Справа № 520/11365/2020
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2021-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Зінченко А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2021 р. Справа № 520/11365/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Бершова Г.Є. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.11.2020, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено по справі № 520/11365/2020

за позовом ОСОБА_1

до Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області

про визнання незаконним та скасування правил,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області, в якому просив суд визнати незаконним та скасувати п. 10.3 Правил благоустрою території населених пунктів Чкаловської селищної об`єднаної територіальної громади Чугуївського району Харківської області, затверджених Рішенням Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області LХІІ сесії VIII скликання від 18 червня 2020 року Про затвердження Правил благоустрою території населених пунктів Чкаловської селищної об`єднаної територіальної громади Чугуївського району Харківської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Рішенням Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області LХІІ сесії VIII скликання від 18 червня 2020 року «Про затвердження Правил благоустрою території населених пунктів Чкаловської селищної об`єднаної територіальної громади Чугуївського району Харківської області» затверджено Правила благоустрою території населених пунктів Чкаловської селищної об`єднаної територіальної громади Чугуївського району Харківської області (далі за текстом - Правила благоустрою).

Пунктом 10.3 вищевказаних Правил встановлено, що Особистим селянським господарствам утримувати свійських тварин на відокремлених ділянках з дотриманням розмірів санітарно-захисних зон від тваринницької ферми до межі житлової забудови, розмір зон залежить від кількості поголів`я тварин.

Прийняття відповідачем п. 10.3 Правил благоустрою порушує як права позивача, так і норми чинного законодавства України, у зв`язку із чим позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом для захисту своїх прав.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.11.2020 адміністративний позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано п. 10.3 Правил благоустрою території населених пунктів Чкаловської селищної об`єднаної територіальної громади Чугуївського району Харківської області, затверджених Рішенням Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області LХІІ сесії VIII скликання від 18 червня 2020 року «Про затвердження Правил благоустрою території населених пунктів Чкаловської селищної об`єднаної територіальної громади Чугуївського району Харківської області».

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що скасований судом першої інстанції пункт 10.3 Правил благоустрою території населених пунктів Чкаловської селищної об`єднаної територіальної громади Чугуївського району Харківської області не встановлює санітарно-захисні зони, як помилково зазначив суд, а лише зобов`язує утримувати свійських тварин в межах вже визначених законодавством санітарно захисних зон, оскільки до благоустрою населених пунктів відноситься, зокрема, організаційно-правові заходи з покращення мікроклімату та санітарного очищення на території населеного пункту.

Позивач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до протокольної ухвали від 16.03.2020 у зв`язку з неприбуттям жодного з учасників справи у судове засідання колегія суддів ухвалила апеляційний розгляд справи продовжити в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 .

За вказаною адресою позивач володіє двома земельними ділянками: 1) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(0,15 га) та 2) для ведення особистого селянського господарства (0,3179 га).

На другій ділянці розташований сарай, в якому позивач в рамках ведення особистого селянського господарства розводить свиней.

Рішенням Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області LХІІ сесії VIII скликання від 18 червня 2020 року «Про затвердження Правил благоустрою території населених пунктів Чкаловської селищної об`єднаної територіальної громади Чугуївського району Харківської області» затверджено Правила благоустрою території населених пунктів Чкаловської селищної об`єднаної територіальної громади Чугуївського району Харківської області (далі за текстом - Правила благоустрою).

Пунктом 10.3 вищевказаних Правил встановлено, що особистим селянським господарствам утримувати свійських тварин на відокремлених ділянках з дотриманням розмірів санітарно-захисних зон від тваринницької ферми до межі житлової забудови, розмір зон залежить від кількості поголів`я тварин, зокрема: на 15 голів 25м., на 30 голів 50м., на 50 голів 75 м., на 75 голів 100 м., на 100 голів 150м., на 150 голів 300 м., на 200 голів 400 м.

Вважаючи порушеними свої права вищевказаним пунктом Правил благоустрою, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституції України, Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", Законом України «Про благоустрій населених пунктів», Законом України " Про регулювання містобудівної діяльності", який встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп. 7 п. «а» ч. 1 ст. 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема, організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Повноваження сільських, селищних і міських рад та їх виконавчих органів у сфері благоустрою населених пунктів визначені також ч.2 ст.10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», згідно якої до повноважень виконавчих органів міських рад належить у сфері благоустрою населених пунктів віднесено: 1) забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; 2) організація забезпечення на території населеного пункту чистоти і порядку, дотримання тиші в громадських місцях; 3) організація місць відпочинку для населення; 4) затвердження схем санітарного очищення населених пунктів та впровадження систем роздільного збирання побутових відходів; 5) здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо; 6) визначення місць стоянок транспортних засобів та майданчиків для паркування на об`єктах благоустрою; 7) визначення графіків роботи зовнішнього освітлення території; 8) визначення на об`єктах благоустрою місць розміщення громадських вбиралень; 9) залучення на договірних засадах коштів і матеріально-технічних ресурсів юридичних та фізичних осіб для здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; 10) визначення обсягів пайової участі власників тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення в утриманні об`єктів благоустрою; 11) визначення в установленому порядку розміру відшкодувань юридичними та фізичними особами за забруднення довкілля та інші екологічні збитки, спричинені порушенням законодавства у сфері благоустрою та охорони навколишнього природного середовища; 12) інформування населення про здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; 13) участь у проведенні щорічного всеукраїнського Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області LХІІ сесії VIII скликання від 18 червня 2020 року «Про затвердження Правил благоустрою території населених пунктів Чкало

