Справа № 340/658/21
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2021-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/658/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Петренко О.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, вул. Соборна,7а, м. Кропивницький,25009

про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

1)визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 12.02.2021 року №1100-0402-8/7909 у виплаті допомоги на поховання померлого ОСОБА_2 ;

2) зобов`язати Головне управління ПФУ в Кіровоградській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу поховання у розмірі 2 місячного грошового утримання судді у відставці за померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3) встановити звіт за виконанням судового рішення.

Ухвалою суду від 26.02.2021 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представником відповідача до суду надано відзив на позовну заяву, в якому останній просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі посилаючись на їх необґрунтованість, не підтвердження доказами, та зазначив про відсутність підстав для проведення виплат позивачу.

Дослідивши письмові докази у справі суд зазначає наступне.

Судом встановлено, ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 , який був суддею у відставці та за життя отримував щомісячне довічне грошове утримання судді, яке виплачувалося відповідачем.

Позивачка здійснила поховання свого чоловіка.

05.02.2021 року позивач звернулася до відповідача з заявою про виплату їй допомоги на поховання пенсіонера ОСОБА_2 в розмірі двомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке отримував на момент смерті ОСОБА_2 .

Проте, листом від 12.02.2021 року №1100-0402-8/7909, ГУ ПФУ в Кіровоградській області, відмовило у виплаті такої допомоги на поховання пенсіонера, оскільки така виплата Законом України "Про судоустрій і статус суддів" не передбачена.

Позивач вважає, що відмова відповідача у виплаті їй допомоги на поховання пенсіонера в розмірі двомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке отримував на момент смерті ОСОБА_2 є неправомірною, тому звернулась до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку правовим відносинам, що склались в даному випадку між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституції України закріплено, що людина визнається найвищою соціальною цінністю в Україні, яка є соціальною і правовою державою, в якій визнається і дію принцип верховенства права (статті 1, 3 та 8).

Згідно ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

09.07.2003 прийнято Закон України № 1058-ІУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який набрав чинності з 01.01.2004 (надалі - Закон № 1058-ІУ).

Частиною першою статті 1 цього Закону надано визначення поняття пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 53 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті.

Згідно зо ч. 1 ст. 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (надалі - Закон № 1402-VIII) судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Щодо посилання відповідача, що гарантії, передбачені статтею 53 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон - № 1058-ІV) на спірні правовідносини не розповсюджується, суд зазначає наступне.

Виходячи з системного аналізу положень ч. 1 ст. 1 Закону № 1058-ІV та ч. 1 ст. 142 Закону № 1402-VІІІ, щомісячне довічне грошове утримання є альтернативою пенсії, що підтверджує однакову правову природу цих виплат.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постанові Вищого адміністративного суду України від 21.01.2016 у справі № 677/2056/14-а.

Водночас пенсія також є регулярною щомісячною грошовою виплатою, яка призначається у визначеному державою порядку як захід матеріального забезпечення у зв`язку з настанням певних обставин, зокрема, досягненням особою пенсійного віку, настанням інвалідності, смертю годувальника.

Отже, пенсія за віком та щомісячне довічне грошове утримання судді мають однакову правову природу.

При цьому померлий чоловік позивача вважався пенсіонером та отримував пенсійне забезпечення від держави.

Згідно зі статтею 14 Конвенції користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Відтак недосконалість чинного національного законодавства не може бути перешкодою для реалізації позивачкою права на отримання передбаченої законом соціальної виплати, якою є допомога на поховання пенсіонера. Інакше це ставить позивачку в уразливе та дискримінаційне становище, що не відповідає принципу верховенства права.

Таким чином, доводи відповідача в частині нерозповсюдження на спірні правовідносини Закону України № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є безпідставними, такими, що не засновані на нормах вказаних Законів України.

Щодо доводів відповідача, що витрати на поховання здійснюються безпосередньо судом чи відповідним ТУ ДСА України, а не ПФУ України, суд зазначає наступне.

Згідно з рішенням Ради суддів України від 16.09.2016 № 62, витрати на поховання суддів у відставці можуть здійснюватись безпосередньо судом чи відповідним територіальним управлінням Державної судової адміністрації України.

Так, дійсно, вказаним рішенням затверджено Порядок компенсації витрат на поховання та увічнення пам`яті суддів, у тому числі суддів у відставці.

Цей Порядок передбачає компенсацію усіх витрат, пов`язаних з похованням судді та судді у відставці, в межах бюджетних асигнувань відповідного суду, на відміну від передбаченої статтею 53 Закону України № 1058-ІV та гарантованої державою допомоги на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті.

Крім того, під час розгляду справи відповідачем не надано жодних доказів, які б вказували на те, що поховання померлого чоловіка позивача було здійснено за рахунок держави. Також належними і допустимими доказами відповідач не спростував доводи позивача про те, що саме вона поховала чоловіка за власні кошти.

Водночас, положеннями ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

У рішенні по справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Водночас, встановлення строку на подачу звіту про виконання судового рішення є правом суду, який ухвалив судове рішення, а не його обов`язком.

Таким чином, суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконанням зазначеного рішення.

При цьому, суд зазначає, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом (ч.4 ст.372 КАС України).

У разі ухилення відповідача від виконання у встановлений судом строк зобов`язання, покладеного на нього рішенням суду, це рішення підлягає примусовому виконанню у порядку, установленому Законом України "Про виконавче провадження".

У разі можливих зловживань з боку відповідача при виконанні цього рішення, позивач вправі, на підставі статті 383 КАС України, подати до суду заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання такого рішення суду або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Враховуюче зазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, яка викладена від 12.02.2021 року №1100-0402-8/7909 щодо виплаті допомоги на поховання померлого ОСОБА_2 .

Зобов`язати Головне управління ПФУ в Кіровоградській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу на поховання у розмірі 2 місячного грошового утримання судді у відставці за померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 908 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 255КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту.

Повний текст рішення складено та підписано 26.03.2021 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.С. Петренко