Справа № 620/119/21
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2021-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2021 року м. Чернігів Справа № 620/119/21

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Тихоненко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державна служба України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов,

У С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державна служба України з безпеки на транспорті (далі - третя особа) про визнання протиправними та скасування постанов Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області про застосування адміністративно-господарського штрафу № 231115, № 231116, № 231117, № 231118, № 231119 від 01.12.2020, як таких, що є незаконними.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що працівниками Управління Укртрансбезпеки в Харківській області та Північного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки проведено габаритно-ваговий контроль транспортних засобів позивача, за результатами яких винесено на його думку безпідставні висновки щодо перевезення вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт»; щодо перевищення вагових параметрів. Зазначає, що здійснював перевезення вантажу (кукурудза), який є сипучим і рухомим під час зміни напрямків руху чи швидкості автомобіля, а тому його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, що в свою чергу не дає можливості, за відсутності відповідної методики зважування з достовірністю встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень на одну з осей. Вважає, що в даному випадку, слід також врахувати, що вантаж кукурудза є подільними вантажами, що може переміщуватися по всім осям транспортного засобу під час руху. А тому проведення зважування у русі, шляхом поосьового заїзду тягача на платформу ваг, без дотримання часу необхідного для врівноваження сипучого (подільного) вантажу не може дати достовірних результатів навантаження на одну вісь транспортного засобу, адже це не дозволяє врахувати перерозподіл тиску на осі та зсув центру ваги під час нахилу тягача при заїзді на платформу ваг, тоді як вантаж, в силу своїх властивостей легко деформується під дією мінімальних сил. Таким чином за відсутності методики, затвердженої спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології неможливо з достовірністю встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень на осі. В зв`язку з зазначеним, позивач не може нести відповідальність за абз. 3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за відсутності у нього під час перевезення подільного вантажу дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, оскільки видачу таких дозволів для перевезення подільних вантажів не передбачено.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Відповідач вказану ухвалу суду отримав 02.02.2021, що підтверджується розпискою в матеріалах справи, правом для подання відзиву не скористався.

Третьою особою подано пояснення (відзив), в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Харківській області під час перевірки встановлено, що водій ОСОБА_2 не використовує особисту картку водія, відповідно не зміг надати державним інспекторам роздруківку даних тахографу до транспортного засобу, вказане порушення зафіксовано в акті від 09.10.2020 № 246475. Посадовими особами Північного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки проведена рейдова перевірка, під час якої встановлено що у водія ОСОБА_3 відсутні реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водія за поточний день та попередні 28 днів, вказане порушення зафіксовано в акті від 14.11.2020 № 256437. Також після проходження габаритно-вагового контролю співробітниками Північного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки встановлено, що: навантаження на одиночну вісь транспортного засобу, який належить позивачу складає 12,0 т при нормативно-допустимих 11 т, тому вагові параметри навантаження на одиночну вісь перевищені на 9,09%, про що складено акт від 11.11.2020 № 256392; навантаження на строєну вісь транспортного засобу, який належить позивачу складає 23,6 т при нормативно-допустимих 22 т, тому вагові параметри навантаження на строєну вісь перевищені на 7,27%, про що складено акт від 11.11.2020 № 256391; навантаження на строєну вісь транспортного засобу, який належить позивачу складає 23,26 т при нормативно-допустимих 22 т, загальна маса транспортного засобу з вантажем становить 41,11 т при нормативно допустимих 40 т, тому вагові параметри по загальній масі перевищені на 2,77%, по навантаженні на строєну вісь перевищені на 5,72%, про що складено акт від 18.11.2020 № 256475. За результатами розгляду справ, відповідно до абзацу 3, 14 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" винесено постанови про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу, а саме від 01.12.2020 № 231115; № 231116; № 231117; № 231118 та № 231119.

24.03.2021 представником позивача надана відповідь на відзив, в якій зазначені аналогічні обставини, викладені в позові. Оскаржувані постанови просить визнати протиправними та скасувати, як незаконні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

09.10.2020 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Харківській області проведена рейдова перевірка транспортного засобу марки DAF, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Під час перевірки встановлено, що водій ОСОБА_2 не використовую особисту картку водія, відповідно не зміг надати державним інспекторам роздруківку даних тахографу до транспортного засобу, що є порушенням ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», яке зафіксоване в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 09.10.2020 року №246475 (а.с.108).

14.11.2020 посадовими особами Північного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки проведена рейдова перевірка транспортного засобу марки RENAULT PREMIUM, державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить позивачу (а.с.111-112).

Під час перевірки встановлено, що у водія ОСОБА_3 відсутні реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водія за поточний день та попередні 28 днів, що є порушенням ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», яке зафіксоване в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 14.11.2020 №256437 (а.с.114).

11.11.2020 посадовими особами Північного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки проведена рейдова перевірка транспортного засобу марки MAN, державний номерний знак НОМЕР_3 , що належить позивачу (а.с.118), шляхом зважування, за результатами якої видано чек зважування на підставі якого і було складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 11.11.2020 та довідку № 050505 про результати здійснення габаритно-вагового контролю (а.с.122-123).

