Справа № 320/4230/20
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2021-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2021 року справа №320/4230/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Сидорчук А.М., розглянув у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКИЙ РИБНИЙ ДІМ» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКИЙ РИБНИЙ ДІМ» до Головного управління ДПС у Київській області, в якому з урахуванням заяви про виправлення описки в прохальній частині позовної заяви від 13.11.2020 (т.2, а.с.57-58) просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №000068501 від 13.09.2019 року та №000067501 від 13.09.2019 року в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування у розмірі 632 712 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що не погоджується з оскаржуваними рішеннями контролюючого органу та висновками Акта документальної планової виїзної перевірки, на підставі яких були прийняті спірні податкові повідомлення-рішення і вважає висновки зазначеного Акта безпідставними та незаконними з огляду на наступне.

На думку позивача він правомірно відносив до складу податкового кредиту відповідні суми ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «ГРАНД БРОК СЕРВІС», тому висновки контролюючого органу щодо нереальності (безтоварності) господарських операцій та формування активів за рахунок товару «невідомого походження» ґрунтуються на припущеннях та неправильному тлумаченні чинного законодавства.

Так, позивачем до перевірки надані всі первинні документи стосовно фінансово-господарських операцій, факт постачання товару підтверджується первинними документами, думка відповідача про безтоварність та недійсність господарських операцій є невмотивованою, ґрунтується виключно на аналізі податкової інформації щодо контрагента платника податків.

Крім того, позивач зазначив, що придбана у контрагента продукція була використана у власній господарській діяльності, що підтверджується відповідними первинними документами. Отже, підприємством у відповідності до вимог чинного законодавства та на підставі належним чином оформлених первинно-бухгалтерських документів та податкових накладних сформовано податковий кредит.

Також, позивач вважає безпідставними доводи відповідача про те, що зазначений контрагент фігурує у кримінальному провадженні, оскільки наявність лише кримінального провадження та ухвал суду не є та не може бути доказом нереальності господарських операцій позивача та його контрагентів, оскільки не містить будь-яких даних щодо предмету доказування в цій справі та не містить відомостей, які вказували б на нереальність досліджуваних господарських операцій.

Крім того, позивач зазначає, що не може нести відповідальність за можливі дії інших суб`єктів господарювання та/або його керівних органів. З огляду на це позивач вважає спірні рішення такими, що підлягають скасуванню.

Відповідач проти позову заперечує, у відзиві на позовну заяву зазначає, що оскаржувані рішення прийнято відповідачем правомірно і у відповідності до вимог чинного податкового законодавства. В обґрунтування заперечень посилався на обставини, викладені в Акті перевірки та на те, що перевіркою не встановлено реальність здійснення господарських операцій по взаємовідносинах між ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ РИБНИЙ ДІМ» та ТОВ «ГРАНД БРОК СЕРВІС».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.05.2020 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.06.2020 відкрито провадження в адміністративній справі №320/4230/20, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовку справи до судового розгляду та призначено підготовче судове засідання на 14.07.2020.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.07.2020 підготовче судове засідання відкладено у зв`язку із клопотанням представника позивача на 10.09.2020 у зв`язку із необхідністю надання часу для підготовки відповіді на відзив.

Підготовче судове засідання 10.09.2020 було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. Наступне підготовче засідання призначено на 20.10.2020.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.10.2020 закрито підготовче провадження у справі та розпочато розгляд справи по суті одразу після закінчення підготовчого судового засідання, оголошено перерву в судовому засіданні до 19.11.2020.

В судовому засіданні 19.11.2020 допитано в якості свідка головного бухгалтера ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ РИБНИЙ ДІМ» ОСОБА_1 та оголошено перерву у судовому засіданні до 26.11.2020, 9:30 год.

В судове засідання 26.11.2020 представники позивача та відповідача не з`явились, про розгляд справи були сповіщені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

До Київського окружного адміністративного суду 19.11.2020 від представника позивача надійшло клопотання від 19.11.2020 про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Приймаючи до уваги подане представником позивача клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження та неявку в судове засідання представників сторін, враховуючи те, що матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, у витребуванні додаткових доказів суд прийшов до висновку здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі доказів.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.11.2020 постановлено здійснювати подальший розгляд справи №320/4230/20 у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКИЙ РИБНИЙ ДІМ» зареєстровано як юридична особа 14.11.2014 року (), номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців0005404, за адресою: 08300, Київська обл., місто Бориспіль, вулиця Головатого, будинок 83, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Видами діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКИЙ РИБНИЙ ДІМ» за КВЕД 2010 є: 46.38 Оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками (основний); 10.20 Перероблення та консервування риби, ракоподібних і молюсків; 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 77.39 Надання в оренду інших машин, устаткування та товарів. н.в.і.у.; 47.23 Роздрібна торгівля рибою, ракоподібними та молюсками в спеціалізованих магазинах; 47.24 Роздрібна торгівля хлібобулочними виробами, борошняними та цукровими кондитерськими виробами в спеціалізованих магазинах; 47.29 Роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах; 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 73.11 Рекламні агентства; 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки.

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКИЙ РИБНИЙ ДІМ» є платником податку на додану вартість з 25.12.2014 року, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість.

Директором Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКИЙ РИБНИЙ ДІМ» є ОСОБА_2 .

Згідно штатного розпису Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКИЙ РИБНИЙ ДІМ» за 2018 рік, який введений в дію з 02.05.2018 року, штат Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКИЙ РИБНИЙ ДІМ» становить 46,75 штатних одиниць з місячним фондом заробітної плати 388054,30 грн.

