Справа № 120/8546/20-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 березня 2021 р. Справа № 120/8546/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1 до: Головного управління ДПС у Вінницькій області про: скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі - відповідач) про скасування податкових повідомлень-рішень.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 21.08.2019 Головним управлінням ДПС у Вінницькій області винесено податкові повідомлення-рішення № та № про збільшення сум грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Позивач не погоджується із вказаними рішення, оскільки вважає, що визначальною ознакою доходу платника податку, як об`єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є приріст показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Позивач стверджує, що нею не було отримано оподатковуваного доходу в розумінні ст.ст. 14, п. 164.1 ст. 164, пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164, 165 Податкового кодексу України, а тому відсутні підстави для висновку, що ОСОБА_1 порушено вимоги податкового законодавства.

Вважаючи податкові повідомлення - рішення протиправними, з метою їх скасування позивач звернулася з даним позовом до суду.

Ухвалою від 11.01.2021 відкрито провадження у даній справі та вирішено розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до положень ст. 262 КАС України.

01.02.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення адміністративного позову. Зазначено, що відповідно до положень Податкового кодексу України, на підставі наказу, було проведено перевірку діяльності ФО ОСОБА_1 , за наслідками встановлено порушення. Зокрема, про отримання фізичною особою доходу за 2016 як додаткове благо в сумі 759 787,75 грн., та в свою чергу не сплачено податок з таких доходів.

Згідно відомостей з ЦБД ДРФО ДФС України, позивач в 2016 році отримала дохід у вигляді додаткового блага (ознака доходу 126) в сумі 759 787,75 грн. В ході проведення аналізу Вінницькою ОДПІ надіслано запит на адресу ТОВ "ОТП Факторинг Україна" () №10086/10/02-32-50-02 від 14.09.2018 для підтвердження виплачених доходів і надання документів.

На вищевказаний запит отримано відповідь ТОВ "ОПТ Факторинг Україна" від 03.10.2018 року за №8446 згідно якої підтверджено інформацію надану у податковому розрахунку за формою 1-ДФ про дохід, отриманий платником податку як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту).

Отже, відповідач, покликаючись на положення підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, вважає, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються, зокрема дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).

За наведеного вище, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Враховуючи, що інших заяв по суті та документів у строк встановлений судом не надходило, клопотань щодо неможливості подання заяв у строк чи продовження встановлених строків також, суд розглядає справу в письмовому провадженні за наявними в ній доказами.

Дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд встановив наступне.

16 квітня 2008 року між ОСОБА_1 (надалі - Позивач/Позичальник) та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (надалі - Банк) було укладено Кредитний договір №CL-B01/034/2008 про надання кредиту в іноземній валюті на купівлю автомобіля в сумі 21 144,82 доларів США.

14.08.2009 року між Позивачем та Банком було укладено Договір про внесення змін та доповнень за №1 до Кредитного договору №CL-B01/034/2008, відповідно до якого, змінено відсоткову ставку по валютному кредиту.

23.06.2016 між Позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (новий Кредитор, відповідно до Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 10.12.2010 року, укладеного з АТ «ОТП Банк») підписано Угоду про врегулювання боргу до Кредитного договору №CL- В01/034/2008 за виконання умов якої, відбудеться здійснення аналювання (прощення) боргу ОСОБА_1 в сумі 759 787,75 грн (далі - Договір прощення боргу).

Відповідно до положень п. 2.1. Договору про прощення боргу, сторонами договору заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13.01.2016 складає 884 278, 14 грн та загальна заборгованість становить 884 278,14 (вісімсот вісімдесят чотири тисячі двісті сімдесят вісім) грн. 14 коп, еквівалент 41 377.26 доларів США, що становить еквівалент по курсу НБУ (станом на 12.08.2015) яка складається з:

- 18 770,08 доларів США, що становить еквівалент по курсу НБУ 404 144,76грн. (станом на 12.08.2015) заборгованість по тілу кредиту;

- 22 606, 38 доларів США, що становить еквівалент по курсу НБУ 483 133,38грн. (станом на 12.08.2015) заборгованість по пені.

23.06.2016 на виконання умов Договору прощення боргу за Кредитним договором, ОСОБА_1 сплатила, згідно платіжного доручення №2, на погашення кредитної заборгованості, кошти в сумі 124 490, 39 (сто двадцять чотири тисячі чотириста дев`яносто) гривень 39 коп., витрати на претензійно - позовну роботу в сумі 4 872,00 (чотири тисячі вісімсот сімдесят дві) грн.