Так, при проходженні габаритно-вагового контролю співробітниками Північного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки встановлено, що навантаження на одиночну вісь транспортного засобу складає 12,0 т при нормативно допустимих 11 т, що свідчить про перевищення вагових параметрів навантаження на одиночну вісь на 9,09%.

На підставі вказаних документів складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, згідно якого за перевищення нормативних параметрів відповідач повинен сплатити кошти в сумі 8,6 евро (а.с.124).

Також посадовими особами Північного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 11.11.2020 № 256392, яким зафіксовано порушення позивачем абзацу 14 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: перевищення встановлених законодавством вагових норм від 5% до 10% включно, при перевезенні вантажу без відповідного дозволу. З даним актом водій ОСОБА_4 ознайомлений, про що свідчить його підпис (а.с.125).

11.11.2020 посадовими особами Північного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки проведена рейдова перевірка транспортного засобу марки DAF, державний номерний знак НОМЕР_4 , що належить позивачу (а.с.126), шляхом зважування, за результатами якої видано чек зважування на підставі якого і було складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 11.11.2020 та довідку № 050504 про результати здійснення габаритно-вагового контролю (а.с.128-129).

Так, при проходженні габаритно-вагового контролю співробітниками Північного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки встановлено, що навантаження на строєну вісь транспортного засобу складає 23,6 т при нормативно допустимих 22 т, що свідчить про перевищення вагових параметрів навантаження на строєну вісь на 7,27%.

На підставі вказаних документів складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, згідно якого за перевищення нормативних параметрів відповідач повинен сплатити кошти в сумі 17,2 евро (а.с.130).

Також посадовими особами Північного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 11.11.2020 № 256391, яким зафіксовано порушення позивачем абзацу 14 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: перевищення встановлених законодавством вагових норм від 5% до 10% включно, при перевезенні вантажу без відповідного дозволу. З даним актом водій ОСОБА_5 ознайомлений, про що свідчить його підпис (а.с.131).

18.11.2020 посадовими особами Північного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки проведена рейдова перевірка транспортного засобу марки DAF, державний номерний знак НОМЕР_4 , що належить позивачу (а.с.134), шляхом зважування, за результатами якої видано чек зважування на підставі якого і було складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та довідку № 050525 про результати здійснення габаритно-вагового контролю (а.с.137-138).

Так, при проходженні габаритно-вагового контролю співробітниками Північного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки встановлено, що навантаження на строєну вісь транспортного засобу складає 23,26 т при нормативно допустимих 22 т, загальна маса транспортного засобу з вантажем становить 41,11 т при нормативно допустимих 40 т, що свідчить про перевищення вагових параметрів навантаження на строєну вісь на 5,72%, по загальній масі - на 2,77%.

На підставі вказаних документів складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, згідно якого за перевищення нормативних параметрів відповідач повинен сплатити кошти в сумі 12 евро (а.с.139).

Також посадовими особами Північного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 18.11.2020 № 256475, яким зафіксовано порушення позивачем абзацу 14 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: перевищення встановлених законодавством вагових норм від 5% до 10% включно, при перевезенні вантажу без відповідного дозволу. З даним актом водій ОСОБА_5 ознайомлений, про що свідчить його підпис (а.с.140).

17.11.2020 на адресу ФОП ОСОБА_1 направлено повідомлення від 17.11.2020 № 89683/19.5/24-20 про запрошення позивача на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, на 01.12.2020 з 10.00 год. до 11.00 год. в приміщенні Північного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки, що підтверджується копією повідомлення та фіскального чека (а.с.141), яке вручене позивачу 18.11.2020.

За результатами розгляду справ про порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт Північним міжрегіональним Управлінням Укртрансбезпеки винесено постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 01.12.2020, а саме: № 231115, якою на позивача накладено штраф у розмірі 1700,00 грн, відповідно до абзацу 3 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт"; № 231116, якою на позивача накладено штраф у розмірі 1700,00 грн, відповідно до абзацу 3 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт"; № 231117, якою на позивача накладено штраф у розмірі 8500,00 грн, відповідно до абзацу 14 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт"; № 231118, якою на позивача накладено штраф у розмірі 8500,00 грн, відповідно до абзацу 14 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" та № 231119, якою на позивача накладено штраф у розмірі 8500,00 грн, відповідно до абзацу 14 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" (а.с.142-146).

Вказані постанови позивач отримав особисто 01.12.2020, про що свідчить його підпис на відповідних постановах.

Вважаючи вказані постанови протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (далі - Положення) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно підпункту 1 пункту 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є: реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю (підпункти 15, 27 пункту 5 Положення).

Відтак, саме на Укртрансбезпеку покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.

Частиною другою статті 29 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Згідно пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила № 30), рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

В силу вимог пункту 3, абзацу четвертого пункту 4 Правил № 30 транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Частинами першою, четвертою статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340 встановлюється особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку та вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами. Водій, що керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (п.6.3).

Відповідно до Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті», затвердженої Наказом міністерства транспорту № 385 від 24.06.2010 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

- забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;

- своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;

- використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

- має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для. найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боні- аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких, записів.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначає Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (далі - Порядок № 879).

