Справа № 540/135/21
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2021-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/135/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Морської Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - відповідач) у якому просить:

- визнати бездіяльність протиправною по перегляду розміру пенсії по інвалідності внаслідок професійного захворювання з 01.01.1992 року по теперішній час відповідно до вимог ст.14 Закону СРСР "Про державні пенсії" в редакції від 22.05.1986 року, ст.71, ст.124, ст.125 Закону СРСР "Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР" №1480-І, п ."а" ст.14, ст.19, абз.2 ст.29, п. "з" абз.3 ст.56 ст.98 ЗУ №1788-ХІІ (в редакції від 05.11.1991 року);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області перерахувати розмір пенсії по інвалідності внаслідок професійного захворювання ОСОБА_1 з 01.01.1992 року по теперішній час відповідно до вимоги ст.14 Закону СРСР "Про державні пенсії" в редакції від 22.05.1986 року та постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, ст.71, ст.124, ст.125 Закону СРСР "Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР" №1480-І та постанови Верховної Ради України від 12.09.1991 року №1545-ХІІ, п ."а" ст.14, ст.19, абз.2 ст.29, п. "з" абз.3 ст.56 ст.98 ЗУ №1788-ХІІ (в редакції від 05.11.1991 року) з урахуванням індивідуального середньомісячного заробітку в цифрі - 0,04257 згідно довідки про заробітну плату №161 від 19.04.1989 року за 12 місяців та процентного співвідношення від заробітку в цифрі - 85% із застосуванням при перерахунку пенсії середню заробітну плату по країні відповідно до постанови Верховної Ради СРСР №1481-І (в редакції від 15.05.1990 року) та постанови Верховної Ради України №1931-ХІІ (в редакції від 06.12.191 року).

Ухвалою від 20.01.2021 р. позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків. Позивач вимоги ухвали виконав.

Ухвалою від 28.01.2021 р. відкрито провадження у справі, визначено розгляд здійснювати за правилами спрощеного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з травня 1990 р. по теперішній час перебуває на обліку в управлінні пенсійного фонду в м.Каховка та Каховського району Херсонської області, як одержувач державної пенсії по інвалідності професійного захворювання. Позивач зазначає, що згідно матеріалів пенсійної справи, зокрема розпоряджень від 116105 від 25.11.1999 року, № 121582 від 21.10.2003 року, № 121582 від 20.10.2005 року, № 121582 від 07.08.2014 року по перерахунку пенсії, проглядається, що пенсійне забезпечення призначалося з обмеженням та перераховувалося не у відповідності з трудовою діяльністю і призначеної інвалідності, з порушенням нормативно - правових актів пенсійного законодавства і норм матеріального права, починаючи з 01.01.1992 року по теперішний час. З метою обчислення стажу та перерахунку розміру пенсії з урахуванням вимог пенсійного законодавства ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із відповідною заявою. Проте, у відповіді ГУ ПФУ в Херсонській області повідомило позивача, що з 01.11.2006 р. він отримує пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Втім, позивач вважає, що перерахунок його пенсії з 01.01.1992 року повинен проводитись на підставі документів про вік, стаж, заробіток та інших, наявних на час перерахунку в пенсійній справі, з урахуванням зміни індексу вартості життя і зростанням заробітної плати в порядку визначеному ст.124 Закону СРСР №1480-І, постановою Верховної Ради СРСР від 15.05.1990 №1481-І та постановою Верховної Ради України №1931-ХІІ від 06.12.1991.

Також, позивач звертає увагу, що пенсія по інвалідності профзахворювання йому була призначена в травні 1989 році, а право на призначення пільгової пенсії в пільговому розміру незалежно від віку він набув з 1992 року відповідно до вимоги п. а) ст.14 Закону України № 1788-ХІІ. У зв`язку з тим, що інвалідам розмір пенсії по інвалідності був встановлений абз.2 ст.29 ЗУ про пенсійне забезпечення тобто, в розмірі пенсії за віком при наявності пільгового стажу, то пільговий підземний стаж 20 років роботи по професії прохідник, дозволяв йому перебуваючи на інвалідності, отримувати пільгову пенсію в розмірі пенсії за віком в повному обсязі, без обмеження. Відтак, вважає, що пільгову пенсію по інвалідності профзахворювання, відповідач, повинен перераховувати щорічно, без подання письмової заяви, з урахуванням середньої зарплати по країні, індивідуального коефіцієнта середньої зарплати в цифрі - 0.04257 і процентного співвідношення від заробітку в цифрі - 85%.

