Справа № 640/9924/19
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2021-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2021 року м. Київ № 640/9924/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрівської Н.А.,

розглянувши у порядку спрощеного (письмового) позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
провизнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі також - позивач) із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі також - відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у відмові провести перерахунок пенсії в розмірі 89% сум грошового забезпечення, враховуючи всі складові грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 в розмірі 89% сум грошового забезпечення, враховуючи всі складові грошового забезпечення.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач вказує, що він проходив військову службу в Службі безпеки України та після звільнення перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, де отримує пенсію, призначену йому відповідно до Закону України №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Позивач зазначає, що пенсія йому була призначена в розмірі 89% грошового забезпечення. У квітні 2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві було проведено перерахунок пенсії з 01.01.2018, однак при проведенні перерахунку розмір його пенсії було зменшено з 89% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення. 22.04.2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку призначеної йому пенсії з урахуванням всіх складових грошового забезпечення. Листом від 10.05.2019 Головним управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача про відсутність підстав для перерахунку пенсії у розмірі, зазначеному позивачем. Позивач вважає, що такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві протиправними і такими, що порушують його права на соціальний захист і належне пенсійне забезпечення, у зв`язку із чим звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.06.2019 відкрито провадження у справі і призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику та повідомлення сторін (письмове провадження).

У своєму відзиві відповідач зазначив, що відповідно до постанови №103 ГУ ПФУ в м.Києві здійснив перерахунок пенсії з 01.01.2018 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданої уповноваженим органом, з урахуванням передбачених видів грошового забезпечення. При здійсненні перерахунку відповідач керувався статтею 13 Закону України №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (зі змінами, внесеними згідно із Законом №1166-VII від 27.03.2014), відповідно до якого загальний (з 29.04.2006 - максимальний) розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. Крім того, зазначає, що позивач просить включити при обрахуванні пенсії виплати, які є одноразовими, а не щомісячними видами грошового забезпечення, що суперечить нормативним приписам, які регулюють порядок перерахунку пенсії відповідної категорії осіб. На підставі викладеного відповідач просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалами суду у справі №640/9924/19 від 13.01.2020 від ОСОБА_1 витребувано належним чином засвідчену копію розрахунку пенсії у розмірі 89% грошового забезпечення або пояснення позивача щодо відсутності цього документа, а від Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 .

01.02.2020 позивачем подано заяву - пояснення, в якій він зазначив, що розрахунку пенсії у 89% не має, як і інших доказів, крім вже доданих до позовної заяви. Крім того, позивач підкреслив, що ГУ ПФУ в м. Києві помилково зазначено, що пенсія йому була призначена у розмірі 90% грошового забезпечення, в дійсності цей розмір складає 89%.

На виконання вимог ухвали суду від 13.01.2020 відповідачем листом, який надійшов 19.02.2020, було подано завірену копію пенсійної справи ОСОБА_1 .

Матеріали справи також містять неодноразові звернення позивача про прискорення розгляду справи у зв`язку з великим її значенням для відновлення порушених прав позивача.

Ознайомившись із письмово викладеними доводами учасників справи, дослідивши подані документи і матеріали, суд встановив такі обставини справи.

Позивача звільнено наказом Голови Служби безпеки України №1932-ос від 29.12.2001 з посади начальника служби охорони Департаменту забезпечення оперативно-службової діяльності за станом здоров`я у відставку, у званні полковника, вислуга років для призначення пенсії склала 33 роки. Згідно із Висновком про призначення (поновлення) пенсії за вислугу років №7742 від 15.01.2002, пенсія позивачу була призначена з 16.01.2002 у розмірі 85% грошового забезпечення. Як зазначено в позовній заяві та не заперечувалось відповідачем, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в м. Києві (пенсійна справа СБА7742-СБУ).

Відповідно із наявного в матеріалах справи розрахунку пенсії за вислугу років по пенсійній справі СБА7742СБУ, пенсія позивачу була перерахована з 01.06.2008 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» в основному розмірі 90% грошового забезпечення (вислуга років 33), виходячи із таких сум грошового забезпечення, визначених у довідці від 23.04.2008 №21/5-1202-3223, виданій Фінансово-економічною службою Служби безпеки України:

- посадовий оклад - 1890,00 грн;

- оклад за військове звання - 135,00 грн;

- процентна надбавка за вислугу років 40% - 810,00 грн;

- робота з таємн. виробами, носіями, док.15% 15% - 283,50 грн;

- надбавка за особливо важливі завдання 64% - 1814,40 грн;

- надбавка за оперативно-розшукову діяльність 30% - 567,00 грн;

- премія 10% - 189,00 грн.

Підсумок пенсії (з надбавками) з урахуванням доплати, склав 5528,75 грн.

Станом на 01.05.2018 позивачу було перераховано пенсію з 01.01.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», виходячи з 70 % грошового забезпечення у таких сумах грошового забезпечення, визначених у довідці від 06.04.2018 №21/3/2-133М/4364, виданій Фінансово-економічною службою Служби безпеки України:

- посадовий оклад - 9300,00 грн;

- оклад за військове звання - 1480,00 грн;

- процентна надбавка за вислугу років 50% - 5390,00 грн.

Розмір пенсії (з надбавками) з урахуванням підвищення склав 9578,34 грн.

Не погоджуючись з умовами перерахунку його пенсії та намагаючись вирішити спір в досудовому порядку, 22.04.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії виходячи із розміру 89% грошового забезпечення, враховуючи всі складові грошового забезпечення.