Отже, загальна заборгованість ОСОБА_1 на дату підписання Угоди про врегулювання боргу за Кредитним договором від 16.04.2008 в сумі 884 278,14 гривень, складалась із основної суми кредиту - 401 144,76 грн., пеня - 483 133,38 грн., що підтверджується Довідкою банку від 29.11.2019 за № 401.

Відповідно до довідки (а.с. 32) зазначено, що 23.06.2016 року на погашення заборгованості по основній сумі кредиту було внесено ОСОБА_1 кошти в сумі 124 490,39грн. З урахуванням погашення досягнуто домовленості про списання заборгованості в сумі 759 787, 75грн. яка складається із сум:

- 276 654, 37 грн - заборгованість по основній сумі кредиту;

- 483 133, 38 грн - заборгованість по пені.

Банк направив до Головного управління ДФС у Вінницькій області податковий розрахунок сум доходу (у вигляді додаткового блага), нарахованого на користь платників податку і сум утриманого з них податку в період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 - форма 1ДФ із зазначенням розміру суми прощеної заборгованості ОСОБА_1 за кредитом.

Податковим органом проведено перевірку, зокрема відомостей з ЦБД ДРФО ДФС України, установлено, позивач в 2016 році отримала дохід у вигляді додаткового блага (ознака доходу 126) в сумі 759 787,75 грн. В ході проведення аналізу Вінницькою ОДПІ надіслано запит на адресу ТОВ "ОПТ Факторинг Україна" () №10086/10/02-32-50-02 від 14.09.2018 для підтвердження виплачених доходів і надання документів.

На вищевказаний запит отримано відповідь ТОВ "ОПТ Факторинг Україна" від 03.10.2018 року за №8446 згідно якої підтверджено інформацію надану у податковому розрахунку за формою 1-ДФ про дохід, отриманий платником податку як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту).

На підставі ст.ст. 20, 75, п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ст. 79 Податкового кодексу України та наказу ГУ ДФС України у Вінницькій області від 03.06.2019 № 2917, головним державним ревізором-інспектором відділу планових та позапланових перевірок фізичних осіб проведена у період з 01.07.2019 по 05.07.2019 документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності фізичної особи ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, та військового збору з доходів отриманих як додаткове благо при взаємовідносинах з ТОВ "ОТП Факторинг Україна".

За результатами документальної позапланової невиїздної перевірки складено Акт за №2376/13/ НОМЕР_1 від 08.07.2019 (далі - Акт).

За висновками Акту встановлено допущених позивачем порушення, а саме п. п. «д» п. п. 164. 2. 17 п. 164. 2 ст. 164 Податкового кодексу України, в результаті чого визначено суму податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за 2016 в сумі 136 761, 80 грн. та п. п. 1.2. 1.3 п. 16 прим. 1 підрозд. 10 розд. XX Податкового кодексу - у результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з військового збору у сумі 11 396,82 грн.

21.08.2019 Головним управлінням Державної фіскальної служби у Вінницькій області були прийняті спірні податкові повідомлення-рішення:

- № про збільшення суми грошового зобов`язання по сплаті податку на доходи фізичних осіб на суму 136 761, 80 грн., тобто 18% від суми 759 787,75 грн; та штрафними санкціями на суму 34 190,45 грн.;

- № про збільшення суми грошового зобов`язання по сплаті військового збору на суму 11 396,82 грн., тобто 1,5% від суми 759 787,75 грн, та штрафні санкції на суму 2849,21 грн.

Позивач вважає податкові повідомлення - рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, тому звернулася до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Згідно з п. п. 163.1.1, 163.1.2 п. 163.1 ст. 163 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі ПК України) об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до абзаців другого, третього пункту 164.1 статті 164 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

За визначеннями, наведеними у підпунктах 14.1.54, 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI, дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні; додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Згідно з п. п. "д" п. п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст. 165 цього Кодексу), у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань" від 9 квітня 2015 № 321-VIII підрозділ 1 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України доповнено пунктом 8 такого змісту: "Не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року. Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.