16.02.2021 р. відповідач надіслав відзив на позовну заяву, в якому не погоджується з вимогами позивача, з огляду на наступне. Зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та з 01.11.2006 отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на 10 років гр. ОСОБА_1 набув у віці 50 років, а саме з 09.06.2006. Стверджує, що переведення позивача з пенсії по інвалідності внаслідок професійного захворювання на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відбулося за особистою заявою позивача від 01.11.2006 р.

Відповідач зазначає, що на виконання ст.40 Закону №1058, для розрахунку пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 позивачем надано довідку про заробітну плату від 16.10.2006 №20/202 арх., видану ВАТ "Бітран", за період роботи з січня 1981 року по грудень 1989 року. Враховуючи зазначене, розмір пенсії позивача, станом на 01.12.2020, складає 12070,73 грн, у тому числі: 11380,82 грн - основний розмір пенсії за віком, обчислений відповідно до ст. 27 Закону № 1058 (4888,83 грн х 3,61855 х 0,64333, де: 4888,83 грн - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки, з урахуванням коефіцієнтів підвищення 1,17 та 1,11; 3,61855 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати; 0,64333 - коефіцієнт страхового стажу. 689,91 грн - доплата за 39 років стажу понад встановлені для чоловіків 25 років, обчислена відповідно до ст. 28 Закону № 1058 (1769,00 грн. х 39%). Крім того, вказує, що на сьогоднішній день в Україні, крім Закону №1058, діє Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-12 (надалі Закон №1788), положення якого застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років (пункт 16 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058), відтак застосування положень раніше діючого законодавства колишнього СРСР, а саме Закону СРСР «Про державні пенсії», Закону СРСР «Про пенсійне забезпечення громадян СРСР», в період дії Закону № 1058 суперечить законодавству України.

З наведених підстав вважає дії пенсійного органу правомірними та просить відмовити у задоволенні позову.

Суд відмічає, що позивачем до суду подані заяви в яких ОСОБА_1 просив вважати відзив не поданим суду та стороні позивача, оскільки, копія відзиву на позовну заяву, яка надійшла на його адресу, без підпису учасника справи.

Суд не погоджується із твердженням позивача щодо неналежного оформлення відзиву на позовну заяву, який був надісланий на його адресу з огляду на наступне.

З наявного в матеріалах справи відзиву на позовну заяву, суд встановив, що зазначений документ містить відмітку про накладення електронного цифрового підпису ОСОБА_2 , заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, із зазначенням дати проставлення підпису та обов`язкових реквізитів документа : дата - 11.02.2021 та №2100-0802-7/6766.

Відповідно до ч.10 ст.44 КАС України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

З наявної в матеріалах справи копії відзиву, який надійшов на адресу ОСОБА_1 , судом встановлено що окрім обов`язкових реквізитів документу та відмітки про накладення електронного цифрового підпису він містить відмітку «Згідно з оригіналом» та особистий підпис представника пенсійного органу Бейліна К.С., який має право представляти інтереси Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області в порядку самопредставництва органу державної влади.

Відтак відповідач виконав вимоги ст. 175 КАС України щодо надіслання позивачу копії відзиву.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (ч.7 ст.262 КАС України).

Згідно з ч.2 ст.262 КАС України, якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що справа підлягає розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

22.05.1989 р. Пенсійним фондом м. Ухта республіки Комі Російської Федерації за заявою ОСОБА_1 та відповідно до Закону СРСР "Про державні пенсії" від 14.07.1956р. було призначено йому пенсію по інвалідності внаслідок професійного захворювання.

Із 23.05.1989р. по 15.04.1990р., з 01.12.1993р. по 01.01.1996р. позивач отримував пенсію в Ухтинському відділі соціального забезпечення, з 01.01.1996р. по 01.05.1996р. - в Сосногорському управлінні соціального забезпечення.

