Справа № 320/3465/20
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2021-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 березня 2021 року

м. Київ

справа № 320/3465/20

адміністративне провадження № К/9901/9276/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Соколова В.М.,

суддів: Білак М.В., Загороднюка А.Г.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду 04 грудня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року у справі №320/3465/20 за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича про визнання неправомірними дій та скасування постанови,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправними дії Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича;

- скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича про арешт майна боржника №61413019 від 27 лютого 2020 року, об`єкт обтяження: все рухоме майно боржника, ОСОБА_1 , (внаслідок якої накладено арешт на майно, кошти і рахунок у АТ КБ «Приватбанк», реквізити рахунку IBAN НОМЕР_1 ).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду 04 грудня 2020 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року, закрито провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. Позивачу роз`яснено, що даний спір підлягає розгляду місцевим загальним судом в порядку цивільного судочинства.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями ОСОБА_1 звернувся до Верхового Суду з касаційною скаргою.

У поданій касаційній скарзі скаржник, з посиланням на неправильне застосування судами норм процесуального права, просить судові рішення скасувати, а справу направити до суду першої інстанції.

На підставі аналізу доводів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, предметом позовних вимог є вимоги про: визнання протиправними дій приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича; скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича про арешт майна боржника №61413019 від 27.02.2020, об`єкт обтяження: все рухоме майно боржника, ОСОБА_1 , (внаслідок якої накладено арешт на майно, кошти і рахунок у АТ КБ "Приватбанк", реквізити рахунку IBAN НОМЕР_1 ).

Закриваючи провадження у справі, суди попередніх інстанцій зазначили, що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватись за нормами ЦПК України, оскільки оскаржувані позивачем у цій справі дії та рішення приватного виконавця вчинені (прийнято) на виконання рішення суду загальної юрисдикції у межах виконавчого провадження, за виконавчим листом, виданим Ірпінським міським судом Київської області, а отже підлягають оскарженню саме до того суду, яким було видано виконавчий документ.

Верховний Суд, під час розгляду матеріалів касаційної скарги, поданої на процесуальну ухвалу Київського окружного адміністративного суду 04 грудня 2020 року та прийняту за наслідками її перегляду постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року, зазначає наступне.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак, сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

При цьому, пунктом 7 статті 4 КАС України передбачено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Приписами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до положень статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Положеннями статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин, закріплено порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби.

Частиною першою цієї правової норми визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Дія цієї норми поширюється, серед іншого, на ухвали судів апеляційної інстанції, перелік яких наведений у частині третій статті 328 КАС України, який включає й ухвали суду апеляційної інстанції про закриття провадження.

За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 3, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду 04 грудня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року у справі №320/3465/20 за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича про визнання неправомірними дій та скасування постанови.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддіВ.М. Соколов М.В. Білак А.Г. Загороднюк