Справа № 380/10197/20
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року справа №380/10197/20

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Костецького Н.В.,

секретар судового засідання Баранська М.Р.,

за участю:

представника позивача не прибув

представника відповідача Боднар Л.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аїр-торг" до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та зобов`язання вчинити дії.

встановив:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Аїр-торг", звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою у якій просить суд:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № , , прийняті на підставі акту перевірки за № 148/04.02-12/42992142 від 15.09.2020 року "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки "ТОВ "Аїр- торг" (42992142) з питань достовірності нарахування від`ємного значення суми, яка приймає участь у бюджетному відшкодуванні ПДВ по декларації з ПДВ за травень, червень 2020 року";

- зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого ТОВ "Аїр - торг " () за травень 2020 року у сумі 21281077 грн та за червень 2020 року - у сумі 27661352.

Ухвалою від 13.11.2020 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 30.11.2020 провадження у справі відкрито, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ТОВ "АЇР-ТОРГ" подало до ГУ ДПС у Львівській області, Личаківське управління, Личаківська ДПІ (Личаківський р-н м Львова) податкові декларації за травень, червень 2020 року та уточнюючий розрахунок з ПДВ за травень 2020 року в яких товариство заявило суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, в розмірі 21 281077 грн. та 27 661352 грн. відповідно. Сума від`ємного значення податку на додану вартість виникла у зв`язку із придбання сільськогосподарської продукції (кукурудза, пшениця, ячмінь) на митній території України і експортом цієї продукції за кордон на підставі укладених експортних контрактів. Однак 12.10.2020 ГУ ДПС у Львівській області винесено податкові повідомлення-рішення № та №, прийняті на підставі акту перевірки від 15.09.2020 за № 148/04.02-12/42992142 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки "ТОВ "Аїр-торг" (42992142) з питань достовірності нарахування від`ємного значення суми, яка приймає участь у бюджетному відшкодуванні ПДВ по декларації з ПДВ за травень, червень 2020 року". Висновком в Акті встановлено порушення п. 200.1, п. 200.4, п. 200.14 статті 200 ст. 200 Податкового кодексу України та відмовлено у бюджетному відшкодуванні. Позивач вважає, що висновки в Акті не відповідають фактичним обставинам справи, неправильно застосовано норми матеріального права, а загалом винесені ППР є протиправними і підлягають скасуванню оскільки при перевірці операцій, що здійснюються при ввезені на митну територію України товарів, необоротних активів та отриманих від нерезидента на митній території України послуг, не встановлено порушення з Інформацією про фактичне ввезення товару за межі митної території України, згідно з даними інформаційних систем ДПС). Перевіркою операцій з постачання (вивезення, ввезення) послуг порушень не встановлено. Перевіркою дотримання вимог законодавства (в тому числі, статей 191, 204, 205 Кодексу та норм Митного кодексу України) не встановлено порушень здійснення операцій з давальницькою сировиною. За результатами здійсненого аналізу ціноутворення у звітних періодах, які підлягають перевірці, порушень не встановлено. Перевіркою операцій із здійснення попередньої оплати за товарно-матеріальні цінності порушень не встановлено. Позивач вказує, що податковим органом вказано, що ТОВ «Аїр -торг» не надано до перевірки платіжні доручення, які підтверджують, що суми ПДВ заявлені до бюджетного відшкодування є фактично сплаченими у попередніх та звітньому ( звітніх ) періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України. Проте позивач зазначає, що ним було подано до перевірки платіжні доручення. Крім цього позивач зазначає, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Звертає увагу, що за результатами проведеної документальної позапланової перевірки позивача, контролюючим органом не було встановлено випадків неоприбуткування ТОВ «Аїр -торг» за даними бухгалтерського обліку товарно-матеріальних цінностей (товару), отриманих від контрагентів. У випадку наявності певних недоліків в оформленні документів, то такі документи не можуть вважатися такими, що за своєю суттю не спростовують вчинені між сторонами господарські операції, а тому такі недоліки самі по собі не нівелюють наслідків цих господарських операцій.