В органах праці і соціального захисту населення та Пенсійного фонду в м. Каховці та Каховському районі Херсонської області він перебував на обліку, зокрема,

- з 16.04.1990р. по 01.12.1993р. та з 01.05.1996р. по 31.10.2006р. - як одержувач пенсії по інвалідності внаслідок професійного захворювання в розмірі пенсії за віком;

- з 01.11.2006р. - як одержувач пенсії за віком згідно п. "а" ст.13 Закону України " Про пенсійне забезпечення" та Прикінцевих положень Закону України " Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому до 01 листопада 2006 року ОСОБА_1 пенсія по інвалідності за профзахворюванням розраховувалася в розмірі пенсії за віком.

01.11.2006р. позивачем подано до Управління ПФУ у м. Каховці та Каховському районі заяву про переведення на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.

13.12.2006 р. Каховським міським УПФУ розпорядженням за № 121582 призначено ОСОБА_1 вид пенсії - за віком, умови призначення - робота за списком № 1, дата перерахунку - 01.11.2006 р., вид перерахунку - перерахунок з більшого стажу; загальний (повний стаж) з 23.09.1998 р. становить 38 р. 3 міс. 5 дн., який включає в собі: робота за Списком № 1 - 19 р. 0 міс. 16 днів; робота на крайній Півночі 19 р. 0 міс. 16 днів; військова служба 2 р. 2 міс. 16 днів; стаж на підземних роботах 0 р. 0 міс. 0 днів. Розрахунок пенсії здійснено з урахуванням нової формули та наступних критеріїв: коефіцієнт стажу 0,50250 - 603 міс.; розмір пенсії за віком - 1325,1200; доплата за понаднормовий стаж - 91.50000 - за 25 років; загальний розмір пенсії за віком 1 416,62 грн.

Відповідно до матеріалів пенсійної справи та відзиву на позов, розмір пенсії позивача з 01.05.2020 складає 12019,64 грн., у тому числі: 11380,82 грн. - основний розмір пенсії за віком, обчислений відповідно до ст. 27 Закону №1058-IV (4888,83 грн. х 3,61855 х0,64333, де 4888,83 грн. - показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, збільшений на коефіцієнт 1,11 (4404.35 грн. х 1,17); 638,82 грн. - доплата за 39 років стажу, понад встановлені для чоловіків 25 років, обчислена відповідно до ст. 28 Закону №1058-IV (1638,00 грн. х 39%).

21.12.2020, позивач звернувся із заявою до відповідача про перерахунок державної пенсії по інвалідності профзахворювання на пільгових умовах і в пільговому розмірі, в розмірі пенсії за віком з урахування вимог раніше діючого і чинного пенсійного законодавства.

Листом від 04.01.2021 р. за №19-515/Б-02/8-2100/21 ГУ ПФУ у Херсонській області, позивачу повідомлено, що вичерпна відповідь стосовно порушених питань надіслана листом від 16.12.2020 №5007-4599/Б-02/8-2100/20.

Позивач вважаючи, що його права порушені звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Положеннями ст.24 Конституції України передбачено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Преамбулою Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) визначено, що він визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Згідно статті 10 Закону №1058 особі, яка має право на різні види пенсій (за віком, по інвалідності та у зв`язку з втратою годувальника) призначається один із цих видів пенсії за її вибором. При цьому за власним бажанням можна змінити вид пенсії.

Відповідно до ч.3-5 статті 45 зазначеного Закону №1058 (в редакції станом на день подання заяви позивачем від 01.11.2006), переведення з одного виду пенсії на інший провадиться з дня подання заяви з усіма необхідними документами. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Ч. 1 п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачала, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Стаття 100 Закону "Про пенсійне забезпечення" на час подання позивачем заяви від 01.11.2006 передбачала, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Частиною 2 розділу ХУ Прикінцевих положень Закону України № 1058-1У передбачалось, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно із пунктом 15 Прикінцевих положень Закону №1058, до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Однією з позовних вимог, позивач просить визнати бездіяльність протиправною по перерахунку пенсії по інвалідності внаслідок професійного захворювання та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області перерахувати розмір пенсії по інвалідності внаслідок професійного захворювання ОСОБА_1 з 01.01.1992 року по теперішній час відповідно до вимоги ст.14 Закону СРСР "Про державні пенсії" в редакції від 22.05.1986 року та постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, ст.71, ст.124, ст.125 Закону СРСР "Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР" №1480-І та постанови Верховної Ради України від 12.09.1991 року №1545-ХІІ, п ."а" ст.14, ст.19, абз.2 ст.29, п. "з" абз.3 ст.56 ст.98 ЗУ №1788-ХІІ (в редакції від 05.11.1991 року) з урахуванням індивідуального середньомісячного заробітку в цифрі - 0,04257 згідно довідки про заробітну плату №161 від 19.04.1989 року за 12 місяців та процентного співвідношення від заробітку в цифрі - 85% із застосуванням при перерахунку пенсії середню заробітну плату по країні відповідно до постанови Верховної Ради СРСР №1481-І (в редакції від 15.05.1990 року) та постанови Верховної Ради України №1931-ХІІ (в редакції від 06.12.191 року).