Верховний Суд у постанові від 18.01.2021 у справі № 120/935/19-а зазначив, що у зв`язку з політичною та фінансовою кризою, яка сталася у 2014 році та спричинила девальвацію національної валюти в Україні, враховуючи скрутне становище, в якому опинилися позичальники - фізичні особи, які отримали споживчі кредити в іноземній валюті, з 7 травня 2015 року підрозділ 1 розділу XX "Перехідні положення" ПК України доповнений пунктом 8 на підставі Закону України "Про внесення змін до ПК України щодо кредитних зобов`язань".

Метою запровадження вказаних положень є фактична реалізація положень Закону України "Про реструктуризацію кредитних зобов`язань з іноземної валюти в гривню", згідно з якими платникам податків надаються певні податкові преференції.

Однією з таких преференцій є не віднесення до додаткового блага платника податку і не включення до розрахунку загального місячного (річного) оподаткованого доходу суми, прощеної (анульованої) кредитором курсової різниці.

Тобто, курсова різниця, що виникла внаслідок знецінення національної валюти по відношенню до валюти прощеного боргу (кредиту), не відноситься до доходів платника податку та не підлягає оподаткуванню.

В силу колізійного принципу пріоритету норми правового акта, виданого пізніше, до правовідносин, які виникли у зв`язку із прощенням банками з 1 січня 2015 року боргу позичальникам за кредитами в іноземній валюті, які не було погашено до 1 січня 2014 року та валюту зобов`язання за якими було змінено з іноземної на національну, застосовуються норми пункту 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" ПК України.

Застосування вимог абзацу "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI має місце виключно у випадку перевищення суми прощеного (анульованого) кредитором боргу над сумою курсової різниці, обрахованої за правилами, передбаченими пунктом 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" ПК України.

При цьому, для правовідносин, що виникають у сфері справляння податків, не має правового значення те, яким чином кредитор обліковував відповідну суму прощеного боргу у своєму бухгалтерському обліку, а кваліфікація таким кредитором прощеного боргу позичальника його оподатковуваним доходом та надання до фіскальної служби відповідного податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, не впливає на податкові зобов`язання позивача.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд, зокрема, у постановах від 19 липня 2019 року у справі № 826/4240/18, від 4 червня 2020 року у справі № 826/7305/17, від 20 жовтня 2020 у справі №640/4857/19.

З метою вирішення питання про наявність підстав для застосування вказаних норм Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань" від 9 квітня 2015 № 321-VIII підрозділ 1 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України до спірних правовідносин суд встановив таке.

Відповідно до матеріалів справи, відповідно до кредитного договору № СL-В01/034/2008 від 16 квітня 2008 року, укладеного між ЗАТ "ОТП Банк", правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_1 (надалі - Позивач/Позичальник) отримала кредит в іноземній валюті на купівлю автомобіля в сумі 21 144,82 доларів США.

14.08.2009 року між Позивачем та Банком було укладено Договір про внесення змін та доповнень за №1 до Кредитного договору №CL-B01/034/2008, відповідно до якого, змінено відсоткову ставку по валютному кредиту.

23.06.2016 між Позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (новий Кредитор, відповідно до Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 10.12.2010 року, укладеного з АТ «ОТП Банк») підписано Угоду про врегулювання боргу до Кредитного договору №CL- В01/034/2008 за виконання умов якої, відбудеться здійснення аналювання (прощення) боргу ОСОБА_1 в сумі 759 787,75 грн (далі - Договір прощення боргу).

Відповідно до положень п. 2.1. Договору про прощення боргу, сторонами договору заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13.01.2016 складає 884 278, 14 грн та загальна заборгованість становить 884 278,14 (вісімсот вісімдесят чотири тисячі двісті сімдесят вісім) грн. 14 коп, еквівалент 41 377.26 доларів США, що становить еквівалент по курсу НБУ (станом на 12.08.2015) яка складається з:

- 18 770,08 доларів США, що становить еквівалент по курсу НБУ 401 144грн. (станом на 12.08.2015) заборгованість по тілу кредиту;

- 22 606, 38 доларів США, що становить еквівалент по курсу НБУ 483 133,38грн. (станом на 12.08.2015) заборгованість по пені.

Вказане щодо розміру тіла кредиту у сумі 401 144грн. підтверджується і заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.01.2016 по справі №127/19511/15-ц (провадження № 2/127/1090/16), що перевірено судом відповідно ЄДРСР.

