Справа № 200/1456/21-а
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2021-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2021 р. Справа№200/1456/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Циганенка А.І., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

08 лютого 2021 року засобами поштового зв`язку, ОСОБА_1 , подав до суду адміністративний позов до відповідача, Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 27 жовтня 2020 року;

- зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до пільгового стажу періоди роботи за списком №1 з 19 грудня 1988 року по 22 червня 1989 року, службу в армії з 24 червня 1989 року по 31 травня 1991 року, з 18 січня 1993 року по 08 квітня 2001 року, з 19 квітня 2001 року по 21 червня 2001 року, з 20 січня 2014 року по 31 жовтня 2014 року, до загального стажу навчання у період з 01 вересня 1985 року по 03 червня 1989 року;

- зобов`язати відповідача переглянути заяву №9767 від 23 жовтня 2020 року та призначити позивачу пенсію на пільгових умовах за списком №1 з моменту подання заяви з 23 жовтня 2020 року.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідач протиправно відмовив в призначенні пенсії на пільгових умовах, посилаючись на відсутність необхідного пільгового стажу. При цьому, відповідачем не зараховані до пільгового та страхового стажу періоди роботи та служби в армії. а до загального стажу не був зарахований період навчання. Позивач вважає таке рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, у якому останній заперечує проти позову з огляду на те, що до заяви про призначення пенсії від 23 жовтня 2020 року позивачем була надана довідки про заробітну плату від 29 вересня 2020 року №979 та від 09 жовтня 2020 року, у яких назва підприємства у кутових штампах частково не читається, довідка від 28 вересня 2020 року, надану відокремленим підрозділом «Шахта «Холодна Балка» м. Макіївки, довідку від 09 жовтня 2020 року, уякій кутовий штамп частково не читається, копію наказу №624 від жовтня 1995 року не читається дата. Розглянувши надані до заяви документи було встановлено, що пільгові довідки неможливо взяти до уваги при розрахунку пенсії, оскільки вони видані підприємствами м. Макіївки, які знаходяться на непідконтрольній території. За таких обставин позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

16 лютого 2021 року позовна заява була залишена без руху і позивачу наданий строк для усунення її недоліків.

23 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначений за правилами спрощеного позовного провадження.

23 лютого2021 року від відповідача витребувані докази.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 (а.с.7).

Відповідно до довідки від 23 жовтня 2020 року №1411- фактичним місцем проживанням позивача є: АДРЕСА_1 (а.с.8).

23 жовтня 2020 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії (а.с. 8 зворотній бік).

27 жовтня 2020 року відповідачем прийнято рішення №428, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії (а.с. 50-51).

Відповідно до цього рішення при призначенні пенсії не враховані довідки від 28 вересня та 09 жовтня 2020 року (а.с. 18-22), оскільки вони видані підприємствами м. Макіївка, які знаходяться на непідконтрольній території.

У трудовій книжці позивача НОМЕР_3 (а.с.10-12) за спірні періоди містяться наступні відомості:

- з 1985 року по 03 червня 1989 року навчання в Донецькому технікумі промислової автоматики (диплом НОМЕР_4 );

щодо роботи на Виробничому об`єднанні «Советськвугілля» Шахтоуправління «Холодна Балка»:

- 19 грудня 1988 року прийнятий підземним гірником по ремонту гірських виробіток 3-го розряду с повним робочим днем в шахті (наказ №541к від 19 грудня 1988 року);

- 05 квітня 1989 року переведений дублером гірського майстра (наказ №113к від 05 квітня 1989 року);

- 19 квітня 1989 року звільнений в зв`язку з закінченням виробничої практики (наказ №13 від 20 квітня 1989 року);

-20 червня 1989 року прийнятий гірським майстром підземним з повним робочим днем в шахті (наказ №206к від 28 червня 1989 року);

- 22 червня 1989 року звільнений відповідно до пункту 3 статті 36 КЗОТ УССР у зв`язку з призовом до лав Радянської Армії (наказ №209к від 29 червня 1989 року);

- з 24 червня 1989 року по 31 травня 1991 року служба в лавах Радянської Армії (військовий квиток НОМЕР_5 );

щодо роботи на Шахта №13-біс Промислового об`єднання «Советськвугілля»:

- 22 серпня 1991 року прийнятий на шахту гірським майстром підземним з повним робочим днем у шахті (наказ №804/к від 22 березня 1991 року);

- 10 січня 1993 року звільнений відповідно до пункту 5 статті 36 КЗОТ України в зв`язку с переводом в Шахтоуправління «Холодна балка» Промислового об`єднання «Макіїввугілля» (наказ №22/к від 11 січня 1993 року);

щодо роботи на Промисловому об`єднанні «Макіїввугілля» Шахата «Холодна балка»:

- 18 січня 1993 року прийнятий підземним гірником по ремонту гірських виробіток 3-го розряду з повним робочим днем у шахті (наказ №556/к від 18 січня 1993 року);

- 22липня 1993 року переведений підземним гірником по ремонту гірських виробіток 4-го розряду з повним робочим днем у шахті (наказ №214/к від 22 липня 1993 року);

- 17 липня 1997 року переведений підземним прохідником 4-го розряду з повним робочим днем у шахті (наказ №167к від 17 липня 1997 року);

- 29 вересня 1997 року переведений підземним прохідником 5-го розряду з повним робочим днем у шахті (наказ №230к від 29 вересня 1997 року);

-08 квітня 2001 року звільнений відповідно до статті 36 пункту КЗОТ України за згодою сторін (наказ №93к від 09 квітня 2001 року);

щодо роботи на Шахті «Світанок» Жовтневого виробничого об`єднання «Жовтеньвугілля»:

- 19 квітня 2001 року прийнятий прохідником з повним робочим днем у шахті (наказ №350/к від 23 квітня 2001 року);

- 21 червня 2001 року звільнений за власним бажанням відповідно до статті 38 КЗОТ України (наказ 566/к 27 червня 2001 року);

щодо роботи на Відокремлений підрозділ «Шахта «Холодна Балка» Державного підприємства «Макіїввугілля»:

- 20 січня 2014 року прийнятий підземним прохідником 4-го розряду з повним робочим днем у шахті (наказ №16к від 20 січня 2014 року);

-14 квітня 2014 року переведений підземним прохідником 5-го розряду з повним робочим днем у шахті (наказ №91к від 14 квітня 2014 року);

- 06 червня 2020 року звільнений за висланим бажанням відповідно до статті 38 КЗОТ (наказ №386к від 09 червня 2020 року).

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788-ХІІ) та Законом України від 09 липня 2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закону №1058-ІV).

Закон №1788-ХІІ був введений в дію з 01 січня 1992 року в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону; з 01 квітня 1992 року в повному обсязі.

Згідно статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно пункту 1.1 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29 липня 1993 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за №110, в редакції наказу Міністерства соціальної політики №720/1642/5 від 06 жовтня 2014 року (далі Інструкція), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до пункту 2.14 Інструкції якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

01 січня 2004 року набув чинності Закон №1058-ІV.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону №1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Система персоніфікованого обліку була введена в дію 01 січня 2004 року на виконання Указу Президента України від 4 травня 1998 року № 401 «Про заходи щодо впровадження персоніфікованого обліку відомостей у системі обов`язкового державного пенсійного страхування» згідно постанов Кабінету Міністрів України №1854 від 12 грудня 2002 року та №303 від 12 березня 2003 року.

Таким чином, при обчисленні пільгового стажу позивача за період роботи до впровадження системи персоніфікованого обліку, відповідач мав керуватися документами та порядком, визначеним законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-ІV.

Відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058-ІV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року №202, в редакції постанови КМ №341 від 10.05.2018 затверджений «Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років»

Пунктом 3 «Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі Порядок № 383), передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058-ІV є перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку, з урахуванням проведеної атестації робочих місць, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Пунктом 10 Порядку №383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Згідно Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (пункт 1 Порядку).

Пунктом 20 Порядку №637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі, коли відсутні відповідні записи в трудовій книжці.

