Справа № 162/166/21
Суддя: Цибень О. В.
Дата ухвалення: 2021-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №162/166/21
Номер провадження 2-а/162/10/2021
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2021 року смт Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі судді Цибень О.В.,

при секретарі судових засідань - Будько І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Любешів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону УПП у Волинській області Хоронжука Ігоря В`ячеславовича та Управління патрульної поліції у Волинській області про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною завою до інспектора роти №1 батальйону УПП у Волинській області Хоронжука І.В. та УПП у Волинській області про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Позивач обгрунтовує вимоги тим, щo постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН№3847897 від 28.02.2021 року інспектором Хоронжуком І.В. на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за вчинення адміністративного порушення, передбаченого ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Вказує, що після ввімкнення зеленого сигналу світлофора оцінив безпечність свого маневру та виконав поворот, при цьому перешкод у русі іншим транспортним засобам чи аварійної ситуації не створив, а тому порушень ПДР у його діях не було. Зазначає, що інспектором не було повно та об`єктивно оцінено всі обставини справи та конкретну дорожню обстановку, не досліджено докази. Тому вважає дану постанову незаконною та просить її скасувати.

Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

У встановлений ухвалою строк від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

29.03.2021 року від УПП у Волинській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що інспектор Хоронжука І.В. дотримався всіх вимог законодавства щодо порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності, до якого також додано диск із відеозаписом з технічного приладу (відео реєстратора Ксіомі) службового автомобіля патрульної поліції та портативного відеореєстратора поліцейського. Просять відмовити у задоволенні позовних вимог та розглянути справу без виклику сторін в порядку спрощеного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП України, основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 "Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із постанови серії ЕАН№3847897 від 28.02.2021 року вбачається, що на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за порушення п.16.6 ПДР, а саме здійснивши поворот ліворуч не надав переваги в русі транспортному засобу, який рухався в зустрічному напрямку прямо, за що відповідальність встановлена ч.2 ст. 122 КУпАП.

Пунктом 16.6 ПДР встановлено, що повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

ОСОБА_1 у позовній заяві вказав, що після ввімкнення зеленого сигналу світлофора оцінив безпечність свого маневру та виконав поворот, при цьому перешкод у русі іншим транспортним засобам чи аварійної ситуації не створив, а тому порушень ПДР у його діях не було.

Суд звертає увагу, що в поясненнях позивача конкретно не зазначено, що транспортних засобів, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч, як того вимагають положення ПДР України.

Також у позовній заяві ОСОБА_1 вказував, що не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи та свідки. Проте позивач у судове засідання не з`явився, відповідно не скористався своїм правом надати пояснення суду. Крім того, не заявляв клопотання про виклик та допит свідків, не зазначивши і в позовній заяві дані про них.

Позивач також посилається на те, що відповідач виніс постанову без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Однак, до матеріалів справи додано оригінал даної постанови, а в позовній заяві не зазначено іншого способу її отримання, аніж вручення особисто. Тому суд розглядає ці доводи критично, як спосіб захисту.

Крім цього, у позовній заяві ОСОБА_1 посилається на відсутність доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, а в заяві, поданій до суду 29.03.2021 року вказує, що додані до відзиву відеозаписи є недопустимими доказами, оскільки не зазначені у постанові про накладення адміністративного стягнення.

Щодо даних тверджень суд зазначає наступне.

Частиною 3 ст. 283 КУпАП прямо передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами ст. 74 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 13.02.2020 року у справі № 524/9716/16-а.

До відзиву на позовну заяву відповідачем додано два відеозаписи:

- з технічного приладу (відео реєстратора Ксіомі) службового автомобіля патрульної поліції та

- портативного відеореєстратора поліцейського.

Однак, з огляду на вищезазначене, належним доказом суд вважає лише відеозапис з відео реєстратора ксіомі, оскільки оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення містить посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено дану відео фіксацію: «відео реєстратор аксіомі АА00807».

З даного відеозапису чітко ідентифікується належність автомобіля за державними номерними знаками та повністю відображається подія, вказана у постанові серії ЕАН№3847897 від 28.02.2021 року, що містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Суд зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, на підставі оцінених доказів, суд дійшов висновку, оскаржувана постанова відповідає ст. 283 КУпАП, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Згідно зі ст.293 КУпАП встановлено, що орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без змін, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1,9, 251, 255 КУпАП, ст.ст. 72-74, 283, 293 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону УПП у Волинській області Хоронжука Ігоря В`ячеславовича та Управління патрульної поліції у Волинській області про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5) пункту 1 Розділу VІІ Перехідні положення КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Любешівського районного суду Волинської області О.В. Цибень