Справа № 640/2695/20
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/2695/20
УХВАЛА

26 березня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губська Л.В., Епель О.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Апарату Верховної Ради України на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 03 грудня 2020 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Апарату Верховної Ради України про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

05.02.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління справами Апарату Верховної Ради України про зобов`язання в повному обсязі здійснити нарахування та виплату грошової компенсації за невикористану ним відпустку за період 2013-2019 р.р.; нарахувати та виплатити йому середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку; стягнути з Управління справами Апарату Верховної Ради України понесені судові витрати в повному обсязі.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач в порушення вимог чинного законодавства при звільненні його з посади помічника-консультанта народного депутата не виплатив грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку, внаслідок чого посилаючись на положення статтей 116 та 117 КЗпП України, просить задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 15.06.2020 замінено первісного відповідача на належного Апарат Верховної Ради України (а.с.60).

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 03.12.2020 позовні вимоги задоволено у повному обсязі: визнано протиправною бездіяльність Апарату Верховної Ради України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за період роботи 2013-2019 роки; зобов`язано Апарат Верховної Ради України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за період 2013-2019 роки; зобов`язати Апарат Верховної Ради України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку; стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Апарату Верховної Ради України витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15000 грн.

Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому підтримує висновки суду першої інстанції, та зазначає, з огляду на положення статті 77 КАС України, саме відповідач зобов`язаний був довести перед судом перебування позивача у спірний період у відпустках.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2021 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження з 01.03.2021.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, зазначає наступне.

Судом встановлено, що Розпорядженням Керівника Апарату Верховної Ради України № 4927 від 22 квітня 2013 року позивача на підставі подання народного депутата ОСОБА_2 зараховано з 01 квітня 2013 року на посаду помічника-консультанта народного депутата України ОСОБА_2 ,. на час його депутатських повноважень без поширення дії Закону України «Про державну службу», що підтверджено відповідним розпорядженням, поданням та копією трудової книжки (а.с.81, 21).

Вказане розпорядження вчинено з урахуванням заяви ОСОБА_1 від 01.04.2013 в якому позивач просив зарахувати його на вказану посаду без поширення дії Закону України «Про державну службу» (а.с.80).

17.03.2014 позивач склав на ім`я народного депутата ОСОБА_3 заяву про зарахування його на посаду помічника-консультанта народного депутата України увільнивши від виконання обов`язків помічника-консультанта народного депутата України ОСОБА_2 , без поширення дії Закону України «Про державну службу» (а.с.85).

Розпорядженням Керівника Апарату Верховної Ради України № 1159 від 24 березня 2014 року позивача переведено з 17 березня 2014 року за його згодою на посаду помічника-консультанта народного депутата України ОСОБА_3 на час його депутатських повноважень, увільнивши від виконання обов`язків помічника-консульта-народного депутата України ОСОБА_2 без поширення дії Закону України «Про державну службу» (а.с.88).

Розпорядженням Керівника Апарату Верховної Ради України № 6529 від 22 жовтня 2014 року позивача переведено за його згодою з 01 жовтня 2014 року на посаду помічника-консультанта народного депутата України ОСОБА_3 на час його депутатських повноважень з поширенням дії Закону України «Про державну службу» (а.с.91). Позивач подавав відповідну заяву (а.с.89).

Розпорядженням Керівника Апарату Верховної Ради України № 7780 від 09 грудня 2014 року позивача зараховано з 28 листопада 2014 року на посаду помічника-консультанта народного депутата України ОСОБА_4 , на час його депутатських повноважень з поширенням дії Закону України «Про державну службу» (а.с.94).

Вказане розпорядження складено з урахуванням заяви позивача від 28.11.2014 (а.с.93).

11.05.2016 позивач подав на ім`я народного депутата України ОСОБА_4 заяву про переведення його з 11.05.2016 на посаду помічника-консультанта за строковим трудовим договором на строк дії його як депутата без поширення дії Закону України «Про державну службу» (а.с.95).