Згідно облікового складу підприємства, станом на 31.12.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКИЙ РИБНИЙ ДІМ» нараховувало разом 77 працівників.

Згідно облікового складу підприємства, станом на 31.12.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКИЙ РИБНИЙ ДІМ» нараховувало разом 36 працівників.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Київській області проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКИЙ РИБНИЙ ДІМ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.03.2019 року, валютного - за період з 01.01.2016 по 31.03.2019 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2016 по 31.03.2019 року, за результатами якої складено Акт перевірки від 22.08.2019 року №758/10-36-14-01/39491679 (т.1, а.с.21-63).

Перевіркою встановлено порушення Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКИЙ РИБНИЙ ДІМ», а саме:

- П(С)БО 16 «Витрати» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 року за 27/4248; ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996 - ХIV із змінами та доповненнями ; п. 44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України 02.12.2010 року №2755-VI із змінами і доповненнями, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування в період, що перевірявся, на загальну суму 5120300 грн., у тому числі 2017 рік у сумі 216042 грн., 2018 рік в сумі 4904258 грн.;

- п.198.1, п.198.3., п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, із змінами та доповнення, в результаті чого завищено від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту в період, що перевірявся, на загальну суму 126542 грн., у тому числі за березень 2019 року в сумі 126542 грн.

На підставі Акту перевірки ГУ ДПС у Київській області були прийняті податкові повідомлення-рішення:

- №000067501 від 13.09.2019 форми «П», яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 5120300,00 грн. (т.1, а.с.64);

- № 000068501 від 13.09.2019 форми «В4», яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму 126542,00 грн. (т.1, а.с.65).

Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями та висновками, які містяться в Акті перевірки, Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКИЙ РИБНИЙ ДІМ» за захистом порушених прав та інтересів звернулось до Київського окружного адміністративного суду із позовом з вимогою про визнання податкових повідомлень-рішень протиправними та їх скасування.

Так, матеріали справи свідчать, що висновок контролюючого органу про порушення позивачем податкової дисципліни заснований на твердженні про нереальність здійснення господарських операцій за період з 01.01.2016 по 31.03.2019 року між позивачем та ТОВ «ГРАНД БРОК СЕРВІС» (Код ).

В акті перевірки вказано, що в провадженні ОВС відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Київській області знаходиться кримінальне провадження, внесене від 24.05.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000038: З матеріалів клопотання вбачається, що група осіб сприяє підприємствам реального сектору економіки в ухиленні від сплати податків шляхом формування штучного податкового кредиту, що стало можливим за результатами діяльності злочинної схеми, яка полягає в імпорті підконтрольними суб`єктами господарювання, в тому числі ТОВ «Гранд Брок Сервіс» (код ЄДР 40146655) продукції через митну територію України, шляхом заниження вартості імпортованої продукції, яка в подальшому реалізовується по «ланцюгу» постачання на інші підприємства.

В акті перевірки вказано, що у ході проведення слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій, встановлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА 8, ОСОБА_9 та ряд інших осіб, спільно здійснюють незаконну фінансово-господарську діяльність, направлену на ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, шляхом використання низки підприємств-імпортерів, підконтрольних вищевказаним особам, а саме: ТОВ «Вейкап Фінанс», ТОВ "Стронг Кепітал Дизайн", ТОВ "Гранд Ламар", ТОВ "Арга Сістем", ТОВ "Асфорт", ТОВ "Беліссіма-Харч-Групп", ТОВ "Оптімус Гранд", ТОВ "Гранд Брок Сервіс", ТОВ "Сім-Фон", ТОВ «Стейл Пріоріті», ТОВ «Індепенденс-Компані», ТОВ «Будівельна компанія Старс», ТОВ «БМС Сакура», ТОВ «Укпромфакторинг», ТОВ «Юкреніан пауз девелопмент», ТОВ «Інтегралл ЛТД», ТОВ «Евін Груш», ТОВ «Транс Кеа Трак», ТОВ «Юніверсал Бізнес Трейд», діяльність яких пов`язана із наданням до податкових та митних органів завідомо неправдивих, підроблених документів, з метою недостовірного відображення щодо якісних, вартісних та кількісних показників імпортованого товару, а також його реалізації на території України, та як наслідок ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах.

Крім того, слідчий вказав, що в ході досудового розслідування встановлено, що громадяни ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА 8, ОСОБА_9 використовуючи реквізити ТОВ «Вейкап Фінанс», ТОВ "Стронг Кепітал Дизайн", ТОВ "Гранд Ламар", ТОВ "Арга Сістем", ТОВ "Асфорт", ТОВ "Беліссіма-Харч-Групп", ТОВ "Оптімус Гранд", ТОВ "Гранд Брок Сервіс", ТОВ "Сім-Фон", ТОВ «Стейл Пріоріті», ТОВ «Індепенденс-Компані», ТОВ «Будівельна компанія Старе», ТОВ «БМС Сакура», ТОВ «Укпромфакторинг», ТОВ «Юкреніан пауз девелоимент», ТОВ «Інтегралл ЛТД», ТОВ «Евін Груп», ТОВ «Транс Кеа Трак», ТОВ «Юніверсал Бізнес Трейд» в період 2017-2018 року організували та реалізовують схему протиправного розмитнення товаро-матеріальних цінностей та надання податкової вигоди суб`єктам господарської діяльності реального сектору економіки....»

ГУ ДФС у Київській області проведено аналіз наявної інформації по контрагенту-постачальнику, а саме ТОВ «ГРАНД БРОК СЕРВІС» () та його ланцюгу поставки, за результатами якого встановлено, що ТОВ «ГРАНД БРОК СЕРВІС» зареєстрований платником ПДВ з 01.01.2016 року, індивідуальний податковий номер 47. ТОВ «ГРАНД БРОК СЕРВІС» () до ДПІ обліку подано звіт про фінансовий стан (баланс) за 2017 та за 2018. Відповідно до даних звітів платником не декларуються основні засоби та основні фонди. Отже, неможливо встановити наявність основних фондів для ведення фінансово-господарської діяльності.

Також, відповідно до даних звітів у 2017 році на підприємстві працювала 1 особа, а у 2018 році 3 особи. ТОВ «ГРАНД БРОК СЕРВІС» () до ДПІ обліку надано Податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за формою 1-ДФ за 2017 рік, згідно яких на підприємстві працювало 3 особи. ТОВ «ГРАНД БРОК СЕРВІС» () до ДПІ обліку надано Податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за формою 1-ДФ за 2018 рік, згідно яких на підприємстві працювало 2 особи.

В акті перевірки зазначено, що згідно звітів ЄСВ за 2017, поданих ТОВ «ГРАНД БРОК СЕРВІС», працювало 2 особи, в т.ч. директор/головний бухгалтер, а за 2018, поданих ТОВ «ГРАНД БРОК СЕРВІС», працювало 3 особи.

Відповідно до ЄРПН за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 ТОВ «ГРАНД БРОК СЕРВІС» не орендувалися складські, виробничі приміщення.

Тобто, у зв`язку з відсутністю декларування основних засобів та фондів неможливо встановити наявність основних фондів для здійснення фінансово-господарської діяльності, згідно даних ЄРПН ТОВ «ГРАНД БРОК СЕРВІС» не встановлено залучення третіх осіб для надання допоміжних, сторонніх послуг щодо придбання, зберігання ТМЦ, які в подальшому були продані ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ РИБНИЙ ДІМ».

Відповідно до даних митниці ТОВ «ГРАНД БРОК СЕРВІС» імпортує у значних обсягах: Прилади освітлювальні, Пульти, для контролю або розподілу електричного струму, для напруги 220В, Вироби для кухні з алюмінію, Посуд з пластмаси, Білизна столова з бавовни, Посуд з тонкої кераміки, Посуд кухонний з нержавіючої сталі, Побутові вироби з нержавіючої сталі, Ножиці для роботи однією рукою (для розбирання тушки птиці), Пристрої ручні (механічні) для приготування, оброблення або подавання харчових продуктів чи напоїв побутові зі сталі. Набори кухонних ножів із сталі, Посуд з недорогоцінних металів. Термоси з нержавіючої сталі, Білизна столова з бавовни, Вироби з недорогоцінних металів, Вироби із скла, Вироби із скла будівельні, Болти з шестигранною головкою корозійностійкої (нержавіючої) сталі, Вироби побутові з алюмінію, Рами дерев`яні для дзеркал, Люстри та інші електричні освітлювальні прилади призначені для використання з лампами розжарювання (в комплекті з лампами розжарювання та крепіжем) в розібраному для транспортуванні стані, Труби тонкостінні з чорних металів круглого поперечного перерізу, зварні, Вироби з чорних металів, Запасні частини для вантажних автомобілів, Санітарно-технічні вироби з чорних металів (хромовані), Частини кранів, клапанів та вентилів для раковин, ванн, біде, резервуарів для води та аналогічних пристроїв, Арматура змішувальна, Фітинги для труб і трубок з корозійно-стійкої (нержавіючої) сталі, з нанесеною різьбою, Шланги із пластмаси гнучкі для душу, Вироби санітарно-технічного призначення з пластмас, Ручки кулькові з рідким чорнилом, Вироби з паперу, пакети паперові для пакування товарів, Меблі металеві, Частини меблів з дерева, Меблі для сидіння з металевим каркасом, оббиті, Декоративні вироби з пластмаси, Вироби зі шкіри, сумки, виготовлені з текстильних матеріалів, Килими текстильні для підлоги, тафтингові, готові, з вовни (60 % вовна, 40% віскоза), Світлові покажчики, що мають умонтоване джерело світла, Манекени для оформлення магазину, Засоби для миття шкіри, Засоби для чищення, розфасовані для роздрібної торгівлі (форма виготовлення порошок, рідина), не містить абразивних порошків, допоміжних компонентів, сумішоорганічних речовин, Верстати для обробки дерева, Підіймач з поворотною стрілою, для підіймання та переміщення ДСП та ДВМ плит, Деревообробні кромкооблицювальні автоматичні верстати, Конвеєри стрічкові, Засоби для чищення, розфасовані для роздрібної торгівлі.