Від відповідача 23.12.2020 надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач проти позовних вимог заперечує повністю. Вказує, що Головним управління ДПС у Львівський області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТзОВ "Аїр-Торг" з питань достовірності нарахування від`ємного значення суми, яка приймає участь в бюджетному відшкодуванні ПДВ по декларації з ПДВ за травень, червень 2020 року. Під час перевірки встановлено, що причиною виникнення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту у травні, червні 2020 року є придбання кукурудзи, пшениці, ячменю українського походження врожаю 2019 року, послуги оренди офісного, складського приміщення, оренди зерносушарки, оренди погрузочного бункера, послуги охорони об`єктів, послуги з організації проведення сертифікації походження вантажу, послуги митного оформлення декларацій на експорт та здійснення експортних операцій, а саме вивезення за межі митної території України: кукурудзи, українського походження, врожаю 2019 року; пшениці м`якої, не насіннєвої, врожаю 2019 року, ячменю українського походження, насипом, врожаю 2019 року. Головним управлінням ДПС у Львівській області під час проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ "АЇР-ТОРГ" () з питань достовірності нарахування від`ємного значення суми, яка приймає участь в бюджетному відшкодуванні ПДВ по декларації з ПДВ за травень, червень 2020 року встановлено порушення п.200.1, п.200.4, п. 200.14 статті 200 ст. 200. Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ (із змінами і доповненнями) та відмовлено в бюджетному відшкодуванні з податку на додану вартість в сумі 48942429 грн. Проведеною перевіркою встановлено, що згідно поданого Розрахунку суми бюджетного відшкодування (ДЗ) (вх. від 17.07.2020р № ) додаток 3 до уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість за травень 2020 року, ТзОВ "АЇР-ТОРГ" () заявлено до бюджетного відшкодування суму ПДВ в розмірі 21281077 грн (рядок 20.2.1 декларації). Крім того, встановлено, що ТзОВ «АЇР-ТОРГ» () в додатку 5 Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів за травень 2020 року в Розділ II. Податковий кредит в таблиці 2 «Операції з придбання з податком на додану вартість, які підлягають оподаткуванню за основною ставкою та ставкою 7 %», в колонці 3 (податкова накладна, інший документ, період складання) проставлено контрагента постачальника ТОВ "ЕКО-ТРЕЙД ЗАХІД" () період складання податкових накладних 06.2019 року на суму ПДВ 3205517,36 грн. Підприємством в додатку 3 (ДЗ) до уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість за травень 2020 року в таблиці 2. Розшифровка суми податку, фактично сплаченої у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України, в колонці 3 та 4 (звітний (податковий) період, у якому виникло значення, місяць, рік) проставляє контрагента постачальника ТОВ "ЕКО-ТРЕЙД ЗАХІД" () період виникнення від`ємного значення 05.2020 року - на суму ПДВ 3205517,36 грн., хоча період складання- 06.2019 року, період, у якому виникло значення повинен бути 05.2020 року, у зв`язку з чим неможливо встановити за який період виникло від`ємне значення (бюджетне відшкодування). Фактично за результатами перевірки даних встановлено, що ТОВ «АЇР-ТОРГ» () не надано до перевірки платіжні доручення які підтверджують, що суми ПДВ заявлені до бюджетного відшкодування є фактично сплаченими у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

13.01.2021 представником позивача подано відповідь на відзив, у якому зазначає, що у відзиві відповідач не спростовує тези викладені у позовній заяві. Додатково зазначає, що ТОВ «АЇР-ТОРГ» було подано уточнюючий розрахунок у зв`язку з технічною помилкою. Позивач вчинив усі дії правомірно та не порушував норм податкового законодавства.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю з підстав викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити. 16.03.2021 подала заяву про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечила повністю, просила у їх задоволенні відмовити за безпідставністю.

Суд заслухав пояснення представників позивача та відповідача, дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі факти, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

Головним управління ДПС у Львівський області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТзОВ "Аїр-Торг" з питань достовірності нарахування від`ємного значення суми, яка приймає участь в бюджетному відшкодуванні ПДВ по декларації з ПДВ за травень, червень 2020 року та за результатами проведеної перевірки складено акт від 15.09.2020 за № 148/04.02-12/42992142.

Відповідно до вказаного акту перевірки, Головним управлінням ДПС у Львівській області встановлено порушення п.200.1, п.200.4, п. 200.14 статті 200 ст. 200. Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ (із змінами і доповненнями) та відмовлено в бюджетному відшкодуванні з податку на додану вартість в сумі 48942429 грн.

Під час перевірки відповідачем встановлено, що причиною виникнення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту у травні, червні 2020 року є придбання кукурудзи, пшениці, ячменю українського походження врожаю 2019 року, послуги оренди офісного, складського приміщення, оренди зерносушарки, оренди погрузочного бункера, послуги охорони об`єктів, послуги з організації проведення сертифікації походження вантажу, послуги митного оформлення декларацій на експорт та здійснення експортних операцій, а саме вивезення за межі митної території України :

- кукурудзи, врожаю 2019 року, українського походження, насипом, фірма AGRO BORI EOOD (Іспанія), фірма "RІSOIL EUROPE" LTD (Алжир)

- пшениці м`якої, не насіннєва, врожаю 2019 року 2-го, 3-го, 4-го класу, фірма AGRO BORI EOOD (Бангладеш), фірма Cargill International S.A. (Туніс), фірма LOUIS DREYFUS COMPAN" SUISSE SA (Єгипет), фірма QUADRA COMMODITIES SA (Тайвань, провінція Китаю);

- ячменю українського походження, насипом, врожаю 2019 року, фірма AGRO BORE EOOD (Кувейт).

Відповідно з актом проведеної перевірки встановлено, що згідно поданого Розрахунку суми бюджетного відшкодування (ДЗ) (вх. від 17.07.2020р № ) додаток 3 до уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість за травень 2020 року, ТзОВ "АЇР-ТОРГ" () заявлено до бюджетного відшкодування суму ПДВ в розмірі 21281077 грн (рядок 20.2.1 декларації).

Крім того, встановлено, що ТзОВ «АЇР-ТОРГ» () в додатку 5 Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів за травень 2020 року в Розділ II. Податковий кредит в таблиці 2 «Операції з придбання з податком на додану вартість, які підлягають оподаткуванню за основною ставкою та ставкою 7 %», в колонці 3 (податкова накладна, інший документ, період складання) проставлено контрагента постачальника ТОВ "ЕКО-ТРЕЙД ЗАХІД" () період складання податкових накладних 06.2019 року на суму ПДВ 3205517,36 грн.

Підприємством в додатку 3 (ДЗ) до уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість за травень 2020 року в таблиці 2. Розшифровка суми податку, фактично сплаченої у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України, в колонці 3 та 4 (звітний (податковий) період, у якому виникло значення, місяць, рік) проставляє контрагента постачальника ТОВ "ЕКО-ТРЕЙД ЗАХІД" () період виникнення від`ємного значення 05.2020 року - на суму ПДВ 3205517,36 грн., хоча період складання- 06.2019 року, період, у якому виникло значення повинен бути 05.2020 року, у зв`язку з чим неможливо встановити за який період виникло від`ємне значення (бюджетне відшкодування).