Як встановлено судом, ОСОБА_1 з 01.11.2006 р. отримує пенсію за віком на пільгових умовах за п. "а" статті 13 Закону "Про пенсійне забезпечення", призначену згідно поданої особисто пенсіонером заяви про переведення з пенсії по інвалідності за професійним захворювання на пенсію за віком на пільгових умовах.

Дана обставина була встановлена судами під час розгляду адміністративних справ №540/216/20, №540/1099/20, №540/2367/18, №821/343/18, рішення по яких набрали законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 87 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, при розгляді даної справи суд повторно не встановлює вказані обставини, оскільки вони вже встановлені судами і їм надано правову оцінку при розгляді інших вищевказаних справ.

Суд відмічає, що позивачем не надано доказів звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із відповідною заявою про перехід на інший вид пенсії, а саме: на пенсію по інвалідності за профзахворюванням.

Крім того, питання бездіяльності пенсійного органу щодо призначення пенсії ОСОБА_1 по інвалідності профзахворювання в розмірі за віком на пільгових умовах розглядалось Херсонським окружним адміністративний судом у межах адміністративної справи №540/1099/20.

Рішенням суду від 03.07.2020 р., залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2020 р., визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо не прийняття за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 04.02.2020 рішення відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.02.2020 про перерахунок пенсії згідно вимог раніше діючого і чинного пенсійного законодавства та прийняти рішення відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV з урахуванням висновків суду.

З матеріалів пенсійної справи слідує, що на виконання рішення суду пенсійним органом було повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії згідно вимог раніше діючого законодавства та прийнято рішення від 19.11.2020 р. №9742/03-16 яким відмовлення ОСОБА_1 в перерахунку пенсії. Доказів оскарження вказаного рішення сторонами не було надано.

Варто відмітити, що способом реалізації відповідачем владних управлінських функцій, як суб`єктом владних повноважень є прийняття відповідних розпоряджень та рішень. Якщо пенсіонер не погоджується з рішенням пенсійного органу про призначення, перерахунок, відмову в перерахунку або переведенні з одного виду пенсії на інший, він може оскаржити таке рішення до органів Пенсійного Фонду вищого рівня або до суду.

Суд звертає увагу, що в прохальній частині позову відсутні вимоги щодо визнання протиправними будь-яких рішень або розпоряджень відповідача.

Підсумовуючи зазначене суд приходиться до висновку, що на даний час позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області та отримує пенсію - «за віком на пільгових умовах за Списком №1», заяви про перехід на інший вид пенсії (по інвалідності за профзахворюванням) позивачем не подавалось, рішень (після 01.11.2006 р.) щодо переведення ОСОБА_1 на будь який інший вид пенсійним органом не приймалось.

Відтак, вимога позивача про визнання протиправною бездіяльність по перерахунку пенсії по інвалідності внаслідок професійного захворювання та зобов`язання перерахувати пенсію по інвалідності внаслідок професійного захворювання не підлягає задоволенню, оскільки фактично позивач не звертався із заявою встановленого зразка про перехід на такий вид пенсії як «пенсія по інвалідності внаслідок професійного захворювання» та рішення стосовно наявності або відсутності підстав для переведення позивача на інший вид пенсії не приймалось.

Згідно із ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивач не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до статті 139 КАС України у разі відмови в задоволенні позовних вимог судовий збір не повертається позивачу.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про зобов`язання вчинити дії - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Г.М. Морська

кат. 112010200