Також встановлено, що ТОВ «ГРАНД БРОК СЕРВІС» у періоді перевірки придбавало у значних об`ємах: Транспортні послуги в межах України, Транспортні послуги за межами України, Обслуговування транспортного засобу у зоні митного контролю (понад 3 т.), Серветки вологі для екранів, запасний блок, Конверти, Степлери, Папки на гумках, Папки пластикові, Ручки, Штемпельні подушки, Фарба штемпельна, Термоетикетка, сукні, светри, рукавички, шапки, чоботи, футболки, кросівки, сумки, ремні, куртки, джинси, жакети, Блоки паперу з клейким шаром, Лінійки металеві, Блокноти, Стрічка клейка, Олівець механічний, Стрижні графітні, Біндери, Чоботи жіночі, Напівчоботи, Черевики, Ресивер цифровий ефірний, штани, гаманці, Супер-клей, Взуття жіноче, верх виготов. з тканини, підошва з полім. матер, праски, пристінні модулі, комбінезони, пояси, шарфи, джемпери, сорочки, блузки, столи, стійки, Огsау капрі, Огsау болеро, Огsау пальто, труси, босоніжки, браслети, туфлі, кеди, шльопанці, кепки, капелюхи, Електромобілі, Мобільні телефони, Коляски, Ліжки дитячі, Стільці, Ходунки та багато іншого.

За результатами даного аналізу встановлено, що господарська діяльність ТОВ «ГРАНД БРОК СЕРВІС» має наступні ознаки нереальності здійснення операцій, а саме: відсутній рух активів, зобов`язань чи власного капіталу у процесі здійснення господарської операції; фізичні, технічні та технологічні можливості до вчинення задекларованих господарських операцій; відсутній кваліфікований персонал; основні фонди; для здійснення господарських операцій.

Також перевіркою встановлено, що підприємство за весь період діяльності не мало укомплектованого та кваліфікаційного типу працівників та виробничих потужностей для поставки ТМЦ до підприємств контрагентів та відповідного автотранспорту для здійснення поставки ТМЦ.

Враховуючи зміст і технологічну специфіку операцій з купівлі-продажу товарів та послуг (необхідність зберігання, перевезення, навантаження, розвантаження), яка передбачає наявність основних засобів, об`єктів оподаткування, необхідних для таких операцій, а саме складських приміщень, транспорту, зокрема, вантажного та іншого спеціального призначення, обсяги фізичного руху товару в обмежений проміжок часу не можливо підтвердити фактичне здійснення операцій з купівлі-продажу платником податків ТОВ «ГРАНД БРОК СЕРВІС» ().

Таким чином, перевіркою не підтверджено факт реальності здійснення господарських операцій ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ РИБНИЙ ДІМ» з контрагентом-постачальником ТОВ «ГРАНД БРОК СЕРВІС» ().

Вирішуючи, чи було дотримано позивачем вимоги податкового законодавства при формуванні показників об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємств та податку на додану вартість із від`ємним значенням, та спірних сум податкового кредиту та витрат, які враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, за наслідками проведених господарських операцій, суд виходив з наступного.

Основним нормативно-правовим актом, що врегульовує спірні правовідносини є ПК України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Пунктом 21 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку № 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, передбачено, що дохід відображається в бухгалтерському обліку в сумі справедливої вартості активів, що отримані і якщо, безоплатно отриманий актив забезпечує надходження економічних вигід протягом кількох звітних періодів, то доходи визнаються на систематичній основі, протягом тих звітних періодів, коли надходять відповідні економічні вигоди.

Відповідно до п.6 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку № 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені. Крім цього, згідно з п.7 П(с)БО № 16 "Витрати" витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.

Згідно з пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до підпункту а пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість операції платників податків з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 ПК.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно пункту 44.2 статті 44 Податкового кодексу України, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку щодо доходів та витрат з врахуванням положень цього Кодексу.

Платники податку, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. №996-ХIV (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин, далі - Закон №996-ХIV) визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.

Відповідно до статті 1 Закону №996-ХIV первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, у той час як під господарською операцією розуміється дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

При цьому за змістом статті 9 Закону №996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно із положеннями ч. 3 цієї статті інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця.

Отже, наведені вище норми податкового законодавства у взаємозв`язку із положеннями законодавства з питань бухгалтерського обліку та фінансової звітності визначають, що однією з головних умов документального підтвердження задекларованих платником податків у податковій звітності показників є можливість на підставі наявних первинних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені та спрямовані на отримання позитивного економічного ефекту (доходу) в результаті здійснення господарських операцій.

При цьому первинний документ має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення, натомість сама собою наявність або відсутність окремих документів не свідчить про наявність факту порушення з боку платника податків, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Згідно з пп. 2.15 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за № 168/704, визначено, що первинні документи підлягають обов`язковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції діючому законодавству, логічна ув`язка окремих показників.

Таким чином, єдиною підставою документального підтвердження спірних сум податкового кредиту мають бути належним чином складені та підписані повноважними особами первинні документи в розумінні наведених норм законодавства.

Сукупний аналіз наведених вище норм законодавства свідчить, що обов`язок платника податку з декларування податкового зобов`язання з податку на додану вартість є, перш за все в даній ситуації, похідним від самого факту здійснення відповідних господарських операцій, при цьому перевірка правильності відображення господарської операції у податковому обліку вимагає дослідження дійсного переміщення активу між учасниками поставки та аналіз змін їх майнового стану з урахуванням усіх доводів та доказів, наданих учасниками провадження.

З наведених законодавчих положень випливає, що умовами реалізації права платника на податковий кредит, а також на зменшення оподатковуваного доходу на суму понесених витрат є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Доводи податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування валових витрат та податкового кредиту.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Відтак, досліджуючи зміст фінансово-господарських операцій позивача з ТОВ «ГРАНД БРОК СЕРВІС» (Код ), за результатом здійснення яких позивачем сформовані спірні суми податкового кредиту з податку на додану вартість та витрати, які враховуються при визначенні об`єкта оподаткування та фінансового результату до оподаткування (прибуток або збиток), рух активів у процесі здійснення господарських операцій, мету та обставини використання спірного товару та послуг у власній господарській діяльності позивача, судом встановлено наступні обставини.