Відповідачем за результатами перевірки даних, зазначених у розрахунку бюджетного відшкодування ПДВ, із даними первинних документів встановлено, що ТзОВ "АЇР-ТОРГ" () не надано до перевірки платіжні доручення які підтверджують, що суми ПДВ заявлені до бюджетного відшкодування є фактично сплаченими у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України.

Головним управлінням ДПС у Львівській області за результатами перевірки, що оформлена актом від 15.09.2020 за № 148/04.02-12/42992142 прийнято оскаржувані платником податків податкові повідомлення-рішення від 12.10.2020 №, .

Головним управління ДПС у Львівський області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТзОВ "Аїр-Торг" з питань достовірності нарахування від`ємного значення суми, яка приймає участь в бюджетному відшкодуванні ПДВ по декларації з ПДВ за травень, червень 2020 року та за результатами проведеної перевірки складено акт від 15.09.2020 за № 148/04.02-12/42992142.

Відповідно до акту перевірки від 15.09.2020 за № 148/04.02-12/42992142, Головним управлінням ДПС у Львівській області встановлено порушення п.200.1, п.200.4, п. 200.14 статті 200 ст. 200. Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ (із змінами і доповненнями) та відмовлено в бюджетному відшкодуванні з податку на додану вартість в сумі 48942429 гривень.

Під час перевірки відповідачем встановлено, що причиною виникнення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту у травні, червні 2020 року є придбання кукурудзи, пшениці, ячменю українського походження врожаю 2019 року, послуги оренди офісного, складського приміщення, оренди зерносушарки, оренди погрузочного бункера, послуги охорони об`єктів, послуги з організації проведення сертифікації походження вантажу, послуги митного оформлення декларацій на експорт та здійснення експортних операцій, а саме вивезення за межі митної території України :

- кукурудзи, врожаю 2019 року, українського походження, насипом, фірма AGRO BORI EOOD (Іспанія), фірма "RІSOIL EUROPE" LTD (Алжир)

- пшениці м`якої, не насіннєва, врожаю 2019 року 2-го, 3-го, 4-го класу, фірма AGRO BORI EOOD (Бангладеш), фірма Cargill International S.A. (Туніс), фірма LOUIS DREYFUS COMPAN" SUISSE SA (Єгипет), фірма QUADRA COMMODITIES SA (Тайвань, провінція Китаю);

- ячменю українського походження, насипом, врожаю 2019 року, фірма AGRO BORE EOOD (Кувейт).

Відповідно з актом проведеної перевірки встановлено, що зазначених у розрахунку бюджетного відшкодування ПДВ, із даними первинних документів встановлено, що ТзОВ "АЇР-ТОРГ" () не надано до перевірки платіжні доручення, які підтверджують, що суми ПДВ заявлені до бюджетного відшкодування є фактично сплачуваними у попередніх та звітному (податковому) періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України, відтак ТзОВ "АЇР-ТОРГ" не має права на отримання бюджетного відшкодування ПДВ за травень, червень 2020 року.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Закріплений у ч. 1 ст.9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з п.1.1 ст.1 Податкового кодексу України (далі ПК України), відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до ст. 20.1.1 ПК України відповідачу надано право запрошувати платників податків або їх представників для перевірки правильності нарахування та своєчасності сплати податків та зборів, дотримання вимог іншого законодавства, здійснення контролю за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Письмові повідомлення про такі запрошення надсилаються в порядку, встановленому статтею 42 цього Кодексу, не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня запрошення рекомендованими листами, в яких зазначаються підстави запрошення, дата і час, на які запрошується платник податків (представник платника податків)

Згідно з п.75.1 ст.75 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

Документальною перевіркою згідно із п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до положень Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого Наказом міністерства фінансів України № 727 від 20.08.2015 (далі - Порядок 727), акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Відповідно до підпункту 2 Пункт 4 розділу III Порядку 727 у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно:

викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення;

викласти зміст порушень (у разі їх встановлення), в тому числі щодо правильності та повноти визначення фінансового результату до оподаткування згідно з бухгалтерським обліком відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, виконання законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;

у разі відсутності первинних документів, документів податкового або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки - зазначити перелік цих документів.

Судом встановлено, що ТОВ "Аїр - торг" здійснило експортні операції по контрактах з фірмами-нерезидентами, а саме згідно зовнішньо-економічних контрактів:

- з Фірмою AGR LTD (Болгарія) Контракт № GSW-20/09/19-AT від 20.09.2019 на поставку пшениці м`якої, не насіннєвої 2,3,4 класу насипом українського походження, врожаю 2019 року, кукурудзи, українського походження, врожаю 2019 року, ячменю українською поводження, насипом, врожаю 2019 року, країни отримувачі товару (Ізраїль, Індонезія, Іспанія, Бангладеш, Ємен, Корея);

- Фірма Cargill International S.A. (Швейцарія) Контракт №JAP585400 від 27.09.2019 року, №JAP585500 від 27.09.2019 року, №JAP587500 від 03.10.2019 року, №JAP586900 від 03.10.2019 року, №JAP589500 від 04.10.2019 року, №JAP589900 від 10.10.2019 року на поставку пшениці українського походження, м`якої, 2,3,4 класу насипом врожаю 2019року, кукурудзи насипом врожаю 2019 року країни отримувачі товару (Ізраїль, Ємен, Корея, Республіка), Контракт №JAP642400 від 02.04.2020 року на поставку пшениці українського походження, м`якої, 2,3,4 класу насипом врожаю 2019року країни отримувачі товару (Швейцарія, Туніс)

- Фірма LOUIS DREYFUS COMPANY SUISSE SA (Швейцарія) Контракт № P09658 від 23.09.2019, № P09673 від 25.09.2019 року, № P09698 від 02.10.2019 року № РО9706 від 03.10.2019 року, Контракт № P10093 від 03.01.2020 року, Контракт № P10113 від 10.01.2020 на поставку пшениці українського походження, м`якої, 2,3,4 класу насипом врожаю 2019року, на поставку кукурудзи насипом врожаю 2019 року країна отримувач товару Іспанія, Єгипет, Швейцарія.

- Фірма QUADRA COMMODITIES SA (Швейцарія) Контракт № 191002-2 від 02.10.2019 року, № 191003-1 від 03.10.2019 року на поставку кукурудзи насипом врожаю 2019 року країна отримувач товару Єгипет, на поставку пшениці українського походження, м`якої, 3 класу врожаю 2019року країна отримувач Тайвань, Провінція Китаю.

- Фірма AL GHURAIR RESOURCES INTERNATIONAL LLC (OAE) Контракт № 116-P-FB-19 від 29.11.2019 року, на поставку ячменю насипом врожаю 2019 року, країна отримувач товару Алжир.

- Фірма RISOIL EUROPE LTD (Болгарія) Контракт № 470 від 26.09.2019 року, № 488 від 04.10.2019, №Р588 від 24.12.2019 року, № Р598 від 13.01.2020 року, № Р611 від 22.01.2020 року, № Р615 від 24.01.2020 року, № Р617від 30.01.2020 року, № Р619 від 03.02.2020 року на поставку кукурудзи насипом, українського походження, врожаю 2019 року, країна отримувач Болгарія.

- Фірма AGR LTD Болгарія, Контракт № GSB-20/09/19-АТ від 20.09.2019 року, № GSC-20/09/19-АТ від 20.09.2019 року на поставку пшениці українського походження, не насіннєвої 2, 3, 4 класу насипом врожаю 2019 року. Країни отримувачі товар/ Алжир, Болгарія, Єгипет, Катар, Туніс, Іспанія, Бангладеш, Ємен.

- Фірма AL GHURAIR RESOURCES INTERNATIONAL LLC (OAE) Контракт № 116-P-FB-19 від 29.11.2019 року, на поставку ячменю насипом врожаю 2019 року, країна отримувач товару Катар.

Судом встановлено, що поставка товару здійснюється за правилами Інкотермс 2010. Базис поставки DAP - Миколаївський морський торговельний порт, термінал Нікморсервіс або Агроальфатермінал.

Судом також встановлено, що основні постачальники на митній території України у травні, чевні 2020 року були: ТОВ "АГРОЗАХІДТРЕЙД", ТОВ "СМТ ЮЖНИЙ ЛТД" ТОВ "ЕКО - ТРЕЙД ЗАХІД", ТОВ «ЦЕНТР СЕРТИФІКАЦІЇ КЛЮЧІВ «УКРАЇНА», ТОВ "ВЕЛАН ПІВДЕНЬ ТРЕЙД".

Судом також встановлено, що ТзОВ "АЇР-ТОРГ" укладено договори на придбання ТМЦ з наступними контрагентами:

- ТзОВ "МАЯМІЛІДЕРГРУП" (код ЄДРОПУ 41584657), а саме згідно договору поставки № 0901-19 від 01.09.2019 укладеного між ТзОВ "МАЯМІЛІДЕРГРУП" (код ЄДРОПУ 41584657) та ТзОВ "АЇР-ТОРГ" () про постачання кукурудзи, пшениці, ячменю українського походження врожаю 2019 року, кількість та ціна вказані в специфікаціях до кожної партії постачання. Доставку товару здійснює продавець (власним транспортом чи транспортом стороннього перевізника) на склад Покупця, адреса якого вказується Покупцем не пізніше ніж за 10 днів до дати поставки, шляхом повідомлення Постачальника листом, телефонограмом або в інший зручний для сторін спосіб. Вартість доставки включається до вартості товару та окремо в документах не зазначається. Товарно- транспортні накладні підприємством надано до перевірки.

- ТзОВ "ВЕЛАН ПІВДЕНЬ ТРЕЙД" (), а саме згідно договору поставки продукції № ВПП-31/01/20-ВП від 31.01.2020 укладеного між ТзОВ "ВЕЛАН ПІВДЕНЬ ТРЕЙД" ( ) та ТзОВ "АЇР-ТОРГ" () про постачання кукурудзи, пшениці, ячменю українського походження врожаю 2019 року, товар за даним договором постачається автомобільним транспортом та або залізничним транспортом та супроводжується товарно-транспортною накладною та/або залізничною накладною. Товарно- транспортні накладні підприємством надано до перевірки.

- ТОВ "СМАРТ РЕЙЛ ЛОГІСТИКС" (), а саме згідно договору № 2019-12-09/КД/01 від 09.12.2019 укладеного між ТОВ "СМАРТ РЕЙЛ ЛОГІСТИКС" () та ТзОВ "АЇР-ТОРГ" () про надання послуг з організації перевезень вантажів у власних вагонах та вагонах, що належать Експедитору на будь-яких інших законних підставах.