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції (пункт 3 Порядку № 879).

Згідно з пунктами 4, 6 Порядку № 879 робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується Укртрансбезпекою, її територіальними органами, службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.

Власники (балансоутримувачі) пунктів габаритно-вагового контролю здійснюють фінансування робіт (послуг) з їх утримання, обслуговування та забезпечення функціонування.

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Відповідно до пунктів 12, 13 Порядку № 879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

З матеріалів справи слідує, що габаритно-ваговий контроль здійснено вимірювальною технікою, вага пересувна автомобільна, типу CHEKLODE FREEWEIGH, зав № 008239, відповідає вимогам ГОСТ 29329-92, що підтверджується копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 34-00/2209, чинного до 28.08.2021 (а.с.120).

Отже, станом на дату проведення зважування транспортних засобів позивача метрологічна характеристика вимірювальної техніки відповідала вимогам нормативно-технічної документації.

Як встановлено судом, посадовими особами Укртрансбезпеки було виявлено порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт, а саме: не використання особистої картки водія (відсутня роздруківка даних тахографу до транспортного засобу); відсутні реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водія; перевезення вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно.

Відповідно до пунктів 21, 22 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567) у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

В силу статті 34 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

Згідно з абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

Відповідно до абзацу 14 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до пунктів 25-27 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Як слідує з матеріалів справи, позивачу направлено повідомлення від 17.11.2020 № 89683/19.5/24-20 про дату та час розгляду справ про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що підтверджується копією фіскального чека. Вказане повідомлення було вручене позивачу 18.11.2020 (а.с.141).

Таким чином, відповідач здійснив передбачені Порядком № 1567 дії для належного повідомленні позивача про розгляд справ про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

При цьому, позивач на розгляд справ про порушення законодавства про автомобільний транспорт 01.12.2020 до Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки з`явився, однак документів, які б спростували вказані в актах порушення, не надав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем дотримано вимоги Порядку № 1567 при розгляді справ про порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт.

Щодо посилання позивача на відсутність затвердженої спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології методики виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів, якою мали керуватися органи Укртрансбезпеки під час проведення габаритно-вагового контролю, то суд зазначає, що оскільки за змістом статей 4 і 29 Закону України "Про дорожній рух", статті 33 Закону України "Про автомобільні дороги" визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України, і такий механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів визначено Порядком № 879, яким керувався відповідач, то відповідачем правомірно складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом та, в подальшому, винесено спірну постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу. Крім того, позивачем не наведено жодних обґрунтувань порушення його права у спірних правовідносинах внаслідок проведення габаритно-вагового контролю без використання методики.

Наведене узгоджується з подальшим нормативним регулюванням спірних правовідносин, а саме скасуванням пункту 19 Порядку № 879, який до 08.09.2017 передбачав, що під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 02.08.2018 у справі № 820/1420/17.

Суд не приймає до уваги посилання позивача, що ним здійснювалось перевезення подільного вантажу, а тому під час руху по дорозі можливе переміщення вантажу по всім осям транспортного засобу, з огляду на те, що перевізник повинен дотримуватись технічних характеристик, не навантажувати на автомобіль більше його технічних можливостей і не допускати перевантаження транспортного засобу, в даному випадку, на одиночну вісь транспортного засобу більше 11 т, на строєну вісь транспортного засобу більше 22 т та більше повної маси 40 т.

Крім того, навіть у випадку доведення можливості переміщення вантажу, ця обставина не спростовує встановленого під час зважування перевищення допустимого осьового навантаження. Наведеними вище нормативними актами не передбачається можливості звільнення перевізника від відповідальності за порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом у випадку переміщення вантажу у вантажному відсіку автомобіля.

Так, згідно чинного законодавства та жодними вітчизняним чи міжнародним нормативним документом не передбачені виключення з Правил дорожнього руху України щодо правильності розміщення та кріплення вантажу при перевезенні подільних (в тому разі сипучих) вантажів.

Переміщення ватажу під час руху не є припустимим, оскільки його переміщення спричиняє збільшення динамічної маси транспортного засобу при гальмуванні, а також порушує стійкість транспортного засобу. Вказані негативні переміщення вантажу під час руху можуть призвести до непередбачуваних катастрофічних наслідків та є загрозою для безпеки дорожнього руху.

При цьому, суд зазначає, що законодавцем чітко передбачено критичну похибку в розмірі 2 %, що дозволяє враховувати специфіку вантажу, в тому числі й подільного, який під час транспортування здатний зсуватися (перемішуватися).

Завантажуючи вантажний автомобіль в межах дозволеної фактичної маси до 40 т, перевізник зобов`язаний враховувати дозволені навантаження на осі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, зміну маси транспортного засобу та можливе перевищення вагових параметрів після здійснення заправки автомобіля пальним тощо.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ФОП ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

В зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державна служба України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області (вул. П`ятницька, 39, м. Чернігів, 14000).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державна служба України з безпеки на транспорті (прос. Перемоги, 14, м. Київ, 01135, ).

Повне судове рішення складено 29.03.2021.

Суддя О.М. Тихоненко