Судом встановлено, що 22.06.2017 року між ТОВ «ГРАНД БРОК СЕРВІС» (Постачальник) та ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ РИБНИЙ ДІМ» (Покупець) укладено Договір поставки №2206-17 від 22.06.2017 року (т.1, а.с.114-116).

Відповідно до предмету договору Продавець зобов`язується передати Покупцю у власність обладнання (надалі -ТМЦ), а Покупець зобов`язується прийняти Товар у власність і оплатити його на умовах даного Договору.

Відповідно до електронного замовлення покупця ТОВ «ГРАНД БРОК СЕРВІС» було поставлено позивачу шафи у кількості 4 шт., вішалка у кількості 5 шт., столи у кількості 4 шт., крісла у кількості 3 шт., диван у кількості 2 шт., стільці у кількості 36 шт., частини до меблів у кількості 5 шт., скло до шафи у кількості 2 шт.

На підтвердження поставки товару була виписана видаткова накладна № 50 від 23.06.2017 на загальну суму 259250,22 грн., в тому числі ПДВ на суму 43208,37 грн. (т.1, а.с.117).

Оплату за поставлені товарно-матеріальні цінності ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ РИБНИЙ ДІМ» було здійснено в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №1255 від 24.07.2017 року на суму 259250,22 грн. (т.1, а.с.163).

Транспортування Товару за Договором № 2206-17 здійснювалася ТОВ «ГРАНД БРОК СЕРВІС» на склад покупця, що підтверджується товарно-транспортною накладною №50 від 23.06.2017 року, перевізник ФОП ОСОБА_3 (т.1, а.с.118-120).

За правилом першої події Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРАНД БРОК СЕРВІС» було видано Товариству з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКИЙ РИБНИЙ ДІМ» податкову накладну №9 від 23.06.2017 року на загальну суму 259250,22 грн., в тому числі ПДВ 43208,37 грн. (т.1, а.с.121-122).

Судом встановлено, що позивачем подано до Бориспільської ОДПІ Головного управління ДФС у Київській області податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2017 року з додатками: №1 Розрахунок коригування сум податку на додану вартість, №2 Довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, №5 Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, що підтверджується квитанцією №2 до податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2017 року, де відображено операції з постачальником ТОВ «ГРАНД БРОК СЕРВІС» (індивідуальний податковий номер 47) за червень 2017 року в повному обсязі (т.2, а.с.71-81).

Судом встановлено, що між позивачем (Покупець) та ТОВ «ГРАНД БРОК СЕРВІС» (Продавець, Код ), укладено Договір купівлі-продажу товару від 25.05.2018 №132 (т.1, а.с.177-179).

Відповідно до предмету договору Продавець зобов`язується передати Покупцю у власність обладнання (надалі -ТМЦ), перелік яких перераховано у Додатку №1 до даного Договору, а Покупець зобов`язується прийняти Товар у власність і оплатити його на умовах даного Договору.

Продавець зобов`язується поставляти Товар на умовах DDP - склад Покупця (згідно міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів «Інкотермс» в редакції 2010 року).

Додатком №1 від 25.05.2018 року (т.1, а.с.180) визначено перелік товару: металева труба квадратна 25х25 мм у кількості 3000 кг на загальну суму разом з ПДВ 500004,00 грн.

На підтвердження поставки товару були виписані наступні видаткові накладні:

№ 155 від 31.05.2018 на суму 250002,00 грн., у т.ч. ПДВ 41667,00 грн. (т.1, а.с.181);

№ 177 від 23.06.2018 на суму 250002,00 грн., у т.ч. ПДВ 41667,00 грн. (т.1, а.с.181).

Оплату за поставлені товарно-матеріальні цінності ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ РИБНИЙ ДІМ» було здійснено в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями №1037 від 08.06.2018 року на суму 250002,00 грн. та №1428 від 21.08.2018 року на суму 250002,00 грн. (т.1, а.с.195-196).

Транспортування Товару за Договором 25.05.2018 №132 здійснювалася ТОВ «ГРАНД БРОК СЕРВІС» на склад покупця, що підтверджується товарно-транспортними накладними №155 від 31.05.2018 року, перевізник ФОП ОСОБА_3 та №177 від 23.06.2018 року, перевізник ФОП ОСОБА_3 (т.1, а.с.182-183, 186-187).

За правилом першої події Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРАНД БРОК СЕРВІС» було видано Товариству з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКИЙ РИБНИЙ ДІМ» податкові накладні: №33 від 31.05.2018 на загальну суму 250002,00 грн., в тому числі ПДВ 41667,00 грн. та № 20 від 23.06.2018 на загальну суму 250002,00 грн., в тому числі ПДВ 41667,00 грн. (т.1, а.с.184, 188).

