Справа № 520/12133/19
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2021-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2021 р. Справа № 520/12133/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бершова Г.Є.

суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Ігнатьєвої К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "СИЛОВІ ЕНЕРГЕТИЧНІ МАШИНИ - ЕМЗ" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2020 (суддя Шевченко О.В., м. Харків, повний текст складено 13.07.20) по справі № 520/12133/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СИЛОВІ ЕНЕРГЕТИЧНІ МАШИНИ - ЕМЗ"

до Головного управління ДПС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "СИЛОВІ ЕНЕРГЕТИЧНІ МАШИНИ - ЕМЗ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просить суд скасувати податкові повідомлення - рішення №3, №3 від 26.07.2019 року, які прийняті Головним управлінням ДФС у Харківській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає оскаржувані податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 26.07.2019 № 3 та № 3 незаконними, посилався на порушення відповідачем процедури проведення перевірки, регламентованої Порядком оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України № 727 від 20.08.2015 року та просив суд позов задовольнити.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2020 у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Позивач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін.

Представник позивача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "СИЛОВІ ЕНЕРГЕТИЧНІ МАШИНИ - ЕМЗ" (далі - ТОВ «СЕМ-ЕМЗ»), (), з 15.12.2008 перебуває на обліку в Головному управлінні ДФС у Харківській області (ДПІ у Московському районі м. Харкова) як платник податків.

Головним управлінням ДФС у Харківській області проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ «СЕМ-ЕМЗ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, валютного законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, за результатами якої складено акт перевірки від 14.06.2019 № 2069/20-40-14-03-06/36224585.

Висновками документальної перевірки позивача встановлено порушення п.п. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, ст. 137, п.п. 139.2.1 п. 139.2 ст. 139 Податкового кодексу України (далі -ПК України), п. 3 П(С)БО № 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73, п. 4, 5 П(С)БО № 10 «Дебіторська заборгованість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08.10.1999 № 237, п. 5 П(С)БО № 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 № 20, п. 15 П(С)БО № 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290, П(С)БО№ 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318, п. 2 ст. 3, ст. 4 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 «Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 у результаті чого встановлено заниження показників:

- рядку 01 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» у сумі 113 633 грн за 2018 рік;

- рядку 02 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» у сумі 1 216 383 грн, у т.ч. за 2016 у сумі 1 102 750 грн., за 2018 у сумі 113 633 гривень;

- рядку 03 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства «Різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України (+, -)» у сумі 89 862 377 грн за 2018 рік;

- рядку 04 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства «Об`єкт оподаткування» у сумі 93 284 260 грн, у т.ч. за 2016 у сумі 1 102 750 грн, за 2017 у сумі 1 102 750 грн, за 2018 у сумі 91 078 760 гривень;

- у рядку 2120 Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід) (форма №2) «Iншi операцiйнi доходи» у сумі 113 633 грн за 2018 рік;

- у рядку 2180 Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід) (форма №2) «Iншi операцiйнi витрати» у сумі 1 102 750 грн за 2016 рік;

- у рядку 2190 (2195) Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід) (форма №2) «Фінансовий результат від операційної діяльності: прибуток (збиток)» у сумі 1 216 383 грн, у т.ч. за 2016 у сумі 1 102 750 грн, за 2018 у сумі 113 633 гривень;

- у рядку 2290 (2295) Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід) (форма №2) «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток „+" або збиток „-")» у сумі 1 216 383 грн, у т.ч. за 2016 у сумі 1 102 750 грн, за 2018 у сумі 113 633 гривень, що призвело до зменшення об`єкту оподаткування на суму 22 760 338 грн, у т.ч. за 2016 у сумі 1 102 750 грн, за 2017 у сумі 1 102 750 грн, за 2018 у сумі 20 555 338 грн та до заниження податку на прибуток у періоді, що перевірявся, на загальну суму 12 694 216 грн, у т.ч. за 2018 у сумі 12 694 216 гривень.

На підставі зазначених висновків акта перевірки від 14.06.2019 № 2069/20-40-14-03-06/36224585 ГУ ДФС у Харківській області прийнято податкові повідомлення - рішення від 26.07.2019р.:

№ 3, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 15 867 770 грн, у тому числі 12 694 216 грн, - сума збільшення податкових зобов`язань та 3 173 554 грн, - штрафна санкція;

№ 3, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 20 555 338,00 гривень.