- ТОВ "ЄВТ ГРЕЙН" (), а саме згідно договору доручення № ЄГ-АТ/2019-87 від 03.10.2019 укладеного між ТОВ "ЄВТ ГРЕЙН" () та ТзОВ "АЇР-ТОРГ" () про надання митних брокерських послуг.

- ТОВ "КОМПАНІЯ "НОВОТЕК"" (), а саме згідно договору № 10/12-2019 від 10.12.2019 укладеного між ТОВ "КОМПАНІЯ "НОВОТЕК"" () та ТзОВ "АЇР-ТОРГ" () про транспортно-експедиційне обслуговування.

- ТОВ "Ніка Транс Логістика" (), а саме згідно договору доручення № НТЛ-690-Б від 16.07.2019 укладеного між ТОВ "Ніка Транс Логістика" () та ТзОВ "АЇР-ТОРГ" () про надання митних брокерських послуг.

- ТОВ "НИК-СЕРВІС" (), а саме згідно договору доручення № 24/02-20 від 24.02.2020 укладений між ТОВ "НИК-СЕРВІС" () та ТзОВ "АЇР-ТОРГ" () про надання послуг по транспортно-експедиційному обслуговуванню, послуг отримання карантинних сертифікатів, ветеринарних свідоцтв (форма № 2 з присвоєнням експортного коду і відміткою прикордонветконтролю), протоколів лабораторних досліджень на наявність ГМО на різні партії товарів.

- ТОВ "СМТ Южний ЛТД" ( ), а саме згідно договору на брокерські митні послуги доручення № РБ /190-19 від 25.09.2019 укладений між ТОВ "СМТ ЮЖНИЙ ЛТД" та ТОВ "АЇР -ТОРГ" про надання митних брокерських послуг.

Судом встановлено з акту перевірки, на підставі якого винесено оскаржувані податкові повідомлення - рішення, що відповідачем при перевірці операцій, що здійснюються при ввезені на митну територію України товарів, необоротних активів та отриманих від нерезидента на митній території України послуг, не встановлено порушення з Інформацією про фактичне ввезення товару за межі митної території України, згідно з даними інформаційних систем ДПС).

Отже, перевіркою операцій з постачання (вивезення, ввезення) послуг порушень не встановлено.

Також, перевіркою дотримання вимог законодавства (в тому числі, статей 191, 204, 205 Кодексу та норм Митного кодексу України) не встановлено порушень здійснення операцій з давальницькою сировиною.

Відтак, за результатами здійсненого аналізу ціноутворення у звітних періодах, які підлягають перевірці, порушень не встановлено.

Також, перевіркою операцій із здійснення попередньої оплати за товарно - матеріальні цінності порушень не встановлено.

Таким чином, станом на час проведення перевірки за результатами опрацювання податкових періодів, починаючи з періоду виникнення від`ємного значення, не встановлено включення ТОВ "Аїр - торг" до складу податкового кредиту за травень 2020 року та червень 2020 року податкових накладних, які зареєстровані з порушенням терміну у Єдиному реєстрі податкових накладних.

За результатами перевірки також не встановлено наявність правових відносин ТОВ "Аїр -торг" платниками, установчі документи, первинні та інші документи, яких у судовому порядку визнані недійсними чи наявність правових відносин ТОВ "Аїр -торг" з пов`язаними особами, згідно з підпунктом 14.1.159 пункту 14.1 статті 14 Кодексу.

В ході проведення перевірки не встановлено серед постачальників суб`єктів господарювання, які надали податковий кредит і не задекларували податкові зобов`язання, здійснюють операції, не обумовлені економічними причинами ( цілями ділового характеру) .

Суд зазначає, що також під час проведення перевірки не встановлено розбіжності між сумою податкового зобов`язання та податкового кредиту, за тревень 2020 року та червень 2020 року.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачем на документальне підтвердження реальності здійснення операцій з контрагентами надані відповідачу видаткові та податкові накладні, декларації з ПДВ з додатками, реєстри отриманих податкових накладних, банківські виписки, що підтверджують факт повної оплати поставки товару та надання послуг, оборотно - сальдові відомості по рахунках, які підлягають перевірці, договори (придбання, поставки, оренди), контракти, митні декларації ЕК, СМК , товаро - транспортні накладні.

Відповідно до підпункту 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податковий кодекс України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно п. 198.3.ст.198 Податкового Кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.180.1. Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платником податку є:

1) будь-яка особа, що провадить господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу;

2) будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку;

3) будь-яка особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до Митного кодексу України, а також:

- особа, на яку покладається дотримання вимог митних режимів, які передбачають повне або часткове умовне звільнення від оподаткування, у разі порушення таких митних режимів, встановлених митним законодавством;

- особа, яка використовує, у тому числі при ввезенні товарів на митну територію України, податкову пільгу не за цільовим призначенням та/або всупереч умовам чи цілям її надання згідно із цим Кодексом, а також будь-які інші особи, що використовують податкову пільгу, яку для них не призначено.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит згідно з п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України є дата здійснення першої з наступних подій:

а) дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг);

б) дата отримання податкової накладної.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", згідно з абзацом одинадцятим статті 1 якого первинний документ - первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

За правилами підпункту "а" пункту 198.1. статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до пункту 198.3. статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.6. статті 198 цього Кодексу не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Як встановлено судом, ТОВ "АЇР-ТОРГ" подало до ГУ ДПС у Львівській області, Личаківське управління, Личаківська ДПІ (Личаківський р-н м Львова) податкові декларації за травень, червень 2020 року та уточнюючий розрахунок з ПДВ за травень 2020 року в яких товариство заявило суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, в розмірі 21 281077 грн. та 27 661352 грн. відповідно, на загальну суму 48942429 грн.