Розпорядженням Першого заступника Керівника Апарату Верховної Ради України № 1577-к від 11 травня 2016 року позивача переведено з 11 травня 2016 року за його згодою на посаду помічника-консультанта народно депутата України ОСОБА_4 на час його депутатських повноважень без поширенням дії Закону України «Про державну службу» (а.с.97).

Розпорядженням Першого заступника Керівника Апарату Верховної Ради України № 1305-к від 27 серпня 2019 року помічників-консультантів народних депутатів України восьмого скликання Верховної Ради України, повноваження яких достроково припинено, звільнено з займаних посад 29 серпня 2019 року у зв`язку із закінченням строку трудового договору (п.2 ст.36 КЗпП України) та зобов`язано провести виплату компенсацій за невикористані щорічні основні та додаткові відпустки згідно статті 19 Закону України «Про відпустки» у межах наявної економії фонду оплати праці помічників-консультантів народного депутата України відповідно до статті 34 Закону України «Про статус народного депутата України» згідно з додатком (а.с.98).

Отже, відповідно до додатку до вказаного розпорядження позивача звільнено з посади помічника-консультанта народного депутата України ОСОБА_4 і невикористана щорічна основна відпустка складала 127.5 днів (а.с.98).

Проте, суд першої інстанції прийняв до уваги копію довідки надану позивачем (а.с.24) Апарату Верховної Ради України від 13 вересня 2019 року №20-26/2591, згідно якої нарахував кількість днів невикористаної щорічної основної відпустки позивача у 177,5 календарних днів.

При цьому, колегією суддів встановлено, що позивач займав посаду помічника-консультанта народного депутата України на якого розповсюджувалась дія Закону України «Про державну службу» лише з 01.10.2014 по 10.05.2016, що підтверджено копією трудової книжки позивача.

З огляду на встановлені обставини справи у колегії суддів виникли розбіжності щодо кількості календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки позивача.

Разом з тим, у колегії суддів виникла необхідність у витребуванні у відповідача уточнюючих довідок про кількість календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки позивача, при цьому з урахуванням періодів розповсюдження на останнього дії Закону України «Про державну службу», зокрема:

- за період з 01.10.2014 по 10.05.2016, коли на позивача розповсюджувалася дія Закону України «Про державну службу»;

- за період з 01.04.2013 по 30.09.2014 і з 11.05.2016 по 27.08.2019, коли на позивача не розповсюджувалась дія Закону України «Про державну службу».

Згідно з ч. 4 ст. 9 КАС України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно до частини 3 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 309 КАС України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Частиною другою статті 309 КАС України регламентовано повноваження суду продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів.

Водночас, пунктом 1 статті 6 ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року Конвенції про захист прав людини та основних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

У п. 26 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначено, що ухвалення рішення в розумні строки відповідно до статті 6 Конвенції також можна вважати важливим елементом його якості. Проте можливе виникнення суперечностей між швидкістю проведення процесу та іншими чинниками, пов`язаними з якістю, такими як право на справедливий розгляд справи, яке також гарантується статтею 6 Конвенції. Оскільки важливо забезпечувати соціальну гармонію та юридичну визначеність, то попри очевидну необхідність враховувати часовий елемент слід також зважати й на інші чинники.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає за необхідне для повного та всебічного дослідження всіх доводів апеляційної скарги витребувати вищезазначені докази та за виниклих обставин відкласти судовий розгляд і продовжити строк розгляду справи.

На підставі вищенаведеного та керуючись ч.3 ст. 80, 309 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Витребувати у Апарату Верховної Ради України уточнюючі довідки:

- про кількість календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки ОСОБА_1 за період з 01.10.2014 по 10.05.2016, коли на позивача розповсюджувалася дія Закону України «Про державну службу»;

- про кількість календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки ОСОБА_1 за період з 01.04.2013 по 30.09.2014 і з 11.05.2016 по 27.08.2019, коли на позивача не розповсюджувалась дія Закону України «Про державну службу».

Встановити строк виконання ухвали в частині надання витребуваних документів до 05.04.2021 року.

Продовжити строк розгляду справи на п`ятнадцять днів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель