142 Закону № 1402 передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Крім того, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 1402 передбачено певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Так, п.22 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402 визначено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 01.01.2017 р. отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 р. № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів".

До проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 р. № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" (п.23 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402).

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування" від 16.10.2019 р. №193-IX, який набрав чинності 07.11.2019 р., виключено зазначені вище пункти 22, 23 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402.

Положеннями п.24 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402 визначено, що розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить з 1 січня 2020 року:

а) для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

За змістом п.25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402 право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 р. № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів". За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Досліджуючи поняття "щомісячне довічне грошове утримання судді", Конституційний суд України у мотивувальній частині рішення від 14.12.2011 р. № 18-рп/2011 вказав, що це утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу, а правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячного грошового утримання діючого судді однакова, а самі ці поняття однорідні та взаємопов`язані, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування: судді у відставці виплату одержують з Пенсійного фонду України за рахунок Державного бюджету, діючі судді - виключно з Державного бюджету України. У цьому ж рішенні Конституційний суд України також вказав про неможливість звуження змісту та об`єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

У Рішенні Конституційного Суду України від 03.06.2013 р. № 3-рп/2013 (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема, обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював аналогічні правові позиції у відношенні гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у своїх рішеннях, а саме: від 24.06.1999 р. № 6-рп/99, від 20.03.2002 р. № 5-рп/2002 (справа про пільги, компенсації та гарантії), від 01.12.2004 р. № 19-рп/2004 (справа про припинення дій чи обмеження пільг, компенсацій та гарантій), від 11.10.2005 р. № 8-рп/2005 (справа про пенсії та щомісячне довічне грошове утримання), від 18.06.2007 р. № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів), від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008, а також у рішенні від 18.02.2020 р. № 2-р/2020.

Так, рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 р. № 2-р/2020 були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення п.25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідних положень Закону № 1402 зі змінами.

Згідно з ч.1 ст.91 Закону України "Про Конституційний Суд України" від 13.07.2017 р. № 2136-VIII закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 р. № 2-р/2020 Закон № 1402 не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Верховний Суд неодноразово, зокрема у постановах від 06.03.2019 р. у справі № 638/12586/16-а та від 11.02.2020 р. у справі № 200/3958/19-а висловлював правовий висновок, відповідно до якого правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Разом з цим, суд зазначає, що набрання чинності рішенням Конституційного Суду України, яким визнаються неконституційними відповідні норми законодавства, тягне за собою виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів правовідносин до яких застосовуються (застосовувалися) положення законодавства, яке згодом було визнано неконституційним. Відтак, такі правовідносини безпосередньо пов`язуються з дією закону. Тобто, якщо це один день (втрата чинності повністю чи в окремій частині закону за рішенням Конституційного Суду України з дня його ухвалення), то цей строк закінчується о 24 години 00 хвилини цього дня. Відповідно, з 00 годин 00 хвилин наступного дня, з дати ухвалення відповідного рішення Конституційного Суду України, до правовідносин, що регулюється таким законодавством застосовується норма, що відповідає Конституції України, вступила у силу і діє.

Таким чином, перерахунок, який просить здійснити позивач обумовлений відновленням раніше порушених його прав з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 р. у справі № 2-р/2020.

Отже, саме з 19.02.2020 р., наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 р. у справі № 2-р/2020 у позивача виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону № 1402.

При цьому, зміна розміру окладу судді, який є складовою суддівської винагороди, є підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 має право на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки від 27.04.2020 року № 01.01-16/9414/20, виданої Господарським судом Херсонської області саме з 19.02.2020 р., оскільки саме з цієї дати втратили чинність обмеження, встановлені п.25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402.

Суд зазначає, що забезпечення державою належної оплати праці судді є запорукою дотримання гарантій права особи на розгляд справи незалежним і безстороннім судом та збереження справедливого балансу між потребами державного інтересу та необхідністю захистити права особи.

Визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом.

Такими гарантіями є надання суддям за рахунок держави матеріального забезпечення, зокрема суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, розмір якого повністю залежить від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Важливою є і послідовність дій законодавця, особливо з огляду на сферу суспільних відносин, у якій може проявлятись непослідовність.