Суд зазначає, що позивачем подано уточнюючий розрахунок у відповідності до вимог ст.50 ПК України.

Судом встановлено, що сума від`ємного значення податку на додану вартість виникла у зв`язку із придбання сільськогосподарської продукції (кукурудза, пшениця, ячмінь) на митній території України і експортом цієї продукції за кордон на підставі укладених експортних контрактів., відтак ТОВ "АЇР-ТОРГ" отримує валютну виручку за експортовану сільськогосподарську продукцію.

Судом встановлено, що разом із податковою декларацією ТОВ "АЇР-ТОРГ" подало розрахунок суми бюджетного відшкодування та звернулося про таке.

Суд зазначає, що при перевірці операцій щодо вивезення товарів за межі митної території України відповідачем також не встановлено порушення з Інформацією про фактичне вивезення товару за межі митної території України .

Як вже зазначалося судом, проведеною перевіркою встановлено, що згідно поданих Розрахунків суми бюджетного відшкодування додаток 3 до податкової декларації з податку на додану вартість за травень, червень 2020 року, ТОВ "Аїр - торг" заявлено до бюджетного відшкодування суму ПДВ на суму 48942429 грн.

Відповідач аналізуючи подані позивачем податкові декларації, уточнюючий розрахунок, розрахунки сум бюджетного відшкодування, розшифровки податкових зобов`язань, робить висновок про неможливість встановлення періоду виникнення від`ємного значення (бюджетного відшкодування). Крім цього зазначає про відсутність платіжних доручень які підтверджують, що суми ПДВ заявлені до бюджетного відшкодування є фактично сплаченими у попередніх та звітному періодах.

Аналізуючи акт перевірки, відзив, та пояснення представника відповідача, податковий орган вбачає лише одне порушення за результатами перевірки даних, зазначених у розрахунках бюджетного відшкодування ПДВ , із даними первинних документів, а саме, що платіжні доручення, які були надані до перевірки були не підписані керівником ТОВ "ТОВ "Аїр -торг", не завірені банком, в якому обслуговується суб`єкт господарювання, не мають підписів та печаток.

Однак, суд погоджується з покликанням позивача, що вказане - не є порушенням і не свідчить чи то про недійсність документу, чи про відсутність господарської операції з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до реєстру фактично сплачених сум бюджетного відшкодування ПДВ, із даними первинних документів ТОВ "Аїр-торг", до перевірки надані платіжні доручення по розрахунках з ТОВ «Велан південь трейд», ТОВ "Еко - трейд захід" .

Відповідно до договору на здійснення електронно-розрахункового обслуговування, предмет якого - "банк зобов`язується надати клієнту систему електронно-розрахункового обслуговування, в подальшому систему "Клієнт-Банк" і здійснювати електронно-розрахункове обслуговування клієнта за допомогою системи "Клієнт-Банк" згідно з законодавством України. Клієнт зобов`язується використовувати дану систему для здійснення розрахунків на умовах, передбачених даним договором".

Відтак, при відкритті рахунків у банку директор підприємства надавав взірці підпису. В картці зі зразками підписів зазначено, що чеки та інші розпорядчі документи просимо вважати дійсними в разу наявності на них одного першого і одного другого підпису: перший підпис -директор ТОВ "Аїр - торг" другий підпис у штаті відсутній.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління НБУ від 21.01.2004 №22, електронний розрахунковий документ - документ, інформація в якому представлена у формі електронних даних, уключаючи відповідні реквізити розрахункового документа, який може бути сформований, переданий, збережений і перетворений у візуальну форму представлення електронними засобами.

Користування системою "Клієнт-Банк", "Клієнт-Internet-Банк" регулюється, крім договору між банком та клієнтом, Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", Законом України "Про електронний цифровий підпис", Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті.

Згідно до вимог ст. 18 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" електронний документ на переказ має однакову юридичну силу з паперовим документом. Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа на переказ. Порядок застосування електронного підпису, у тому числі електронного цифрового підпису, для засвідчення електронного документа на переказ установлюється нормативно-правовими актами Національного банку України. Відповідальність за достовірність інформації, що міститься в реквізитах електронного документа, несе особа, яка наклала на цей документ електронний цифровий підпис. В іншому разі відповідальність несе банк або інша установа - учасник платіжної системи. Електронний документ на переказ, що не засвідчений електронним підписом, не приймається до виконання. Учасник платіжної системи має передбачити під час приймання електронних документів на переказ: процедуру перевірки електронного підпису; процедуру перевірки цілісності, достовірності та авторства електронного документа на переказ.

Отже, суд дійшов висновку, що при виконанні платіжних доручень банком було проведено перевірку електронного підпису позивача та встановлено, що документ підписаний ЕЦП директора ТОВ "Аїр-торг" ОСОБА_1 (підпис дійсний не скомпрометований), тобто ідентифіковано особу підписанта, перевірено та встановлено наявність всіх необхідних для платіжного доручення реквізитів та його відповідність вимогам чинного законодавства (наявні дата і номер, назва, код платника та номер його рахунку, код банку платника, назва, код одержувача платежу та номер його рахунку, код банку одержувача, сума цифрами, призначення платежу). Отже банком було перевірено електронний підпис, перевірено цілісність, достовірність, авторство електронного документа на переказ та відповідність вимогам чинного законодавства України.