Частинами 1,3 ст.24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що правовий статус місцевого самоврядування в Україні визначається Конституцією України, цим та іншими законами , які не повинні суперечити положенням цього Закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Згідно ч. 12 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" регуляторний акт це прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання; прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

Регуляторний орган - Верховна Рада України, Президент України, Кабінет Міністрів України, Національний банк України, Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення, інший державний орган, центральний орган виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцевий орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, а також посадова особа будь-якого із зазначених органів, якщо відповідно до законодавства ця особа має повноваження одноособово приймати регуляторні акти. До регуляторних органів також належать територіальні органи центральних органів виконавчої влади, державні спеціалізовані установи та організації, некомерційні самоврядні організації, які здійснюють керівництво та управління окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, якщо ці органи, установи та організації відповідно до своїх повноважень приймають регуляторні акти.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» щодо повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить: 1) затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів; 2) затвердження правил благоустрою територій населених пунктів; 3) створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб`єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб); 4) визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об`єктів благоустрою.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів», благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Згідно з положеннями ст.ст. 2, 3 Закону, благоустрій населених пунктів передбачає:

розроблення і здійснення ефективних і комплексних заходів з утримання територій населених пунктів у належному стані, їх санітарного очищення, збереження об`єктів загального користування, а також природних ландшафтів, інших природних комплексів і об`єктів;

організацію належного утримання та раціонального використання територій, будівель, інженерних споруд та об`єктів рекреаційного, природоохоронного, оздоровчого, історико-культурного та іншого призначення;

створення умов для реалізації прав та виконання обов`язків суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів

Система благоустрою населених пунктів включає: управління у сфері благоустрою населених пунктів; визначення суб`єктів та об`єктів у сфері благоустрою населених пунктів; організацію благоустрою населених пунктів; стандартизацію і нормування у сфері благоустрою населених пунктів; фінансове забезпечення благоустрою населених пунктів; здійснення державного, самоврядного і громадського контролю у сфері благоустрою населених пунктів; встановлення відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів.

Системно аналізуючи вищевикладені норми, суд приходить до висновків, що законодавством України не віднесено до питань благоустрою території населеного пункту встановлення санітарно-захисних зон.

Отже, законодавством України не передбачено повноважень органів місцевого самоврядування встановлення санітарно-захисних зон і повноважень у них для цього немає.

Згідно з діючим законодавством України повноваження з встановлення та контролю за дотриманням санітарно-захисних зон належить виключно до функцій центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного законодавства.

На підставі викладеного, враховуючи, що й відповідач в апеляційній скарзі посилається на Наказ МОЗ України № 173 від 19.06.1996 року «Про затвердження Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів», в якому, зокрема, зазначено про санітарно-захисні зони та їх межі та розміри, колегія суддів доходить висновку, що саме до компетенції вищевказаного органу, на нормативно-правовий акт якого посилається відповідач в апеляційній скарзі і належить повноваження щодо встановлення санітарно-захисних зон у населених пунктах, а не до компетенції сільських, селищних, міських рад.

Як встановлено судовим розглядом, пунктом 10.3 Правил благоустрою території населених пунктів Чкаловської селищної об`єднаної територіальної громади Чугуївського району Харківської області, затверджених рішенням Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області LХІІ сесії VIII скликання від 18 червня 2020 року встановлено, що особистим селянським господарствам утримувати свійських тварин на відокремлених ділянках з дотриманням розмірів санітарно-захисних зон від тваринницької ферми до межі житлової забудови, розмір зон залежить від кількості поголів`я тварин, зокрема: на 15 голів 25м., на 30 голів 50м., на 50 голів 75 м., на 75 голів 100 м., на 100 голів 150м., на 150 голів 300 м., на 200 голів 400 м.

Таким чином, вказаний пункт Правил благоустрою не узгоджується з принципами державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності, визначеними Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", а отже наявні підстави для визнання його протиправним, враховуючи його не відповідність чинному законодавству.

Посилання відповідача на правомірність Правил благоустрою та прийняття його повноважним органом, оскільки ним вирішувалися питання благоустрою території населених пунктів Чкаловської селищної територіальної громади Чугуївського району Харківської області, що належать до повноважень виконавчих органів селищної ради, колегія суддів вважає помилковими, оскільки в спірних правовідносинах, регуляторний акт затверджено рішенням селищної ради.

Питання щодо встановлення та контролю за дотриманням санітарно-захисних зон належить виключно до функцій центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного законодавства. Предметом даного спору не є рішення органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного законодавства.

Таким чином, пункт 10.3 Правил благоустрою, затверджених рішенням Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області LХІІ сесії VIII скликання від 18 червня 2020 року, прийнято відповідачем не у спосіб та не в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано доказів в підтвердження правомірності прийнятого пункту 10.3 Правил благоустрою території населених пунктів Чкаловської селищної об`єднаної територіальної громади Чугуївського району Харківської області, затверджених рішенням Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області LХІІ сесії VIII скликання від 18 червня 2020 року.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог та скасування як протиправного п. 10.3 Правил благоустрою території населених пунктів Чкаловської селищної об`єднаної територіальної громади Чугуївського району Харківської області, затверджених Рішенням Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області LХІІ сесії VIII скликання від 18 червня 2020 року «Про затвердження Правил благоустрою території населених пунктів Чкаловської селищної об`єднаної територіальної громади Чугуївського району Харківської області».

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.11.2020 року по справі №520/11365/2020 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.11.2020 по справі № 520/11365/2020 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді Г.Є. Бершов І.С. Чалий