Відповідно до п. 2.2.1. Договору про прощення боргу сторони домовились, що ОСОБА_1 до 23.06.2016 включно зобов`язується погасити Боргові зобов`язання по Кредитному договору №CL-B01/034/2008 в розмірі 124 490,39 грн. та витрати Кредитора на ведення претензійно-позовної роботи в розмірі 4 872 грн.

Відповідно до п 2.2.2. Договору про прощення боргу сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів, за цією угодою, буде здійснюватися в національній валюті України - гривні.

Сторони Договору прощення боргу фактично здійснили переведення іноземної валюти кредиту в українську гривню, зазначивши в Договорі прощення загальну суму заборгованості по Кредитному договору №CL-B01/034/2008 в гривні, визначили суму і кошти, які необхідно сплатити для виконання порядку і умов прощення валютного кредиту в гривні та зазначили суму до списання в гривні, змінивши валюту виконання кредитного договору.

За умовами договору, сторони домовились про скасуваня всієї суми пені та штрафів, що були нараховані до моменту укладення цієї угоди; припинили претензійно-позовну роботу; Кредитор здійснює аналування (прощення) боргу в розмірі 759 787, 75 (сімсот п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот вісімдесят сім) грн.15 коп. «Сума прощеного боргу») і Позичальник буде вважатися таким, що погасив свої боргові зобов`язання перед Кредитором повному обсязі.

23.06.2016 на виконання умов Договору прощення боргу за Кредитним договором, ОСОБА_1 сплатила, згідно платіжного доручення №2, на погашення кредитної заборгованості, кошти в сумі 124 490, 39 (сто двадцять чотири тисячі чотириста дев`яносто) гривень 39 коп., витрати на претензійно - позовну роботу в сумі 4 872,00 (чотири тисячі вісімсот сімдесят дві) грн.

Отже, загальна заборгованість ОСОБА_1 на дату підписання Угоди про врегулювання боргу за Кредитним договором від 16.04.2008 в сумі 884 278,14 гривень, складалась із основної суми кредиту - 401 144,76 грн., пеня - 483 133,38 грн., що підтверджується і Довідкою банку від 29.11.2019 за № 401.

Відповідно до довідки (а.с. 32) зазначено, що 23.06.2016 року на погашення заборгованості по основній сумі кредиту було внесено ОСОБА_1 кошти в сумі 124 490,39грн. З урахуванням погашення досягнуто домовленості про списання заборгованості в сумі 759 787, 75грн. яка складається із сум:

- 276 654, 37 грн - заборгованість по основній сумі кредиту;

- 483 133, 38 грн - заборгованість по пені.

Отже, із змісту Угоди від 23.06.2016 про врегулювання боргу до Кредитного договору, вбачається загальна заборгованість 884 278,14 грн. 14 коп. еквівалент 41 377,26 доларів США, що становить еквівалент по курсу НБУ (станом на 12.08.2015) та складається з:

18 770,08 доларів США, що становить еквівалент по курсу НБУ 401 144,76грн. (станом на 12.08.2015) заборгованість по тілу кредиту;

22 606.38 доларів США, що становить еквівалент по курсу НБУ, 483 133,38грн. (станом на 12.08.2015) заборгованість по пені.

Із розрахунку того, що позивачем сплачено по основній сумі кредиту кошти в розмірі 124 490,39грн, то списаний залишок по основній сумі кредиту становить 276 654, 37 грн., а не 759 787,75 грн.

Сума пені у розмірі 483 133, 38 грн не може вважатися додатковим благом, оскільки в силу п. п. "д" п. п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку.

Щодо суми 276 654, 37 грн., яка анульована банком за домовленістю між сторонами, то є курсовою різницею і не вважається доходом в цілях оподаткування податком на доходи фізичних осіб, тому не має включатися до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу згідно пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Отже, оскільки відсутній об`єкт та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, відсутні і підстави для збільшення суми грошового зобов`язання по сплаті військового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Перевіривши обґрунтованість основних доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що заявлений позов є обґрунтованим повністю та підлягає задоволенню. Відтак, спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в розмірі 2237,30 грн., належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 21.08.2019 № та №.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2237,30 грн. (дві тисячі двісті тридцять сім гривень 30 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ); Головне управління ДПС у Вінницькій області (код ЄДРПОУ - 43142454, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036)

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна