Справа № 320/9432/20
Суддя: Кошель Б. І.
Дата ухвалення: 2021-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 320/9432/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Кошель Б. І. ,

при секретарі - Тодосієнко О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №6 м. Біла Церква за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Білоцерківського управління Державної казначейської служби України Київської області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, який мотивує тим, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 квітня 2020 року у справі №357/ 3133/20 позов ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області в особі Білоцерківського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни, задоволено частково. Суд ухвалив, зокрема, зобов`язати Білоцерківське управління Державної казначейської служби України повернути громадянину республіки Молдова ОСОБА_1 сплачений 13.03.2020 року штраф в розмірі 1 700,00 грн. 31.08.2020 року гр. ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського управління Державної казначейської служби України Київської області із заявою про повернення сплаченого штрафу та рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 10.04.2020 року. 04.09.2020 року Білоцерківське управління Державної казначейської служби України Київської області повернули документи гр. ОСОБА_1 без виконання та повідомлено, що повернення коштів з Державного бюджету регулюється «Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників» від 03 серпня 2011 року №845. 23.09.2020 року позивач отримав від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) постанову про відкриття виконавчого провадження №62986859 від 09.09.2020 року. Позивач вважає, що відповідач перевищив свої повноваження, прийнявши від гр. ОСОБА_1 виконавчий документ та відкривши виконавче провадження, оскільки виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, а не органи, які здійснюють примусове виконання рішень. А тому, просить суд визнати дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) протиправними та скасувати постанову ВП №62986859 від 09.09.2020 року про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою суду від 21.01.2021 року у вказаній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження, своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не скористався.

Крім того, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Суд, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київсчької області від 10 квітня 2020 року у справі №357/3133/20 позов ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області в особі Білоцерківського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни, було задоволено частково. Суд ухвалив: визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МКО №000459 від 13.03.2020 року про притягнення громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП, а справу закрити; визнати протиправним та скасувати рішення №9 від 13.03.2020 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 . В частині вимог щодо стягнення суми штрафу з Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області відмовити. Зобов`язати Білоцерківське управління Державної казначейської служби України повернути громадянину Республіки Молдова ОСОБА_1 сплачений 13.03.2020 року штраф в розмірі 1700,00 грн.

03 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського управління Державної казначейської служби України Київської області із заявою про повернення коштів з бюджету /а.с. 4/.

Як вбачається із заяви, ОСОБА_1 до заяви додав копію квитанції від 13.03.2020 року про сплату штрафу в розмірі 1 700,00 грн., належним чином завірену копію рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 10.04.2020 року по справі №357/3133/20 з відміткою про набрання законної сили та копію Довідки з реквізитами його рахунку.

Листом №02-37/687 від 04.09.2020 року Білоцерківське управління Державної казначейської служби України Київської області повернуто документи ОСОБА_1 без виконання та роз`яснено порядок повернення коштів з Державного бюджету /а.с. 13/

09.09.2020 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Якименком Я.О. відкрите виконавче провадження №62986859 щодо примусового виконання виконавчого листа №357/3133/20, виданий 27.08.2020 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про зобов`язання Білоцерківського управління Державної казначейської служби України повернути громадянину республіки Молдова ОСОБА_1 сплачений 13.03.2020 року штраф у розмірі 1700,00 грн.

Не погоджуючись з такими діями відповідача позивач і звернувся з даним позовом.

Вирішуючи по суті даний спір, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Судове рішення, яке набрало законної сили, або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Відповідно до частини 2 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" встановлені гарантії держави щодо виконання судових рішень, боржниками за якими є державні органи.

Згідно з частинами першою та другою статті 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845 (надалі - Порядок № 845).

Пунктом 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМ України від 03 серпня 2011 року № 845 передбачено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Згідно п.26 Порядку № 845, безспірне списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів, на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, передбачених у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів, та у разі наявності на його рахунках для обліку відкритих асигнувань (залишків коштів на рахунках).

Приписами п.33 Порядку №845 у разі коли судове рішення стосується спорів фізичних осіб із суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг - коли судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у п. 6 Порядку № 845, орган Казначейства для виконання рішень про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з п.п.1 п.47 Порядку № 845 для безспірного списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів відповідно до ЗУ "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Відповідно до ст. 43 Бюджетного кодексу України в Україні застосовується казначейська форма обслуговування Державного бюджету України, яка передбачає здійснення управлінням Казначейства: 1) операцій з коштами державного бюджету; 2) розрахунково-касового обслуговування розпорядників бюджетних коштів; 3) контролю бюджетних повноважень при зарахуванні надходжень, прийнятті зобов`язань та проведення платежів; 4) бухгалтерського обліку та складання звітності про виконання державного бюджету.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної постанові від 08.07.2015 у справі №3-316гс15, державні виконавці не мають законних підстав проводити будь-яке списання коштів за виконавчими документами у справах, в яких боржниками є державні органи. Стягувачам обхідно подавати такі документи безпосередньо до органів Казначейства.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

Аналізуючи зміст наведених законодавчих норм та з урахуванням матеріалів справи суд приходить до висновку, що головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Якименком Я.О. при прийнятті постанови від 09.09.2020 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 62986859 було порушено норми Законів України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та «Про виконавче провадження», а також Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845.

В даному випадку рішення суду, яким зобов`язано Білоцерківське управління Державної казначейської служби України повернути громадянину республіки Молдова ОСОБА_1 сплачений 13.03.2020 року штраф у розмірі 1700,00 грн., підлягає виконанню органами Державного казначейства України.

У зв`язку з викладеним, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною другою статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи відсутність таких заходів, судовий збір з відповідача стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 19,124 Конституції України, Законом України "Про виконавче провадження", Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", «Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників», затвердженого постановою КМ України від 03 серпня 2011 року № 845, ст. 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) протиправними та скасувати постанову ВП №62986859 від 09.09.2020 року про відкриття виконавчого провадження.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Білоцерківський міськрайонний суд.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяБ. І. Кошель