Справа № 810/3278/15
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2021-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відвід (самовідвід) судді

25 березня 2021 року №810/3278/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши в місті Києві матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Голови Правління Пенсійного фонду України Зарудного Олексія Борисовича, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Пенсійного фонду України (далі - відповідач-1), Голови Правління Пенсійного фонду України Зарудного Олексія Борисовича (далі - відповідач-2), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Броварське об`єднане управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому, з урахуванням заяви про збільшення та уточнення позовних вимог від 16.06.2016, просив:

- визнати протиправними дії/бездіяльність Пенсійного фонду України та Голови правління Пенсійного фонду України Зарудного Олексія Борисовича за відмову надати об`єктивну відповідь позивачу на його звернення відповідно до ст. 15, 18, 19 Закону України «Про звернення громадян»;- зобов`язати відповідачів надати позивачу обґрунтовану та вмотивовану відповідь відповідно до ст. 15, 16, 18, 19 Закону України «Про звернення громадян» з викладенням мотивів відмови;

- зобов`язати відповідачів притягнути до адміністративної відповідальності та звільнити з посади начальника Управління пенсійного фонду України в м. Броварах ОСОБА_2 за невиконання рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 01.06.2011 р. та за надання до виконавчої служби листів з повідомленням про повне виконання рішення суду, в той час коли перерахунок пенсії позивачу в повному обсязі не зроблений до цього часу;

- визнати протиправними дії відповідачів за відмову повідомити позивачу, які закони набрали законної сили з 01.11.2011 та які всупереч ст. 58 Конституції України були застосовані до позивача при нарахуванні пенсії;

- зобов`язати відповідачів повідомити позивача про зміни в пенсійному законодавстві України та Конституції України з 01.11.2011, згідно з якими було зроблено перерахунок пенсії позивачу;

- визнати протиправними дії відповідачів за відмову виконувати рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 01.06.2011 та ухвалу Вищого адміністративного суду України від 13.03.2013, яка до цього часу не виконана, не здійснено перерахунок пенсії позивачу відповідно рішення судів та не виплачено заборгованість по пенсійним виплатам;

- визнати протиправними дії відповідачів за відмову виконувати рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року №3-рп/2012 згідно із заявленими принципами пропорційності і справедливості при нарахуванні пенсії позивачу та за відмову виконувати рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008;

- визнати протиправними дії відповідачів за здійснення перерахунку пенсії позивачу з 01.11.2011 всупереч ст. 58 Конституції України;

- визнати протиправними дії відповідача, який підвередив узурпацію прав позивача Управлінням пенсійного фонду України в м. Бровари та здійснив дискримінаційне переведення позивача на пенсію відповідно до заробітної плати без його заяви та згоди;

- визнати протиправними дії відповідачів за незабезпечення перерахунку пенсії позивачу з 01.01.2014 відповідно до ст. 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та інших осіб» із розміру 110% від трьох з половиною мінімальних пенсій за віком;

- зобов`язати відповідачів забезпечити отримання пенсійних виплат з 01.01.2014 відповідно до ст. 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та інших осіб» із розміру 110% від трьох з половиною мінімальних пенсій за віком та як постраждалому від ЧАЕС III категорії;

- зобов`язати відповідачів забезпечити виконання рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 та заявленим принципам пропорційності підпорядкованими йому органами при нарахуванні пенсії позивачу та іншим особам, а також виконання рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008;

- зобов`язати відповідачів забезпечити отримання позивачем пенсійних виплат відповідно до ст. 22 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" із розміру 110% від трьох з половиною мінімальних пенсій за віком та як постраждалим від ЧАЕС III категорії з 01.11.2011;

- зобов`язати відповідачів, відшкодувати матеріальні збитки позивачу в розмірі триста тисяч гривень (300000 грн.), які підтверджуються безпідставним переведенням позивача з 01.11.2011 з пенсії відповідно до ст.22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та інших осіб» із розміру 110% від трьох з половиною мінімальних пенсій за віком, та призначенням йому пенсії на власний розсуд без його заяви та без повідомлення про правові підстави для переводу на іншу пенсію;

- зобов`язати відповідачів відшкодувати моральні збитки позивачу в розмірі сто тисяч гривень (100000 грн.), які зазнав позивач, отримуючи біля половини належної йому пенсії. При цьому позивач зазнав тяжких моральних страждань, через нестачу коштів на лікування та утримання сім`ї;

- зобов`язати відповідачів компенсувати втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати згідно із законом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.11.2015 роз`єднані у самостійні провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до Голови правління пенсійного фонду України Зарудного Олексія Борисовича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Управління Пенсійного фонду України у м. Броварах та Броварському районі Київської області, про:

- визнання протиправними дії/бездіяльність Пенсійного фонду України за відмову, відповідно до ст. 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення», перевести позивача на пенсію;

- зобов`язання Пенсійний фонд України здійснити перерахунок пенсій позивача з 01.11.2011, у відповідності до ст. 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та інших осіб» у розмірі 100 % від 3,5 розмірів мінімальної пенсій за віком, виходячи з розміру встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням здійснених виплат;

- зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.11.2011, у відповідності до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розрахунком 25 % мінімальної пенсії за віком, виходячи із розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням проведених виплат;

- зобов`язання відповідача перевести позивача з 08.12.2014 на пенсію, у відповідності до ст. 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та здійснити перерахунок пенсії позивача з 08.12.2014 у розмірі 300 % мінімальної пенсії за віком, яка визначається п. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням отриманих виплат;

- зобов`язання відповідача відшкодувати матеріальні збитки позивачу в розмірі ста тисяч гривень (100000,00 грн.), у зв`язку з безпідставним переведенням позивача з 01.11.2010 одного виду пенсій на інший;

- зобов`язання відповідача відшкодувати моральні збитки позивачу в розмірі десяти тисяч гривень (10 000, 00 грн.);

- зобов`язати відповідача компенсувати втрату частини пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати;

та позовні вимоги про:

- визнання протиправними дії/бездіяльність Пенсійного фонду України за відмову надати об`єктивну відповідь позивачу на його звернення;

- зобов`язання відповідача притягнути до адміністративної відповідальності та звільнити з посади начальника управління Пенсійного фонду України в м. Бровари ОСОБА_2 за невиконання рішення Київського апеляційного суду від 01.06.2011, за ненадання до виконавчої служби листів з повідомленням про повне виконання рішення суду.

- зобов`язання Пенсійний фонд України надати позивачу обґрунтовану відповідь на звернення позивача.

Адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Голови Пенсійного Правління Пенсійного фонду України Зарудного Олексія Борисовича та Пенсійного фонду України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Управління Пенсійного фонду України у м. Броварах та Броварському районі Київської області, про оскарження дій суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити дії щодо переведення, перерахунку пенсії позивача та відшкодування шкоди передано до Броварського міськрайонного суду Київської області.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.11.2015, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.01.2016, позовні вимоги ОСОБА_1 передано на розгляд до Броварського міськрайонного суду Київської області.

За результатом оскарження позивачем ухвали Київського окружного адміністративного суду від 26.11.2015 Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 18.01.2016 відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в частині роз`єднання позовів, посилаючись на те, що ухвала у вказаній частині не може бути оскаржена окремо від постанови суду відповідно до ч. 2 ст. 185 КАС України.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 08.09.2016 адміністративний позов в частині позовних вимог, що стосуються призначення, обчислення та перерахунку пенсії позивача, залишено без розгляду, а в задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.01.2017 скасовано постанову Київського окружного адміністративного суду від 08.09.2016 в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій/бездіяльності Пенсійного фонду України та Голови правління Пенсійного фонду України Зарудного Олексія Борисовича за відмову надати ОСОБА_1 об`єктивну відповідь на його звернення відповідно до ст.ст. 15, 18, 19 Закону України «Про звернення громадян» та зобов`язання Пенсійного фонду України та Голови правління Пенсійного фонду України Зарудного Олексія Борисовича надати ОСОБА_1 обґрунтовану та вмотивовану відповідь відповідно до ст. 15, 16, 18, 19 Закону України «Про звернення громадян».

Визнано протиправними дії Пенсійного фонду України щодо розгляду звернення ОСОБА_1 від 19.05.2015 з порушенням порядку, визначеного законодавством.

Зобов`язано Пенсійний фонд України повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 19.05.2015 у порядку, визначеному законодавством, з урахуванням висновків, викладених в мотивувальній частині даного судового рішення.

В задоволенні іншої частини зазначених позовних вимог відмовлено.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 08.09.2016 в іншій частині залишено без змін.

В подальшому, постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30.01.2020 скасовано постанову Київського окружного адміністративного суду від 08.09.2016 року та направлено справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково. Постанову Київського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2016 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій/бездіяльності Пенсійного фонду України та Голови правління Пенсійного фонду України Зарудного Олексія Борисовича за відмову надати ОСОБА_1 об`єктивну відповідь на його звернення відповідно до ст. 15, 18, 19 Закону України «Про звернення громадян» та зобов`язання Пенсійного фонду України та Голови правління Пенсійного фонду України Зарудного Олексія Борисовича надати ОСОБА_1 обґрунтовану та вмотивовану відповідь відповідно до ст. 15, 16, 18, 19 Закону України «Про звернення громадян» з викладенням мотивів відмови - скасувати.