Різниця у правах суддів у відставці на перерахунок їх довічного грошового утримання судді в залежності від проходження ними кваліфікаційного оцінювання під час перебування на посаді судді та (або) необхідності пропрацювати на посаді судді три роки після проходження кваліфікаційного оцінювання, порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 р. у зразковій справі № 620/1116/20.

Згідно ч.3 ст.291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Відповідачем не доведено суду правомірність відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Господарського суду Херсонської області від 27.04.2020 року № 01.01-16/9414/20, а тому з метою належного та ефективного захисту порушених прав позивача, слід зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Господарського суду Херсонської області від 27.04.2020 року № 01.01-16/9414/20, починаючи з 19 лютого 2020 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Щодо виплати заборгованості, що виникне на день перерахунку, суд зазначає таке.

Задоволення позовних вимог щодо зобов`язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Господарського суду Херсонської області від 27.04.2020 року № 01.01-16/9414/20, починаючи з 19 лютого 2020 року, є належним способом захисту порушених прав позивача.

Зобов`язання здійснення перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19 лютого 2020 року покладає на Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області обов`язок здійснити виплату заборгованості з 19.02.2020 року.

Таким чином, позовні вимоги в частині здійснення виплати заборгованості є складовою частиною вимог про перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 19.02.2020 року та дублюють ці вимоги, про що зазначено судом вище.

Водночас, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розрахунку 90 % грошового утримання працюючого судді та без обмеження його максимального розміру, з огляду на наступне.

Насамперед суд зазначає, що у рішенні пенсійного органу № 6076/03-16 від 22.07.2020 р. не вказано про відсотковий розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці чи про обмеження його максимальним розміром.

Ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку з ухваленням рішення Конституційним Судом України від 18.02.2020 року по справі № 2-р/2020.

Відтак, питання щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці і питання обмеження його максимальним розміром є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.

Відповідач у рішенні на заяву позивача відмовив йому у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з мотивів відсутності законодавчих підстав щодо перерахунку пенсії. Відтак спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці і щодо обмеження його максимальним розміром на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало.

Також, оскільки відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеного позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.

Суд наголошує, що судовому захисту підлягають виключно порушені права та інтереси позивача, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, а тому такі позовні вимоги не підлягають задоволенню, як такі, що заявлені передчасно.

Щодо позиції відповідача про відсутність у видатковій частині бюджету Пенсійного Фонду України коштів на проведення виплат зазначеній категорії пенсіонерів, а їх здійснення є порушенням чинного бюджетного законодавства, то суд зазначає про наступне.

Суд зауважує, що зазначені доводи відповідача суперечать практиці Європейського суду з прав людини, викладеній у рішенні в справі " Кечко проти України", " Ромашов проти України " згідно яких реалізація особою права, яке пов`язано з отриманням бюджетних коштів, що базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов`язань, є безпідставними. Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Отже, відсутність належного бюджетного фінансування не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії позивача.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги наведене, та оцінюючи надані сторонами по справі письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з урахуванням вказаних вище висновків суду.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З врахуванням пропорційності задоволених позовних вимог, суд вважає, що сплачений позивачем судовий збір у сумі 454,00 грн. підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 9, 14, 73 - 78, 90, 139, 242 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, вул. 28 Армії, 6, м. Херсон, 73036) щодо відмови ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19 лютого 2020 року на підставі довідки Господарського суду Херсонської області від 27.04.2020 року № 01.01-16/9414/20.

Визнати протиправним та скасувати рішення відділу з питань перерахунку пенсій № 16 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області № 6076/03-16 від 22.07.2020 року про відмову ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) в проведенні перерахунку та виплати з більшої заробітної плати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19 лютого 2020 року на підставі довідки Господарського суду Херсонської області від 27.04.2020 р. № 01.01- 16/9414/20.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, вул. 28 Армії, 6, м. Херсон, 73036) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці на підставі довідки господарського суду Херсонської області від 27.04.2020 р. № 01.01-16/9414/20, починаючи з 19 лютого 2020 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, вул. 28 Армії, 6, м. Херсон, 73036) судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя С.О. Варняк

кат. 112010201