Відповідно до п. 2.1. Інструкції, розрахункові документи складаються на бланках, форми яких наведені в додатках до цієї Інструкції. Реквізити розрахункових документів та їх реєстрів заповнюються згідно з вимогами, зазначеними в указівках щодо заповнення реквізитів розрахункових документів та їх реєстрів (додаток 9) та відповідних главах цієї Інструкції.

Кожний документ, сформований в системі "Клієнт-Банк", повинен бути посвідчений шляхом накладення електронно-цифрового підпису. Після створення документу на нього накладається ЕЦП осіб, що мають право підпису фінансових документів згідно наявних в банку зразків підписів з відтиском печатки. Обмін інформацією між клієнтом та банком встановлюється у зашифрованому вигляді.

Платіжні доручення, подані до банку місять окрім того електронний цифровий підпис директора підприємства.

Електронний цифровий підпис це вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа, яким є параметр криптографічного алгоритму перевірки електронного цифрового підпису, доступний суб`єктам відносин у сфері використання електронного цифрового підпису. Сертифікат відкритого ключа (далі - сертифікат ключа) - документ, виданий центром сертифікації ключів, який засвідчує чинність і належність відкритого ключа підписувану. Сертифікати ключів можуть розповсюджуватися в електронній формі або у формі документа на папері та використовуватися для ідентифікації особи підписувача (ст. 1 Закону України "Про електронний цифровий підпис").

Як встановлено судом, відповідачем у Актах перевірки не заперечується надходженні коштів до контрагентів на підставі платіжних доручень і списання їх з рахунку позивача на рахунки контрагентів.

Суд зазначає, що розрахункові документи подані з порушенням - банк повертає їх без виконання. Тобто вказані платіжні доручення, пройдені на оплату, тобто такі, що оформлені вірно.

Суд дійшов висновку, що здійснена банком перевірка достовірності ЕЦП підтвердила, що вищезазначений платіж був підписаний легітимним цифровим підписом, що належить уповноваженому представнику позивача.

Тобто, банк перевірив дешифрування та справжність електронних цифрових підписів, які на час підписання платіжних доручень були дійсними і сторонніх втручань в систему "Клієнт-Банк" не встановлено.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки).

Як встановлено судом, вказані платіжні доручення містять всі необхідні реквізити електронного розрахункового документа: дату і номер; назву, код платника та номер його рахунку; код банку платника; назву, код одержувача та номер його рахунку; код банку одержувача; суми цифрами; призначення платежу, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Всупереч покликань відповідача на відсутність під час перевірки банківських документів судом із змісту акту перевірки від 15.09.2020 за № 148/04.02-12/42992142, а саме пункту 2.3, встановлено, що позивачем надавалися всі банківські документи, що підтверджують проведену оплату.

За приписами підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Підпунктом 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Положеннями п.п. 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України зазначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Аналіз положень законодавства дає підстави для висновку, що право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару/послуг до податкового кредиту виникає у суб`єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: фактичного придбання такого товару; наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; подальшого використання придбаного товару в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства. При цьому, податкова накладна, складена та зареєстрована платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг в Єдиному реєстрі податкових накладних, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Як з`ясовано судом під час розгляду справи, податковий орган підтверджує реальність операцій та факт оплати позивачем за вказані товари та послуги.

Відтак, суд дійшов висновку, що господарські операції з контрагентами-постачальником, вчинені у зазначений період, є реальними та підтверджені всіма необхідними і належним чином оформленими первинними документами, та безпосередньо пов`язані з господарською діяльністю товариства. Товариством дотримано всі передбачені Податковим кодексом України умови для формування показника податкового кредиту з податку на додану вартість, що зумовило виникнення від`ємного значення з цього податку.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

За визначенням ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-ХІУ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) "первинний документ" - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 цього Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо -безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

При цьому, за змістом ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Тобто, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, за результатами проведеної документальної позапланової перевірки позивача контролюючим органом не встановлено випадків неоприбуткування ТОВ "Аїр - торг" за даними бухгалтерського обліку товарно-матеріальних цінностей (товару), отриманих від контрагентів.

Суд зазначає, що недоліки в оформленні документів за своєю суттю не спростовують вчинені між сторонами господарські операції, а тому такі недоліки самі по собі не нівелюють наслідків цих господарських операцій.

Як встановлено з матеріалів справи, на підтвердження реальності придбання товарів позивач надав відповідні первинні документи, що не заперечується відповідачем та всі первинні документи перелічені в актах перевірки.

04 березня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи № 0440/5658/18, адміністративне провадження №К/9901/21544/19 (ЄДРСРУ № 88360076) вказав на те, що обставина порушення платником податків обов`язку, встановленого пунктом 85.2 статті 85 ПК України, щодо надання після початку перевірки всіх документів, які належать або пов`язані з предметом перевірки, не означає, що такий платник не має права додатково їх надати після спливу 90-денного строку, але до прийняття відповідного рішення, й, при цьому, не звільняє контролюючий орган від обов`язку врахувати такі документи, та, за наявності передбачених підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 ПК України підстав, призначити додаткову позапланову перевірку.

Верховний Суд також зауважує, що неможливість платника в силу об`єктивних обставин надати певні документи контролюючому органу безпосередньо до перевірки не свідчить про невиконання ним обов`язку, встановленого підпунктами 16.1.5, 16.1.7 пункту 16.1 статті 16 ПК України, а також обумовлює здійснення відповідачем певних дій з метою отримання таких документів.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 серпня 2019 року по справі №805/1690/16-а.

