Справа № 200/10912/20-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2021-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року справа №200/10912/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Блохіна А.А., Гайдара А.В.,

за участю секретаря судового засідання Сухова М.Є.,

представника позивача Сенникова А.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 січня 2021 року у справі № 200/10912/20-а (головуючий І інстанції Аканов О.О.) за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Григорян Г.Ю. про накладення штрафу від 04.11.2020 ВП №62803040 на суму 10200,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18.05.2020 по справі №200/2491/20-а задоволено позовні вимоги ТОВ "РУССОЛЬ-Україна". Зобов`язано ГУ ДПС у Донецькій області перерахувати переплату, що обліковується на бюджетному рахунку з податку на додану вартість № НОМЕР_1 (КБК платежу 14060100) як сума невідшкодованого бюджетного відшкодування податку на додану вартість, в сумі 43817,11 грн. на бюджетний рахунок № НОМЕР_2 з екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря двоокису вуглецю стаціонарними джерелами забруднення (КБК 19011000).

09.11.2020 на адресу позивача від відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) надійшла постанова про накладення штрафу на суму 10200 грн за повторне невиконання без поважних причин рішення суду.

Позивач зазначає про відсутність вини податкового органу у невиконанні рішення по справі № 200/2491/20-а в ході виконавчого провадження , оскільки механізм відшкодування податку на додану вартість, який діє з 01.04.2017, не передбачає повернення узгоджених невідшкодованих сум податку через формування та надання органу Державної казначейської служби України висновків про суму податку, що підлягає бюджетному відшкодуванню.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 січня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив доводи, аналогічні викладеним в позовній заяві.

Представник позивача с судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18 травня 2020 у справі №200/2491/20-а визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Донецькій області щодо невиконання вимог пункту 87.1. статті 87 Податкового кодексу України, а саме, про неперерахування переплати, що обліковується на бюджетному рахунку з податку на додану вартість (КБК платежу 14060100) як сума невідшкодованого бюджетного відшкодування податку на додану вартість, в сумі 43 817,11 грн. на бюджетний рахунок № НОМЕР_2 з екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря двоокису вуглецю стаціонарними джерелами забруднення (КБК 19011000).

Зобов`язано Головне управління ДПС у Донецькій області перерахувати переплату, що обліковується на бюджетному рахунку з податку на додану вартість № НОМЕР_1 (КБК платежу 14060100) як сума невідшкодованого бюджетного відшкодування податку на додану вартість, в сумі 43 817,11 грн. на бюджетний рахунок № НОМЕР_2 з екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря двоокису вуглецю стаціонарними джерелами забруднення (КБК 19011000).

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РУССОЛЬ-Україна" судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

На виконання вказаного рішення Донецьким окружним адміністративним судом 06 серпня 2020 видано виконавчий лист у справі №200/2491/20-а про зобов`язання Головне управління ДПС у Донецькій області перерахувати переплату, що обліковується на бюджетному рахунку з податку на додану вартість № НОМЕР_1 (КБК платежу 14060100) як сума невідшкодованого бюджетного відшкодування податку на додану вартість, в сумі 43 817,11 грн. на бюджетний рахунок № НОМЕР_2 з екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря двоокису вуглецю стаціонарними джерелами забруднення (КБК 19011000).

13.08.2020 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) у відповідності до ст. ст. 3, 4, 24, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 62803040.

Постановою від 22.09.2020 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) за повідомленням ГУ ДФС у Донецькій області про неможливість виконання рішення суду з проханням щодо сприяння вирішення проблемного питання, що виникло у практичній діяльності управління відкладено до 06.10.2020 проведення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа.

22.09.2020, 12.10.2020 державним виконавцем сформовано вимоги №18255, №18364, в яких державний виконавець вимагав від боржника у виконавчому провадженні (позивача у справі) виконати рішення суду в повному обсязі в 10-денний термін.

Відповідно до листів податкового органу від 06.10.2020, 19.10.2020, 20.10.2020 позивач зазначив про відсутність механізмів відшкодування податку на додану вартість, перерахування переплати, що обліковується на бюджетному рахунку як бюджетне відшкодування на інші податки та збори. Позивачем направлено листи до Державної податкової служби України щодо надання практичної допомоги та роз`яснень з виконання рішення суду та постановлено питання про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення.

04 листопада 2020 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) за повторне невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії накладено на боржника штраф в розмірі 10200 грн. Цією ж постановою зобов`язано боржника виконати рішення протягом 10 робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

19.11.2020 за вих.320326/02350 державним виконавцем направлено до Головного управління державної казначейської служби України у Донецькій області заяви про виконання постанови державного виконавця.

Спірним питанням цієї справи є правомірність прийняття відповідачем постанови про накладення штрафу на позивача за невиконання рішення суду без поважних причин у визначений строк.

Оцінка суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст.ст. 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною 4 ст. 372 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України.

Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини першої статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

За приписами частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин першої-третьої статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Статтею 75 Закону №1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, за приписами наведеної норми негативні наслідки у вигляді накладення штрафу за невиконання в обумовлений строк відповідного рішення настають за умови його невиконання без поважних причин.

Поважними в розумінні наведених норм Закону, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивачем жодних документів на підтвердження реального виконання спірного виконавчого документа не надано.

Інших доказів, крім листів до Державної податкової служби України, щодо здійснення позивачем дій направлених на виконання рішення суду матеріали справи не містять.

Крім того, як свідчать матеріали справи, відповідачем відкладалось проведення виконавчих дій, доки державний орган вирішить питання здійснити виконання рішення суду згідно діючого законодавства України як зазначено у рішенні по справі №200/2491/20-а. Проте, рішення суду так і не було виконане.

Суд вважає необґрунтованими доводи апелянта про неможливість виконання судового рішення у справі у зв`язку з відсутністю механізму відшкодування податку на додану вартість та зауважує, що формальний підхід до виконання судового рішення, як-то ведення переписки між державними органами та/або іншими юридичними та/або фізичними особами, яка не забезпечує реальне виконання рішення суду, не можуть вважатися достатніми та вичерпними заходами для його повного та фактичного виконання.

З урахуванням викладеного, суд погоджується з судом першої інстанції , що позивачем не доведено наявності поважних причин, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

При цьому не спростовує правильності висновків суду першої інстанції про правомірність постанови відповідача посилання апелянта на оскарження в судовому порядку постанови державного виконавця від 07 жовтня 2020 року про накладення штрафу ВП №62803040 на суму 5100,00грн.

Судом встановлено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2020 року у задоволені вказаного позову відмовлено.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 271, 272, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 січня 2021 року у справі № 200/10912/20-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 січня 2021 року у справі № 200/10912/20-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 29 березня 2021 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено та проголошено в судовому засіданні 29 березня 2021 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.А. Блохін

А.В. Гайдар