Судом встановлено, що позивачем подано до Бориспільської ОДПІ Головного управління ДФС у Київській області податкову декларацію з податку на додану вартість травень 2018 року з додатками: №1 Розрахунок коригування сум податку на додану вартість, №2 Довідка про суму від`ємного значення, №5 Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, що підтверджується квитанцією №2 до податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2018 року, де відображено операції з постачальником ТОВ «ГРАНД БРОК СЕРВІС» (індивідуальний податковий номер 47) за травень 2018 року в повному обсязі та Податкову декларацію з податку на додану вартість за червень місяць 2018 року з додатками: №1 Розрахунок коригування сум податку на додану вартість, №2 Довідка про суму від`ємного значення звітного періоду, №5 Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів що підтверджується квитанцією №2 до податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2018 року, де відображено операції з постачальником ТОВ «ГРАНД БРОК СЕРВІС» (індивідуальний податковий номер 47) за червень 2018 року в повному обсязі (т.2, а.с.82-101).

Судом встановлено, що придбані у ТОВ «ГРАНД БРОК СЕРВІС» товари було в подальшому використано позивачем у власній господарській діяльності.

Так, судом встановлено, що шафи, столи, крісла, диван, стільці, вішалки, отримані від ТОВ «ГРАНД БРОК СЕРВІС» за договором поставки № 2206-17 від 22.06.2017 року були використані у власній господарській діяльності, а саме для обладнання магазину та офісних приміщень:

- в орендованому позивачем нежитловому приміщенні для розміщення магазину оптової та роздрібної торгівлі загальною площею 1034,38 кв.м. за адресою: м.Київ, проспект Героїв Сталінграду, буд.16-Б, що підтверджується договором оренди №17/ГС-16 Б нежитлового приміщення від 01 лютого 2018 року, укладеного між ТОВ «ТВОРЧА МАЙСТЕРНЯ «ВІСАК» та Позивачем (т.1, а.с.91-95) та ліцензіями на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями №06774 від 07.08.2017 року, №09225 від 23.10.2017 року, №1800957 від 04.10.2018 року та №06913 від 05.08.2017 року (т.2, а.с.62-71);

- в офісних приміщеннях за адресою: м.Бориспіль, вул.Головатого, буд.83, якими позивач користується згідно договорів суборенди майна №52 від 12.07.2017 року та №39 від 01.01.2018 року, укладених з ДП «Бориспільська міжрайбаза» (т.1, а.с.96-101).

Так, Позивачем введено в експлуатацію дані ТМЦ, що підтверджується актом введення в експлуатацію основних засобів від 30.06.2017 р. (Сума всього 61121,43 грн.), актом введення в експлуатацію основних засобів від 30.06.2017 р. (Сума всього 15437,91 грн. ), актом введення в експлуатацію основних засобів від 30.06.2017 р. (Сума всього 12325,77 грн.), актом введення в експлуатацію основних засобів від 30.06.2017 р. (Сума всього 19720,29 грн.), актом введення в експлуатацію основних засобів від 30.06.2017 р. (Сума всього 16022,69 грн.), актом введення в експлуатацію основних засобів від 30.06.2017 р. (Сума всього 6164,23 грн.), актом введення в експлуатацію основних засобів від 30.06.2017 р. (Сума всього 15407,88 грн.), актом введення в експлуатацію основних засобів від 31.07.2017 р. (Сума всього 3287,05 грн.), актом введення в експлуатацію основних засобів від 31.07.2017 р. (Сума всього 3081,21 грн.), актом введення в експлуатацію основних засобів від 31.07.2017 р. (Сума всього 8492,30 грн.), актом введення в експлуатацію основних засобів від 31.07.2017 р. (Сума всього 4109,48 грн.), актом введення в експлуатацію основних засобів від 31.07.2017 р. (Сума всього 4929,23 грн.), актом введення в експлуатацію основних засобів від 31.07.2017 р. (Сума всього 8217,50 грн.), актом введення в експлуатацію основних засобів від 31.07.2017 р. (Сума всього 6659,17 грн.), актом введення в експлуатацію основних засобів від 31.07.2017 р. (Сума всього 4107,68 грн.), актом введення в експлуатацію основних засобів від 31.07.2017 р. (Сума всього 5858,75 грн.), актом введення в експлуатацію основних засобів від 31.07.2017 р. (Сума всього 3184,14 грн.), актом введення в експлуатацію основних засобів від 31.07.2017 р. (Сума всього 5793,33 грн.), актом введення в експлуатацію основних засобів від 31.07.2017 р. (Сума всього 5549,50 грн.), актом введення в експлуатацію основних засобів від 30.06.2017 р. (Сума всього 6572,31 грн.) (т.1, а.с.123-162).

Також, Позивачем відображено дану операцію в оборотно-сальдовій відомості по рахунку 10 «Необоротні активи» та 631 «Розрахунки з контрагентами» (т.1, а.с.102-113).

На вимогу Позивача ТОВ «ГРАНД БРОК СЕРВІС» було надано підтверджуючі документи походження ТМЦ, які були поставлені Позивачеві за Договором поставки № 2206-17 від 22.06.2017 року, а саме міжнародну товарно-транспортну накладну №0038004 від 23.02.2017 року, інвойс № TRD-GB-1721 від 20.02.2017 року, митну декларацію №100250001/2017/256534 від 25.02.2017 року (т.1, а.с.168-176).

Так, судом встановлено, що металеві труби, отримані від ТОВ «ГРАНД БРОК СЕРВІС» за договором купівлі-продажу товару від 25.05.2018 №132 були використані у власній господарській діяльності позивача, а саме для ремонту обладнання за адресою: м. Київ, пр. Героїв Сталінграду, буд. 16-Б, в орендованому позивачем нежитловому приміщенні для розміщення магазину оптової роздрібної торгівлі, що підтверджується договором оренди №17/ГС-16 Б нежитлового приміщення від 01 лютого 2018 року, укладеного між ТОВ «ТВОРЧА МАЙСТЕРНЯ «ВІСАК» та позивачем.