Окрім цього, право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу із поданням учасником процесу нових доказів, що у протилежному випадку є обмеження судом предмету дослідження та призведе до неповноти дослідження й порушення справедливого судового розгляду, наголошується Верховним Судом у постановах від 12.11.2018 у справі №806/434/16 (ЄДРСРУ № 78329873), від 24.01.2019 у справі № 820/12113/15 (ЄДРСРУ № 79409332), від 12.02.2019 у справі №820/6512/16 (ЄДРСРУ № 79791393).

Згідно з п. 200.1, пп.пп. б, в п. 200.4 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно з пунктом 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК України бюджетне відшкодування це відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначений у статті 200 ПК України.

Так, згідно пунктом 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

За приписами підпунктом б пункту 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

б) підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Відповідно до пунктів 200.7 та 200.10 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відтак, відповідно до Додатків 3 до Податкових декларацій з податку на додану вартість "Розрахунок суми бюджетного відшкодування", за травень-червень 2020 року, сума від`ємного значення - 48942429 грн. Звітний (податковий) період, у якому виникло від`ємне значення - червень, серпень, жовтень 2019, лютий, березень, квітень 2020 року. Тобто згідно Декларацій за травень, червень 2020 року було заявлено відшкодування вказаного періоду. Оплати було здійснено у лютому, травні, червні 2020 року, що підтверджено платіжними дорученнями.

Згідно п.п. "ґ" п.200.12 ст.200 ПК України, зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат: з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

У випадках, передбачених підпунктами "а", "г" і "ґ" цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку (абз. 6, 8 п.200.12 ст.200 ПК України).

Пунктом 200.12 статті 200 ПК України визначено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів (пункт 200.13 статті 200 ПК України).

Відповідно до абз. 1 та 2 п.200.15 ст.200 ПК України, у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

Порядком ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 року №26 встановлено, що орган ДФС здійснює формування реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, шляхом внесення даних щодо, зокрема найменування платника податку на додану вартість та його індивідуальний податковий номер; дату подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника податку у банку, поданої у складі податкової декларації з податку на додану вартість або уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість (в разі їх подання); дату надсилання платнику податку органом ДФС повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання); суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначену в кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов`язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зменшену на суму податкового боргу тощо.

Згідно з п.3 Порядку формування Реєстру здійснюється автоматично на підставі баз даних ДФС та Казначейства.

Відповідно до п. 4 Порядку орган ДФС вносить до Реєстру певні дані: дату подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - заява) на рахунок платника податку у банку, поданої у складі податкової декларації з податку на додану вартість (далі - податкова декларація) або уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість (далі - уточнюючий розрахунок) (в разі їх подання); - суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначену в кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов`язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; - дату початку та закінчення проведення перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); дату складення та вручення платнику податку акта перевірки; - дату та номер податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням уточнюючого розрахунку (у разі їх подання), не узгоджену органом ДФС; - дату початку оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, що оскаржується; - дату закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, узгоджену за результатами оскарження; - суму узгодженого органом ДФС бюджетного відшкодування за кожною заявою та дату її узгодження.

Згідно з п.6 Порядку повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення заяв до Реєстру.

Відтак, суд зазначає, що Реєстри заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість передбачають його інформаційне наповнення, зокрема, внесення інформації про узгоджену суму бюджетного відшкодування, яка підлягає перерахуванню платнику податків.

При цьому, передумовою для отримання платником податків належної йому суми бюджетного відшкодування є відображення органом ДФС в Реєстрі інформації про її узгодження.

Суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгоджених сум бюджетного відшкодування належних позивачу, задля забезпечення доступу органу, що здійснює казначейське обслуговування для подальшого виконання.

У відповідності до абз.2 п.200.15 ст.200 ПК України, з метою відновлення прав позивача в повному обсязі також є законною вимога про зобов`язання Головне управління ДПС у Львівській області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого ТОВ "Аїр -торг" у розмірі 21281077 грн та у розмірі 27661352 грн.

За практикою Європейського суду з прав людини, викладеною, зокрема, у рішенні від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції", адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів, має саме податкове управління.

Такий обов`язок суб`єкта владних повноважень закріплений і в Кодексі адміністративного судочинства України, частиною другою статті 77 якого передбачено що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням вищенаведених норм чинного законодавства та фактичних обставин справи суд дійшов висновку, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, при ухваленні рішень діяв без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення (дія), що призвело до безпідставного податкового навантаження на позивача.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки у даній справі оспорюються рішення прийняті відповідачем, суб`єктом владних повноважень, суд відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України, перевіряє чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вищенаведених норм чинного законодавства та фактичних обставин справи суд дійшов висновку, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, при ухваленні рішень діяв без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення (дія), що призвело до безпідставного податкового навантаження на позивача.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

Оскільки позивачем документально підтверджено сплату судового збору в сумі 23122,00 грн такий згідно ст. 139 КАС України слід стягнути на користь ТОВ "Аїр-торг" з Головного управління ДПС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 242-246, 295 КАС України, суд, -

вирішив :

1. 1 Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Аїр-торг» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 12.10.2020 № , №.

3. Зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого ТОВ "Аїр - торг " () за травень 2020 року у сумі 21281077 грн та за червень 2020 року - у сумі 27661352 грн.

4. Стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Аїр-торг» судовий збір в розмірі 23122,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складено 26.03.2021.

Суддя Костецький Н.В.