Справа № 215/1209/21
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

30 березня 2021 р. Справа № 215/1209/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Серьогіна О.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до голови правління Садівничого товариства «РАДУГА-М» В`юна Павла Івановича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

23.02.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до голови правління Садівничого товариства «РАДУГА-М» В`юна Павла Івановича, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність голови правління Садівничого товариства РАДУГА-М В`юна Павла Івановича за результатом розгляду заяви від 01.09.20р., яка виявилася у порушенні встановленого порядку ст.68 Конституції України та зобов`язати прийняти індивідуальний акт відповідно до ст. 1, 3, 46 Конституції України;

- визнати протиправною бездіяльність голови правління Садівничого товариства РАДУГА-М В`юна Павла Івановича, яка виявилася у відмові вимоги заяви від 01.09.20р. розглянути на правлінні Садівничого товариства для зменшення членських внесків;

- визнати протиправною бездіяльність голови правління Садівничого товариства РАДУГА-М В`юна Павла Івановича, яка виявилася у порушенні права на свободу від шкоди, спричиненої неналежним управлінням товариством, недбалістю і помилками його у не вжитті заходів до усунення причин не зменшення суми членських внесків після розгляду заяви від 01.09.20р.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.03.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 було передано на розгляд Дніпропетровському окружному адміністративного суду. Провадження у справі не відкривалось.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2021 року справа № 215/1209/21 була передана на розгляд судді Серьогіній О.В.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

Публічно-правовий спір у розумінні п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України це спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін суб`єкт владних повноважень означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій, чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Дослідивши позовну заяву ОСОБА_1 до голови правління Садівничого товариства «РАДУГА-М» В`юна Павла Івановича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії з доданими до неї документами, суддя зазначає наступне.

Садівниче товариство - це форма об`єднання для спільного ведення садового, присадибного типу, господарства, рекреації тощо. Ведуться на землях, непридатних (непристосовних) для інтенсивного сільського господарства (кручі, лісозруби). Правовою формою виступає виділена під садове товариство, колективна форма власності; земельні наділи, зазвичай, обмежені (6 соток).

У листі Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 21.02.2006 року за №1339 зазначено, що виходячи з визначення обслуговуючого кооперативу, яке встановлено статтею 2 Закону України "Про кооперацію", садівничі товариства за організаційно-правовою формою відносяться до обслуговуючих кооперативів.

Абзацом 5 частин 1 статті 2 Закону України "Про кооперацію" від 10.07.2003 року № 1087-IV визначено, що обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу.

Зі змісту звернення позивача, слідує, що порушені у ньому питання стосуються приватноправових взаємовідносин позивача, як члена Садівничого товариства «РАДУГА-М», з приводу членських внесків (зменшення їх розміру), доступу до ділянки №642 через шлагбаум садівничого товариства тощо, тобто статутної діяльності Садівничого товариства «РАДУГА-М».

Суд зазначає, що Садівниче товариство «РАДУГА-М», яке зареєстровано в установленому порядку як юридична особа, за організаційно-правовою формою є обслуговуючим кооперативом і не здійснює владних управлінських функцій у сфері публічно-правових відносин, а посада голови правління садівничого товариства не відноситься до посад публічної служби.

З урахуванням викладеного, суддя приходить до висновку, що Садівниче товариство «РАДУГА-М» не є суб`єктом владних повноважень, а посада голови правління садівничого товариства не відноситься до посад публічної служби, отже цей спір не може вирішуватися за правилами адміністративного судочинства.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У п. 24 рішення в справі Сокуренко і Стригун проти України від 20 липня 2006 року Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що фраза встановленого законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Крім того, ЄСПЛ у справі Занд проти Австрії від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…). З огляду на це не вважається судом, встановленим законом орган, котрий, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

У справі, що розглядається, оскаржуються бездіяльність голови правління Садівничого товариства «РАДУГА-М» В`юна Павла Івановича, який не є суб`єктом владних повноважень, при цьому захисту, на думку позивача, підлягають саме цивільні права позивача, як члена Садівничого товариства «РАДУГА-М», а тому цей спір не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Згідно з вимогами п.1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Отже, цей позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а належить розглядати в порядку цивільного судочинства місцевим загальним судом за правилами підсудності, визначеними статтями 26-30 ЦПК України.

За таких обставин суддя дійшов висновку щодо відмови у відкритті провадження у цій справі, оскільки дана справа повинна розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі № 215/1209/21 за позовом ОСОБА_1 до голови правління Садівничого товариства «РАДУГА-М» В`юна Павла Івановича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали разом з матеріалами позовної заяви надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Серьогіна