Визнано протиправними дії Пенсійного фонду України щодо розгляду звернення ОСОБА_1 від 19.05.2015 з порушенням порядку, визначеного законодавством.

Зобов`язано Пенсійний фонд України повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 19.05.2015 у порядку, визначеному законодавством, з урахуванням висновків, викладених в мотивувальній частині даного судового рішення.

В задоволенні іншої частини зазначених позовних вимог відмовити.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2016 року в іншій частині залишено без змін.

Адміністративна справа №810/3278/15 повернулась до Київського окружного адміністративного суду 27.10.2020.

09.03.2021 до суду надійшла заява позивача про розгляд справи №810/3278/15 за виключними обставинами.

Відповідно до витягу із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.03.2021, для розгляд вказаної заяви в адміністративній справі №810/3278/15 визначено головуючим - суддю Терлецьку О.О.

25.03.2021 до суду надійшла заява судді Терлецької О.О., в якій повідомляє, що з метою забезпечення об`єктивного та неупередженого розгляду справи, усунення будь-яких сумнівів сторін у незалежності судді Терлецької О.О. при розгляді вказаної адміністративної справи, вважає за необхідне заявити самовідвід з підстав, описаних далі обставин.

06.04.2016 в адміністративній справі №810/3278/15 заявником було заявлено самовідвід у складі колегії суддів у зв`язку з образливою поведінкою позивача, ОСОБА_1 у судовому засіданні, що нівелювало б в майбутньому прийняття позивачем рішення суду по суті спору до виконання в супереч завданням адміністративного судочинства.

Зважаючи на підстави заявлення самовідводу у справі №810/3278/15 та висловлену ОСОБА_1 недовіру, в тому числі і заявнику, розгляд ним заяви про розгляд справи №810/3278/15 за виключними обставинами може створити умови неприйняття позивачем процесуальних дій суду, як належних та законних, і нівелювання як справедливого та правомірного рішення, за наслідками розгляду такої заяви.

Відтак обставини викладені вище вважає такими, які можуть викликати зокрема у позивача сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Терлецької О.О. у розгляді заяви про розгляд справи №810/3278/15 за виключними обставинами.

З огляду на зазначене, з метою забезпечення об`єктивного та неупередженого розгляду цієї заяви, усунення будь-яких сумнівів сторін у незалежності судді Терлецької О.О. при розгляді даної заяви, вважає за необхідне, керуючись ст. 39 КАС України, заявити самовідвід.

Розглянувши заяву про відвід судді в адміністративній справі №810/3278/15 по суті, суддя зазначає наступне.

Підстави для відводу судді передбачені ст.ст. 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-VIII).

Так, відповідно до ч.1 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з справ людини, як джерело права.

Щодо безсторонності Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності.

Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: безсторонність для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і за об`єктивним тестом, тобто з`ясування, чи має суддя гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно його безсторонності.

У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу.

Таким чином, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Так, щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" (рішення від 29.04.1989 р.) зазначається, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судці для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" (рішення від 08.11.2005 р.) суд зазначив, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи с факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві, повинні апріорно викликати в учасників процесу.

У зв`язку з цим, навіть отримане враження щодо безсторонності судді має важливе значення, бо. іншими словами, "правосуддя повинно не лише здійснюватися: але й виглядати таким, що здійснюється». На кону стоїть довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти громадськості (див. "Де Куббер проти Бельгії", 26 жовтня 1984 року, § 26, Серія А, № 86).

Важливим питанням є саме довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (п.45 рішення 28.10.1998 р. у справі "Ветштайн проти Швейцарії").

В той же час, реалізація принципу верховенства права, визначеного статтею 6 КАС України, є неможливою без забезпеченої можливості доступу особи до незалежного, неупередженого суду, провадження в якому відповідає вимогам справедливого судового розгляду.

Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого XI черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Отже, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів, що свідчать про його упередженість, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

З огляду на наведене, з врахуванням тієї обставини, що суддею Терлецькою О.О. повідомлено про обставини, які можуть викликати зокрема у позивача сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Терлецької О.О. у розгляді заяви про розгляд справи №810/3278/15 за виключними обставинами, заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись статями 36, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Заяву про відвід судді Терлецької О.О., - задовольнити.

2. Заяву про розгляд справи №810/3278/15 за виключними обставинами, - передати до канцелярії Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду згідно з ч. 1 ст. 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення. Ухвала за наслідками розгляду питання про відвід окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняті за наслідками розгляду справи.

Суддя Терлецька О.О.