Не погодившись з податковими повідомленнями - рішеннями від 26.07.2019. №3 та № 3, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що оскільки ТОВ «СЕМ-ЕМЗ» протягом періоду, що перевірявся, не було сформовано резерв сумнівних боргів на суму придбаних цінних паперів, про що свідчать дані оборотно-сальдових відомостей за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, та, як наслідок, занижено різниці, які виникають відповідно до ПК України, що є порушенням п.п. 139.2.1 п.139.2 ст.139 ПК України, п. 4, 5, 7 П(С)БО 10 «Дебіторська заборгованість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08.10.1999 № 237, а тому дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з пунктом 3 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку № 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 №73, зобов`язання - заборгованість підприємства, яка виникла внаслідок минулих подій і погашення якої в майбутньому, як очікується, призведе до зменшення ресурсів підприємства, що втілюють у собі економічні вигоди.

Методологічні засади формування у бухгалтерському обліку інформації про зобов`язання та її розкриття у фінансовій звітності викладені у Положенні (стандарті) бухгалтерського обліку № 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 № 20.

Відповідно до вимог пункту 5 П(С)БО № 11, якщо на дату балансу раніше визнане зобов`язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду.

Зважаючи на наведене, списання з балансу підприємства кредиторської заборгованості за товари з минулим строком позовної давності відбувається одночасно з визначенням іншого операційного доходу того періоду, в якому зобов`язання визнано таким, що не підлягає погашенню, з урахуванням податку на додану вартість, який справлявся при придбанні товару.

Нормами п.п. 14.1.11 п. 14.1 ст.14 ПК України передбачено, що заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності, вважається безнадійною.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Під час проведення перевірки контролюючим органом встановлено заниження доходів ТОВ "Силові Енергетичні машини-ЕМЗ" за 2018 рік у сумі 113 633 грн, в результаті невключення до складу інших доходів сум безнадійної кредиторської заборгованості, по якій минув строк позовної давності.

Встановлено, що загальна сума протермінованої кредиторської заборгованості станом на 31.12.2018 складає 49 940 026,21 гривень.

Заборгованість на суму 49 826 393,65 грн заявлена кредиторами ТОВ "Силові Енергетичні машини-ЕМЗ", що підтверджується ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.01.2018 у справі про банкрутство № 922/839/17.

Наявність кредиторської заборгованості на суму 113 633 грн, яка виникла за період 2011-2015, підтверджується наданими позивачем під час проведення перевірки оборотно-сальдовими відомостями по рахунку бухгалтерського обліку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» за період 2016 - 2018, в яких позивачем самостійно відображено її наявність. Документ містив інформацію про контрагента, по взаємовідносинах з яким утворилася заборгованість, реквізити укладеного між ними договору із зазначенням суму кредиторської заборгованості та дати її виникнення. Зокрема, по взаємовідносинам з контрагентами:

ТОВ "Діалог плюс" () за договором б/н від 01.02.2014 з 2014 року рахується заборгованість на суму 4 210,02 гривень;

ДонНДПІКМ (податковий номер 201514) за договором б/н від 01.01.2012 з 2013 року рахується заборгованість на суму 640,81 гривень;

ТОВ ТД "Елінар" () за договором б/н від 01.01.2012 з 2013 року рахується заборгованість на суму 9 155,85 гривень;

ТОВ "Завод крупних електричних машин" () за договором № 1598 від 01.10.2015 з 2015 року рахується заборгованість на суму 78 133,46 гривні;

ТОВ "Н.П.О.Енергія" () за договором № 12/0711-Л від 01.10.2012 з 2014 року рахується заборгованість на суму 10 000,00 гривень;

ТОВ "Новокаховський електромеханічний завод" () за договором № 147/12 від 12.10.2012 з 2014 року рахується заборгованість на суму 5 916,46 гривень;

ТОВ "Південний механо-ливарний завод" () за договором № 1728/20-2014 від 20.05.2014 з 2014 року рахується заборгованість на суму 3 000,00 гривень;

ТОВ "Прима-5" () за договором б/н від 01.01.2012 з 2015 року рахується заборгованість на суму 1 488,96 гривень;

ТОВ "Т.Д.М. - Торговий дім Металу" () за договором б/н від 01.07.2014 з 2014 року рахується заборгованість на суму 1 056,00 гривень;

ТОВ "Такт" () за договором б/н від 01.10.2012 з 2013 року рахується заборгованість на суму 31,00 гривня.

Водночас, під час перевірки встановлено наявність дебіторської заборгованості по Д-ту рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» у сумі 2 032 942,61 гривень. Заборгованість у сумі 1 476 572,14 грн заявлена кредиторами ТОВ "Силові Енергетичні машини-ЕМЗ" згідно з ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.01.2018 у справі про банкрутство № 922/839/17.

Дебіторська заборгованість на суму 556 370,47 грн, що виникла за період 2011-2015 років, підтверджується наданими позивачем під час проведення перевірки оборотно-сальдовими відомостями по рахунку бухгалтерського обліку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» за період 2016 - 2018 років, в яких позивачем самостійно відображено її наявність. Документ містив інформацію про контрагента, по взаємовідносинах з яким утворилася заборгованість, реквізити укладеного між ними договору із зазначенням суми дебіторської заборгованості та дати її винекнення. Зокрема, по взаємовідносинам з контрагентами:

ТОВ "Луг-Тепло-Електро-Комплект" () згідно листа № 16/04-1 від 16.04.2014 з 2014 року рахується заборгованість на суму 4 458,90 гривень;

ПАТ НВО "Етал" (код ЄДРПОУ 5814256) за договором № 0107/1-А від 01.07.2015 з 2014 року рахується заборгованість на суму 8 757,40 гривень;

ТОВ "Новокаховський електромеханічний завод" () за договором № 1807/1-Д від 18.07.2013 з 2013 року рахується заборгованість на суму 197 473,24 гривні;

ТОВ "Укрінвест" () за договором № 0211/1-П від 02.11.2011 з 2014 року рахується заборгованість на суму 256 065,07 гривень;

ЗАТ "Українська індустріальна корпорація" () за договором № 0104/1-У від 01.04.2013, № 0603/1-а від 06.03.2013 з 2011 року рахується заборгованість на суму 89 615,86 гривень.

Під час проведення перевірки контролюючим органом підприємству були вручені запити б/н від 27.05.2019, б/н від 29.05.2019 (повторно), які долучено до матеріалів справи, з проханням надати копії документів (договори, контракти, видаткові накладні, податкові накладні, платіжні доручення, акти прийому-передачі, акти виконаних робіт, додаткові угоди, бухгалтерські довідки, позовні заяви, судові рішення, листування з підприємствами щодо погашення заборгованості тощо), які могли би свідчити про встановлення іншого строку позовної давності за наявною кредиторською та дебіторською заборгованістю, його переривання або погашення заборгованості тощо.

Листами від 28.05.2019 № 01/79 та від 31.05.2019 № 01/80 ТОВ "Силові Енергетичні машини-ЕМЗ" з приводу протермінованої заборгованості повідомлено, що з 21.03.2017 товариство перебуває у процедурі банкрутства. Відтак, питання погашення протермінованої кредиторської заборгованості та стягнення дебіторської заборгованості є виключною компетенцією арбітражного керуючого ОСОБА_1 , призначеного ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.04.2017 по справі № 922/839/17, та Комітету кредиторів ТОВ "Силові Енергетичні машини-ЕМЗ".

Як до перевірки, так і до матеріалів справи позивачем не надано документального підтвердження відсутності простроченої кредиторської та дебіторської заборгованості або визначення інших строків її обчислення.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що не матеріали справи не містять правового обґрунтування позивача щодо неправомірності встановлених контролюючим органом порушень стосовно наявної заборгованості саме на підставі перевірки оборотно-сальдових відомостей по рахунку бухгалтерського обліку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» та оборотно-сальдових відомостей по рахунку бухгалтерського обліку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями».

Фактично, аргументація позивача щодо вказаних порушень зведена до того, що податковим органом не досліджувались первинні документи, та одночасно не заперечується факт ненадання таких документів перевіряючим та не оспорюється факт встановлення вказаних обставин на підставі оборотно-сальдових відомостей.

З огляду на встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оборотно-сальдові відомості ТОВ "Силові Енергетичні машини-ЕМЗ" по рахункам бухгалтерського обліку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» та 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» за період 2016 - 2018, які були дослідженні перевіряючими під час проведення перевірки, належними та допустимими доказом існування простроченої кредиторської та дебіторської заборгованості .

Отже, контролюючим органом правомірно зроблено висновок про порушення позивачем пункту 5 П(С)БО № 11 «Зобов`язання», в результаті не включення до складу інших операційних доходів суми безнадійної кредиторської заборгованості, за якою минув строк позовної давності та п. 4 та п.5 П(С)БО №10 «Дебіторська заборгованість» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08.10.1999 № 237, в результаті чого на суму безнадійної дебіторської заборгованоності занижено показники рядка 03 „Різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України" декларації з податку на прибуток приватних підприємств за 2018 рік.

Такий висновок суду узгоджується з практикою Верховного Суду, викладеною у постанові від 11 червня 2020 року по справі № 816/1109/18.

При перевірці Звіту про фінансові результати (форма № 2) за 2016 контролюючим органом встановлено віднесення до складу інших операційних витрат витрати на створення резерву сумнівних боргів, списання безнадійної дебіторської заборгованості та списання ТМЦ у межах норм природного убутку на суму 1 102 750 гривень, які не підтверджено первинними документами.

Відповідно до п.п. 134.1.1 п.134.1 ст. 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень розділу ІІІ ПКУ.

Пунктом 44.2 ст.42 ПК України передбачено, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Положення (стандарт) бухгалтерського обліку «Витрати», затверджене наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318, визначає методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття в фінансовій звітності.

Зокрема, витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені (п.7 П(С)БO № 16).

Зазначена норма узгоджується з принципом відповідності доходів і витрат, визначеним ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV. Так, для визначення фінансового результату звітного періоду необхідно порівняти доходи звітного періоду з витратами, що були здійснені для отримання цих доходів. При цьому доходи і витрати відображаються в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності в момент їх виникнення незалежно від дати надходження або сплати коштів.

Пунктом 2 ст. 3 цього Закону передбачено, що податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Стаття 9 Закону зобов`язує формувати показники бухгалтерської звітності на підставі первинних документів.

Всупереч зазначеним нормам ТОВ "Силові Енергетичні машини-ЕМЗ" до перевірки та до суду не надано первинних документів та документів бухгалтерського обліку, які підтверджують правомірність віднесення витрат на створення резерву сумнівних боргів, списання безнадійної дебіторської заборгованості та списання ТМЦ у межах норм природного убутку на суму 1 102 750 гривень до складу інших операційних витрат при формуванні рядку 2180 «Інші операційні витрати» Звіту про фінансовий результат за 2016 рік.

Колегією суддів встановлено, що TOB «СЕМ-ЕМЗ» було придбано цінні папери пайового венчурного інвестиційного фонду «ВЕКТОР» недиверсифікованого виду закритого типу (код СДРІСІ 2331434), емітентом яких є ТОВ «Компанія з управління активами «СИСТЕМА ПЛЮС» (код в ), за договорами:

- купівлі-продажу цінних паперів від 26.11.12 №БВ 30/12-1 з ПАТ «НВО «ЕТАЛ» (податковий номер 05814256). За умовами договору TOB «СЕМ-ЕМЗ» придбало 203 348 інвестиційних сертифікатів (бездокументарної форми існування), номінальна вартість одного сертифікату - 100 грн. Ціна договору становить 23 084 000 гривень;

- купівлі-продажу цінних паперів від 28.11.12 № БВ 44/12-1, укладений із ПАТ «НВО «ЕТАЛ» (податковий номер 05814256). За умовами договору ТОВ «СЕМ-ЕМЗ» придбало 282 810 інвестиційних сертифікатів (бездокументарної форми існування), номінальна вартість одного сертифікату - 100 грн. Ціна договору - 32 116 000 грн;

- міни цінних паперів від 19.06.13 № БВ 9/13-1, укладений із TOB «СКМ КАПІТАЛ» (податковий номер 37818348). За умовами договору ТОВ «СЕМ-ЕМЗ» набуло у власність 430 487 інвестиційних сертифікатів (бездокументарної форми існування), номінальна вартість одного сертифікату - 100 грн. Ціна договору становить 49 617 903,25 грн.

Положення про порядок розміщення, обігу та викупу цінних паперів інституту спільного інвестування, затверджене Рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 30.07.2013 № 1338, встановлює вимоги щодо порядку розміщення, обігу та викупу цінних паперів інституту спільного інвестування. Зокрема, п. 1 розділу IV визначено, що емітентом інвестиційних сертифікатів пайового фонду є компанія з управління активами, яка створила цей пайовий фонд.

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ цього Положення розміщення та викуп цінних паперів інституту спільного інвестування відкритого та інтервального типу зупиняються за рішенням компанії з управління активами, якщо відповідно до регламенту та нормативно-правових актів Комісії цього вимагають інтереси учасників інституту спільного інвестування.

Положенням про порядок припинення пайового інвестиційного фонду, затвердженим рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 19.11.2013 № 2605, визначено процедуру ліквідації пайового інвестиційного фонду та порядок розрахунків з його учасниками при ліквідації, послідовність дій та організаційних заходів, які необхідно здійснити для підготовки та проведення ліквідації Фонду.

Так, пунктом 3 визначено, що Фонд припиняється виключно шляхом ліквідації. Рішення про ліквідацію Фонду приймає уповноважений орган компанії з управління активами (п. 5).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується учасниками справи, 07.07.2017 року на офіційному сайті ТОВ "Компанія з управління активами "Система Плюс" (kua.kiev.ua) розміщено лист (вих. № 60 від 03.07.2017) на адресу Національного депозитарію України та повідомлення для учасників пайового фонду «Про ліквідацію пайового венчурного інвестиційного фонду «ВЕКТОР» недиверсифікованого виду закритого типу», в якому зазначено, що 03 липня 2017 року загальними зборами учасників Компанії «СИСТЕМА ПЛЮС» прийнято рішення про ліквідацію Фонду (протокол №14 від 03.07.2017), у зв`язку із тим, що вартість активів Фонду стала меншою, ніж мінімальний обсяг активів пайового фонду, та протягом шести місяців не збільшилася.

У повідомленні визначено порядок та строки пред`явлення кредиторами Фонду своїх вимог. Зокрема, зазначено, що строк прийняття заяв про задоволення вимог кредиторів починається з дня опублікування та триває протягом двох місяців. Кредитори мають подати заяви про задоволення своїх вимог до Ліквідаційної комісії за місцезнаходженням ТОВ «Компанія з управління активами «СИСТЕМА ПЛЮС» із додаванням документів, які підтверджують наявність у кредитора таких вимог, належно оформлених відповідно до чинного законодавства. Кожна заява по задоволенню вимог кредитора підлягає затвердженню або обґрунтованому відхиленню Ліквідаційною комісією з оформленням відповідного рішення протягом 5 робочих днів з дати її отримання.

Колегія суддів звертає увагу, що представник позивача наголошував на тому, що TOB «СЕМ-ЕМЗ» не зверталося із заявою про задоволення кредиторських вимог у зв`язку з ліквідацією пайового венчурного інвестиційного фонду «ВЕКТОР» недиверсифікованого виду закритого типу за належними позивачеві цінними паперами, адже вважає, що ліквідація пайового венчурного інвестиційного фонду «ВЕКТОР» недиверсифікованого виду закритого типу не має наслідком невиконання зобов`язань за існуючими цінними паперами, з огляду на те, що Компанія з управління активами «СИСТЕМА ПЛЮС» не перебуває у процесі припинення, а, отже, може відповідати за зобов`язаннями пайового венчурного інвестиційного фонду «ВЕКТОР» недиверсифікованого виду закритого типу, що ліквідується, власними фінансовими активами.

Натомість колегія суддів з такою позицією позивача не погоджується, зважаючи на норми п. 7 Положення про порядок припинення пайового інвестиційного фонду, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 19.11.2013 № 2605, якими визначено, що розрахунки з учасниками Фонду, у тому числі депонування коштів на користь учасників Фонду, які не подали заявки на викуп належних їм інвестиційних сертифікатів Фонду або, які подали зазначені заявки та не звернулися для отримання розрахунку, мають бути здійснені не пізніше одного календарного року з дати прийняття рішення про його ліквідацію.