Дані обставини підтверджуються актом приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об`єктів від 24.06.2018 р., штатним розписом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКИЙ РИБНИЙ ДІМ» від 02.05.2018 р., накладної на внутрішнє переміщення № ПМ-0000629 від 23 червня 2018 року, наказу №230618/1 щодо проведення ремонтних робіт від 23 червня 2018 р., наказу №010118/1 про створення постійного діючої комісії щодо надходження та списання необоротних активів від 01 січня 2018 р. (т.1, а.с.189-194).

Також, судом встановлено, що частину металевих труб Позивачем було реалізовано ТОВ «ЮНІВЕРСАЛ ФІШ КОМПАНІ» згідно Договору купівлі - продажу №121 від 14.11.2018 року (т.1, а.с.197-198).

Відповідно до предмету договору Продавець зобов`язується поставити та передати у власність Покупцю, а Покупець зобов`язується прийняти Товар у власність і оплатити його на умовах даного Договору.

На підтвердження поставки товару була виписана видаткова накладна № РН - 12 від 16.11.2018 року на суму з ПДВ 250200,00 грн., у т.ч. ПДВ 41700,00 грн. (т.1, а.с.199).

Транспортування Товару за Договором №121 від 14.11.2018 року здійснювалося ТОВ «ЮНІВЕРСАЛ ФІШ КОМПАНІ» на склад покупця, що підтверджується товарно-транспортною накладною №6 від 16.11.2018 року, перевізник ФОП ОСОБА_4 (т.1, а.с.200).

За правилом першої події Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКИЙ РИБНИЙ ДІМ» було видано Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮНІВЕРСАЛ ФІШ КОМПАНІ» податкову накладну №47 від 16.11.2018 року на загальну суму 250200,00 грн., ПДВ 41700,00 грн. (т.1, а.с.201).

На вимогу Позивача ТОВ «ГРАНД БРОК СЕРВІС» було надало підтверджуючі документи походження ТМЦ, які були поставлені Позивачеві за договором купівлі-продажу товару від 25.05.2018 №132, а саме міжнародну товарно-транспортну накладну № 636069 від 28.08.2017 року, інвойс № 2206/8-28 від 28.08.2017 року, митну декларацію PL/ від 30.08.2017 року, міжнародну товарно-транспортну накладну SK43797 від 25.01.2018 року та SK 0385042 від 03.03.2018 року, інвойс № GBS2535 від 23.01.2018 року, митну декларацію №100010/2017/275566 від 05.03.2018 року (Т.1, а.с.164-167, 203-219).

Допитана в якості свідка головного бухгалтера ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ РИБНИЙ ДІМ» ОСОБА_1 в судовому засіданні 19.11.2020 пояснила, що під час проведення планової виїзної перевірки групою ревізорів ГУ ДПС у Київській області не було висловлено жодних зауважень чи повідомлено про наявність порушень. Свідок вважає висновки акту перевірки необґрунтованими, оскільки операції позивача з його контрагентом ТОВ «ГРАНД БРОК СЕРВІС» мали реальний та товарний характер. Так, у даного підприємства позивачем було придбано меблі та металеві труби. Придбані товари були поставлені в бухгалтерському обліку на основні засоби, всі придбані товари були використані в господарській діяльності позивача.

Таким чином, дослідивши рух активів, наявність господарської мети при вчиненні позивачем угод з вищезазначеним контрагентом, судом встановлено, що усі наявні у матеріалах справи документи дають змогу визначити, які саме товари придбавались, за якою ціною, між якими контрагентами та надано належні докази використання придбаних товарів у власній господарській діяльності позивача та їх обліку.

Враховуючи те, що позивачем своєчасно та в повній мірі виконано свої обов`язки з декларування податку на додану вартість, неможливості зі своєї сторони забезпечити дотримання постачальником своїх обов`язків щодо декларування податку на додану вартість і той факт, що платник податків (позивач) не знав та не міг знати про недобросовісність свого контрагента, суд вважає, що позивач не повинен нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов`язків щодо своєчасного декларування податку на додану вартість і як наслідок повторно сплачувати згаданий податок.

Інформація про ознаки фіктивної діяльності контрагента (як-то: податковий стан платника податків, відсутність необхідних та достатніх матеріально-технічних ресурсів та персоналу тощо), одержана контролюючим органом з його власних інформаційних систем, що не оформлена рішенням суб`єкта владних повноважень і не є юридичним фактом, утворює лише привід і підстави для перевірки такої інформації.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток, витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постановах від 04.12.2018 у справі №814/788/14, від 30.11.2018 у справі №820/4698/17, від 14.02.2018 у справі № 804/15887/14.

Крім того, податковим органом не було враховано, що позивач, як платник податку, самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України і не може нести відповідальність за несплату податків продавцем, порушення ним правил здійснення господарської діяльності та наявність обставин державної реєстрації, а визначальним фактором для формування податкового кредиту платником ПДВ є рух товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи-платника податку та наявність у платника податків виданої йому продавцем товару податкової накладної, оформленої з дотриманням вимог чинного законодавства.

