Справа № 400/1118/19
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2021-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
25 березня 2021 р. Справа № 400/1118/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні заяву про залишення позовної заяви без розгляду у справі

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідачів:1. Військової частини НОМЕР_1 Військово- АДРЕСА_2 . Антитерористичного центру при Службі безпеки України, вул. Московська, 5/2, м. Київ, 01010
про:визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі відповідач 1, військова частина НОМЕР_1 ), в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Військово-Морських Сил Збройних Сил України щодо не виплати ОСОБА_1 винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за 2015 2016 роки;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Військово-Морських Сил Збройних Сил України в десятиденний строк нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 винагороди за безпосередню участь у бойових діях в сумі 100000,00 грн.;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Військово-Морських Сил Збройних Сил України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 300000,00 грн.

Ухвалою від 19.04.2019 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалами від 11.07.2019 року суд залучив до участі у справі другого відповідача Штаб Антитерористичного центру при Службі безпеки України та ухвалив розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Розгляд справи розпочато спочатку.

Ухвалою від 05.11.2019 року суд замінив первинного відповідача у справі Штаб Антитерористичного центру при Службі безпеки України на вірного Антитерористичний центр при Службі безпеки України (далі також відповідач 2).

Ухвалою від 28.11.2019 провадження у справі № 400/1118/19 було зупинено до 12.03.2020 року для надання сторонам часу на примирення.

Ухвалою від 12.03.2020 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою від 02.04.2020 року провадження у справі було зупинено до 11.06.2020 року.

Ухвалою від 27.07.2020 року суд ухвалив розглядати справу з урахуванням уточнених позовних вимог в наступній редакції:

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Військово-Морських Сил Збройних Сил України на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 125000,00 грн., як відшкодування винагороди за безпосередню участь позивача у бойових діях;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 Військово-Морських Сил Збройних Сил України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 1201824,00 грн.

Ухвалою від 27.10.2020 року суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду справи по суті.

В01.02.2021 року вд відповідача 1 надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду в порядку ч. 3 ст. 123 КАС України, яка обґрунтована тим, що на момент прийняття наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 189 від 27.08.2018 року щодо переведення до нового місця служби з позивачем було здійснено розрахунок, виплачено надбавку за особливості проходження служби, премію та зазначено належні виплати на які він має право але не отримав, що мають бути здійснені за новим місцем служби. Отже, позивачу було відомо про невиплату збільшеного розміру грошової винагороди, а відлік строку позовної давності починається, відповідно ч. 2 ст. 122 КАС України, з моменту виключення позивача зі списків особового складу військової частини.

Позивач надав заперечення на клопотання військової частини НОМЕР_1 , у яких зазначив, що винагорода за безпосередню участь у бойових діях військовослужбовцям є складовою грошового забезпечення військовослужбовця, а отже звернення до суду з позовом про стягнення такоъ винагороди не обмежуэться будь-яким строком.

Розглянувши заяву відповідача та наявні у справі матеріали, суд зазначає наступне:

Згідно чт. 1 та 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Виходячи з вимог Інструкції про розміри і порядок виплати винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації чи в антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 10.02.2016 № 67, винагорода за безпосередню участь у бойових діях військовослужбовцям є складовою грошового забезпечення військовослужбовця.

Відповідно до п. 14 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 р за № 745/32197 грошове забезпечення, не виплачене своєчасно або виплачене в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього.

Отже винагорода за безпосередню участь у бойових діях, як складова грошового забезпечення військовослужбовця, підлягає обов`язковій виплаті за весь період, протягом якого позивач мав на неї право.

Правовідносини з питань проходження (звільнення) з військової служби регулюються не лише спеціальним законодавством, а й нормами Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) в частині, що не врегульована спеціальним законодавством.

Відповідно до положень ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Враховуючи той факт, щовинагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції відносилась до складових заробітку позивача, як військовослужбовця, суд відмовляє відповідачу 1 у задоволенні заяви про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 240, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_1 Військово-Морських Сил Збройних Сил України про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до суду з адміністративним позовом - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст. 256 КАС України.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ст. 295-297 з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя О.В. Малих