Вищенаведеною законодавчою нормою обов`язок розрахуватися з власниками цінних паперів покладено саме на пайовий інвестиційний фонд, а не на компанію з управління його активами. Крім того, чітко визначено строк задоволення вимог кредиторів - не пізніше одного календарного року з дати прийняття рішення про ліквідацію Фонду.

Рішення про ліквідацію пайового венчурного інвестиційного фонду «ВЕКТОР» недиверсифікованого виду закритого типу було прийнято 03.07.2017 року. З цього часу позивач мав право заявити свої кредиторські вимоги, а пайовий венчурний інвестиційний фонд «ВЕКТОР» недиверсифікованого виду закритого типу, відповідно, - виконати свої зобов`язання.

Таким чином, починаючи з 03.07.2018 року у TOB «СЕМ-ЕМЗ» відсутні підстави вважати поточною заборгованість за отримані цінні папери на суму 89 306 007 грн. та відображати її у бухгалтерській звітності по Д-ту рахунку 352 «Інші поточні фінансові інвестиції», а у податковому обліку по ряд.1035 «Довгострокові фінансові інвестиції: Інші фінансові інвестиції» Звіту про фінансовий результат (Форма №1).

Наказом Міністерства фінансів України від 08.10.1999 № 237 затверджено Положення (стандарт) бухгалтерського обліку №10 «Дебіторська заборгованість», яким визначено методологічні засади формування у бухгалтерському обліку інформації про дебіторську заборгованість та її розкриття у фінансовій звітності.

Пунктом 4 цього Положення зазначено, що поточна дебіторська заборгованість, щодо якої існує невпевненість її погашення боржником, вважається сумнівною заборгованістю. Можливість стягнення такої заборгованості не втрачено, але є підстави вважати, що вона може перетворитися у безнадійну.

У прикладі 4 до П(С)БО №10 як підстава для визнання боргу сумнівним надається інформація про порушення судом справи про банкрутство векселедавця, яка стала відомою підприємству-векселедержателю.

Встановлені обставини справи дають суду підстави вважати, що заборгованість за отримані цінні папери на суму 89 306 007 грн. є сумнівною, починаючи з 03.07.2018 року.

Поточна дебіторська заборгованість, яка є фінансовим активом (крім придбаної заборгованості та призначеної для продажу), включається до підсумку балансу за чистою реалізаційною вартістю, тобто в сумі поточної дебіторської заборгованості за вирахуванням резерву сумнівних боргів. На дату балансу для визначення чистої реалізаційної вартості дебіторської заборгованості створюють резерв сумнівних боргів. (пункти 4 та 7 П(С)БО №10).

Нормами пп. 139.2.1. п. 139.2 ст. 139 ПК України передбачено обов`язок платників податків збільшувати фінансовий результат до оподаткування на суму витрат на формування резерву сумнівних боргів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Саме за рахунок створення резерву сумнівних боргів платник податків у майбутньому, у разі погашення заборгованості боржником, має право віднести таку заборгованість до складу витрат та зменшити фінансовий результат до оподаткування.

Однак, згідно з наданими документами бухгалтерського та податкового обліку встановлено, що ТОВ «СЕМ-ЕМЗ» протягом періоду, що перевірявся, не було сформовано резерв сумнівних боргів на суму придбаних цінних паперів, про що свідчать дані оборотно-сальдових відомостей за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, та, як наслідок, занижено різниці, які виникають відповідно до ПК України, що є порушенням п.п. 139.2.1 п.139.2 ст.139 ПК України, п. 4, 5, 7 П(С)БО 10 «Дебіторська заборгованість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08.10.1999 № 237.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні вимог адміністративного позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СИЛОВІ ЕНЕРГЕТИЧНІ МАШИНИ - ЕМЗ" - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2020 по справі № 520/12133/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Г.Є. Бершов
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко
Постанова складена в повному обсязі 26.03.21 у зв`язку із перебуванням судді Ральченка І.М. у відпустці.