За результатами судового розгляду встановлено, що у трудовій книжці НОМЕР_3 від 19 грудня 1988 року, яка подана позивачем, відомості про роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, внесені відповідно до вимог Інструкції, крім того, містяться всі необхідні оформлені належним чином відомості про займану посаду і період виконуваної роботи для підтвердження стажу роботи на підприємствах Виробниче об`єднання «Советськвугілля» Шахтоуправління «Холодна Балка», Шахта №13-біс Промислового об`єднання «Советськвугілля», Промисловому об`єднанні «Макіїввугілля» Шахта «Холодна балка», Шахті «Світанок» Жовтневого виробничого об`єднання «Жовтеньвугілля» та Відокремленому підрозділі «Шахта «Холодна Балка» Державного підприємства «Макіїввугілля».

Щодо довідок,які надав позивач на підтвердження свого трудового стажу, та відмови відповідача брати ці довідки до уваги при призначенні пенсії в зв`язку з тим, що вони видані на непідконтрольній території, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 3 статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Разом з цим, не проведення перевірки підприємства, яким видано довідку, не є підставою для неврахування такої довідки при обчислення розміру пенсії за віком на пільгових умовах при призначенні пенсії.

Відповідно до частин другої, третьої статті 9 Закону України від 15 квітня 2014 року № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом з тим, суд зазначає, що Відокремлений підрозділ «Шахта «Холодна Балка» Державного підприємства «Макіїввугілля`не можна вважати органами або особами, що створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом, у розумінні положень статті 9 Закону України від 15 квітня 2014 року № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», а позивач не може бути позбавлений свого правачерез захоплення незаконними озброєними формуваннями території м. Макіївка Донецької області.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі «Ковач проти України» від 07 лютого 2008 року, пункт 59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19 жовтня 2004 року, пункт 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13 січня 2011 року, пункт 54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до частини другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Отже, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Застосовуючи намібійський виняток у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у даному випадку і при обставинах, що склались у зв`язку з тимчасовою окупацією певних територій Донецької області, відмова відповідачем - органом державної влади позивачу - фізичній особі у реалізації її права на призначення пенсії з підстави знаходження підприємств та підтверджуючих первинних документів на окупованій території, не є пропорційною меті, якої намагався досягти відповідач цією відмовою, та така відмова порушує баланс між конституційним правом позивача на соціальне забезпечення та завданням відповідача щодо перевірки правильності призначення та/або перерахунку пенсії.

За наведених підстав, суд приймає до уваги інформацію, що міститься у спірних довідках, наданих позивачем на підтвердження пільгового стажу та заробітної плати за період 1993- 2001 роки.

Щодо періоду навчання позивача в Донецькому технікумі промислової автоматикиз01 вересня 1985 року по 03червня 1989 року суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту «д» частини 3 статті 56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Позивачем, на підтвердження навчання, надана трудова книжка з відповідними записами про навчання у Донецькому технікумі промислової автоматики, а також диплом про навчання від 03червня 1989 року.

Згідно зі статтею 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання в професійно-технічному учбовому закладі зараховується в трудовий стаж учня, слухача, у тому числі в стаж роботи за фахом, яка надає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу по придбаній професії не перевищує 3 місяці.

Як вбачається з трудової книжки, позивач 03червня 1989 року закінчив навчання, а 20червня 1989 року влаштувався на підприємство Виробниче об`єднання «Советськвугілля» Шахтоуправління «Холодна Балка`гірським майстром підземним, тобто період після закінчення навчання та влаштуванням на роботу по спеціальності не перевищує трьох місяців.

Стосовно вимог про включення до пільгового стажу строкової військової служби суд зазначає наступне.

Умовою зарахування часу проходження строкової військової служби до стажу роботи, що дає право на призначення пільгової пенсії, є, зокрема, факт роботи особи на момент призову за професією чи обіймання посади, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах.

Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я та віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби (частина 1 статті 8 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» і абзац 2 частини 1 статті 2 Закону № 2232).

Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією чи займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення», або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Час навчання у професійно-технічному навчальному закладі та час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Оскільки судом встановлено, що відповідно до записів в трудовій книжціБТ- НОМЕР_6 позивач працював з 20червня 1989 року по 22 червня 1989 рокугірським майстром підземним на підприємстві Виробниче об`єднання «Советськвугілля» Шахтоуправління «Холодна Балка» та був звільнений в зв`язку з призовом до лав Радянської Армії, тому період проходження військової служби також має бути зарахований до пільгового стажу позивача.

Беручи до уваги, що відомості про навчання, роботу а також про проходження служби в лавах армії вносились до трудової книжки, які підтверджено відповідними записами у трудовій книжці позивача, копією диплома, військовим квитком, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача зарахувати до загального та пільгового стажу період навчання з 01 вересня 1985 року по 03 червня 1989 року, період роботи з 19 грудня 1998 року по 22 червня 1989 року, період проходження служби в лавах Радянської Армії з 24 червня 1989 року по 31 травня 1991 року та періоди роботи з 22 серпня 1991 року по 10 січня 1993 року, з 18 січня 1993 року по 08 квітня 2001 року, з 19 квітня 2001 року по 21 червня 2001 року, з 20 січня 2014 року по 31 жовтня 2014 року.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскаржуване рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню.

Пунктом 4 частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача прийняти (вчинити) певні дії, і це прямо вбачається з пункту 4 частини 1 статті 5 та пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, суд дійшов висновку що ефективним засобом правого захисту у даній справі буде зобов`язання відповідача потворно розглянути заяву позивача від 23 жовтня 2020 року про призначення пенсії зарахуванням до пільгового стажу періоду навчання з 01 вересня 1985 року по 03 червня 1989 року у Донецькому технікумі промислової автоматики, період роботи з 19 грудня 1998 року по 22 червня 1989 року на Виробничому об`єднанні «Советськвугілля» Шахтоуправління «Холодна Балка», період проходження служби в лавах Радянської Армії з 24 червня 1989 року по 31 травня 1991 року та періоди роботи з 22 серпня 1991 року по 10 січня 1993 року на Шахта №13-біс Промислового об`єднання «Советськвугілля»,з 18 січня 1993 року по 08 квітня 2001 року на Промисловому об`єднанні «Макіїввугілля» Шахта «Холодна балка», з 19 квітня 2001 року по 21 червня 2001 року на Шахті «Світанок» Жовтневого виробничого об`єднання «Жовтеньвугілля», з 20 січня 2014 року по 31 жовтня 2014 року на Відокремлений підрозділ «Шахта «Холодна Балка» Державного підприємства «Макіїввугілля».

В задоволенні позовних вимог про зобов`язання призначити пенсію з моменту подання заяви слід відмовити, оскільки вирішення цього питання віднесено законодавством до дискреційних повноважень відповідача.

Зважаючи на те, що у спірних правовідносинах відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не використав надані йому дискреційній повноваження для вирішення питання про призначення пенсії, про які було зазначено в судовому рішенні, що змусило позивача звернутися до суду із даним позовом, судовий збір, сплачений останнім, підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 47, 72-77, 90, 132, 139, 143, 215, 241-246, 250, 251, 255, 263, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: вул. Зелінського, буд. 27а, м. Маріуполь, Донецька область, 87548, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 27 жовтня 2020 року №428 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23 жовтня 2020 року про призначення пенсії на пільгових умовах, із зарахуванням до пільгового та страхового стажу періоду навчання з 01 вересня 1985 року по 03 червня 1989 року у Донецькому технікумі промислової автоматики, період роботи з 19 грудня 1998 року по 22 червня 1989 року на Виробничому об`єднанні «Советськвугілля» Шахтоуправління «Холодна Балка», період проходження служби в лавах Радянської Армії з 24 червня 1989 року по 31 травня 1991 року та періоди роботи з 22 серпня 1991 року по 10 січня 1993 року на Шахта №13-біс Промислового об`єднання «Советськвугілля»,з 18 січня 1993 року по 08 квітня 2001 року на Промисловому об`єднанні «Макіїввугілля» Шахта «Холодна балка», з 19 квітня 2001 року по 21 червня 2001 року на Шахті «Світанок» Жовтневого виробничого об`єднання «Жовтеньвугілля», з 20 січня 2014 року по 31 жовтня 2014 року на Відокремлений підрозділ «Шахта «Холодна Балка» Державного підприємства «Макіїввугілля».

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити пенсію на пільгових умовах за списком №1 з моменту подання заяви з 23 жовтня 2020 року відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області.

Повний текст рішення складено 29 березня 2021 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Донецького окружного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя А.І. Циганенко