Так, одним з принципів розгляду податкових спорів, відповідно до ст. 4 Податкового кодексу України є принцип презумпції добросовісності та рішень платника податків, у зв`язку з чим передбачається, що дії платників податків, які мають своїм результатом одержання податкової вигоди економічно виправдані, а відомості, що містяться у податкових деклараціях, податкових накладних та інших первинних документах, є достовірними. Надання податковому органу всіх належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковим органом не встановлено та не доведено, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність яких установлена судом.

Суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права та свідчить про те, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкту, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії» (заява №6689/03), п. 38 рішення ЄСПЛ у справі Інтерсплав проти України (заява №803/02)).

Крім того, Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22.01.2009 р. (Булвес АД проти Болгарії) зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз. На думку Європейського Суду такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності. Право на податковий кредит є власністю у розумінні статті 1 Протоколу № 1, яке повинно розглядатися як таке, що виникло у момент повного виконання нею своїх зобов`язань щодо податкової звітності з ПДВ. Визнання права на нарахування податкового кредиту було поставлено в залежність від виконання обов`язків постачальником, в той час коли це не залежало від волі одержувача поставки - застосування відповідних положень Закону Про ПДВ стало не передбаченим і самовільним. Платник податку не має абсолютно ніяких повноважень відслідковувати, контролювати і забезпечувати виконання постачальником його обов`язків із складення та подання декларації з ПДВ, а також обов`язку зі сплати ПДВ (п.43, п.69 зазначеного вище рішення Європейського Суду).

Отже, Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через можливі порушення вимог податкового законодавства з боку його контрагентів. Для висновків про наявність порушень податкового законодавства в діях платника податків в обов`язковому порядку необхідно з`ясувати можливу обізнаність такого платника щодо дефектів у правовому статусі його контрагентів (відсутність реєстрації їх як платників податку на додану вартість, відсутність у відповідних посадових осіб чи інших представників контрагента повноважень на складання первинних, розрахункових документів, податкових накладних тощо). Відповідні обставини можуть бути з`ясовані, зокрема, з використанням даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а також офіційно оприлюднених даних щодо анульованих свідоцтв платника податку на додану вартість.

Суд не приймає твердження податкового органу щодо відсутності у контрагента позивача достатніх виробничих потужностей, працівників, офісних та складських приміщень та інших основних засобів, що не може свідчити про невиконання цим суб`єктом договірних зобов`язань перед позивачем, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин вказана юридична особа не була позбавлена права укладати з іншими суб`єктами господарювання субпідрядних договорів, договорів оренди обладнання, транспортних засобів тощо з метою використання відповідних основних фондів, устаткування та інших ресурсів для забезпечення власної господарської діяльності. Так, укладення трудового договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій в процесі виконання поставки, а податкове законодавства не ставить право платника на податковий кредит та на формування витрат в залежність від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється виконання своїх договірних обов`язків контрагентом.

Суд не приймає до уваги посилання контролюючого органу на інформацію, отриману з Єдиного державного реєстру судових рішень щодо наявності зареєстрованих кримінальних проваджень з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, проте контролюючим органом, всупереч вимог ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, такого доказу як вирок надано не було.

Оцінка документів, як письмових доказів, здійснюється відповідно до положень процесуального принципу допустимості доказів, закріпленого статтею 74 Кодексу адміністративного судочинства України, частиною другою якої визначено, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Сам факт внесення відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань та розпочате досудове розслідування не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій, проведених позивачем та його контрагентами. Окрім того, суд також зауважує, що під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 27.03.2018 у справі №816/809/17; від 20.02.2018 року у справі №826/6280/13-а; від 06.03.2018 року у справі №2а-9375/11/1370; від 13.03.2018 року у справі №826/13582/13-а.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, а також враховуючи умови укладених договорів та специфіку придбаних товарів у контрагента, суд приходить до висновку, що позивач має та надав суду відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності свідчать про факт вчинення господарських операцій, натомість доводи контролюючого органу не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки з урахуванням закріпленої в ст. 204 Цивільного кодексу України презумпції правомірності правочину, а також враховуючи вимоги ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, за якою обов`язок доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень покладається на такого суб`єкта, контролюючий орган мав надати суду належні, достовірні та беззаперечні докази своїх тверджень про те, що задекларований позивачем податковий кредит за господарськими операціями з придбання товарів у ТОВ «ГРАНД БРОК СЕРВІС» сформовано безпідставно за господарськими операціями, які в реальності не виконувались.

Відповідно до ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління ".

Виходячи з системного аналізу положень законодавства України та наявних в матеріалах справи доказів, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов позивача підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як встановлено судом, позивачем за подання адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 11388,81 грн. згідно платіжного доручення №7108 від 14.05.2020 на суму 11381,31 грн. та квитанції № від 19.11.2020 на суму 7,50 грн. (т.1, а.с.80, т.2, а.с.136).

Враховуючи задоволення позовних вимог у повному обсязі, судовий збір у розмірі 11388,81 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у справі.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 13.09.2019 №000068501 та від 13.09.2019 №000067501 в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 632712,00 грн.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКИЙ РИБНИЙ ДІМ» (ідентифікаційний код 39491679, місцезнаходження: 08300, Київська область, м. Бориспіль, вул. Головатого, буд. 83) судовий збір у розмірі 11388,81 грн. (одинадцять тисяч триста вісімдесят вісім грн. 81 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у Київській області (ідентифікаційний код 43141377, місцезнаходження: 03151 м. Київ вул. Народного Ополчення, б. 5а).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Повний текст судового рішення складено 29.03.2021.

Суддя Кушнова А.О.