Листом від 10.05.2019 №96934/02/Т-6656 відповідач відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 , мотивуючи тим, що пенсія позивачу була перерахована з 01.01.2018 на підставі довідки, наданої уповноваженим органом про розмір грошового забезпечення станом на 01.03.2018, виходячи з 70% грошового забезпечення відповідно до норм законодавства, чинного на момент перерахунку. Відповідач підкреслив, що правові підстави для здійснення перерахунку на зазначених позивачем умовах відсутні. Одночасно відповідачем зазначено, що станом на 01.12.2017 пенсію за вислугу років позивачу було обраховано, виходячи з 90% грошового забезпечення за 33 роки вислуги.

Відповідно до розрахунку пенсії, доданого до вищезазначеного листа відповідачем, станом на 01.01.2019 пенсія позивача була розрахована, виходячи з 70 % грошового забезпечення у наступних сумах грошового забезпечення:

- посадовий оклад - 9300,00 грн;

- оклад за військове звання - 1480,00 грн;

- процентна надбавка за вислугу років 50% - 5390,00 грн.

Підсумок пенсії (з надбавками) з урахуванням підвищення склав 10448,67 грн.

Розглядаючи адміністративну справу по суті та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовані, зокрема, Конституцією України, Законом №2262-XII, Законом України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII), Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45, Постановою Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018, Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова 704).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині першій статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 63 Закону №2262-XII, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонери згодом надають додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами Закону№2262-XII. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію Закону №2262-XII.

Усі призначені за Законом №2262-XII пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, №2262-XII на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом №2262-XII, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до положень статті 13 Закону № 2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу), пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а"статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 і 4 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів.

Із наведеної статті випливає, що пенсія позивача, призначена йому з 16.01.2002, з урахуванням 33 років вислуги та звільнення у відставку за станом здоров`я, була призначена в максимальному розмірі 85%.

Як свідчать матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 , у подальшому відповідачем для обрахунку загального розміру позивача використано розмір 90% грошового забезпечення. Таким чином, твердження позивача, що відсоткове значення у 90% грошового забезпечення було зазначено ГУ ПФУ в м. Києві помилково, не знайшло документального підтвердження.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок № 45), згідно з пунктами 2 та 3 якого Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України (редакція, чинна на момент перерахунку пенсії позивача).

Тотожні за змістом положення щодо процедури перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовців у разі зміни розміру їх грошового забезпечення містяться у Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону № 2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Пунктом 5 згаданого Порядку визначено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Отже, підставою для перерахунку пенсії органом Пенсійного фонду України є довідка відповідного органу, в якій визначені складові для врахування під час перерахунку пенсії (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 17.10.2018 у справі №711/10648/16).

Судом установлено, що для перерахунку пенсії позивачу Фінансово-економічним управлінням Служби безпеки України видано довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії від 06.04.2018 №21/3/2-133М/4364, в якій зазначено посадовий оклад - 9300,00 грн; оклад за військове звання - 1480,00 грн; процентна надбавка за вислугу років 50% - 5390,00 грн. При цьому, розрахунок пенсії позивача не містить будь-яких інших складових - додаткових видів грошового забезпечення, премій і надбавок за відповідною або аналогічною посадою, що свідчить про їх відсутність у вказаній довідці.

Водночас суд зазначає, що Верховний Суд в постанові від 17.12.2019 в зразковій справі №160/8324/19 зазначив, що оскільки рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 «Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 (далі - Порядок №45), яке набрало законної сили 05.03.2019, у військовослужбовця виникає право на перерахунок пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки, надісланої компетентним органом до органу Пенсійного фонду України, з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Кабінет Міністрів України у Порядку №45 визначив, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права.

Поряд з тим, такий перерахунок провадиться головними управліннями Пенсійного фонду України у разі прийняття відповідного рішення Кабінетом Міністрів України на підставі надання вказаними органами довідок про розмір грошового забезпечення кожної особи.

Отже, перерахунок пенсій у визначеному порядку здійснюється на момент виникнення такого права виключно на підставі довідки уповноваженого органу про розмір грошового забезпечення. В той же час, без отримання належної довідки, виданої відповідним органом, у ГУ ПФУ в м. Києві відсутні підстави та повноваження для проведення перерахунку пенсії.

Одночасно, відповідно до правового висновку, який міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20.12.2018 у справі №686/15906/16-а, від 27.02.2019 у справі №753/23503/16 (адміністративне провадження №К/9901/20057/18), підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють орган Пенсійного фонду України.

Абзацом 1 пункту 5 Порядку №45, в редакції постанови №103 передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

При цьому, у Додатку 2 до Порядку №45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку постановою №103 було викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Зміни, внесені постановою №103, зокрема, до додатку 2 до Порядку №45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, відтак з 05.03.2019 - дня набрання законної сили рішенням у справі №826/3858/18, діє редакція додатку 2 до Порядку №45, яка діяла до зазначених змін.

Проте, суду не надано доказів отримання позивачем відповідної довідки з зазначенням додаткових видів грошового забезпечення, які позивач вважає за необхідне використати ГУ ПФУ в м. Києві для перерахунку пенсії, та, відповідно, надходження або подачі такої довідки до ГУ ПФУ в м. Києві.

Оскільки під час перерахунку пенсії відповідачем враховано всі складові, зазначені у довідці Фінансово-економічного управління Служби безпеки України від 06.04.2018 №21/3/2-133м/4364, суд дійшов висновку про необґрунтованість вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , враховуючи всі складові грошового забезпечення.

Стосовно вимог позивача визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у відмові провести перерахунок пенсії в розмірі 89% сум грошового забезпечення та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 в розмірі 89% сум грошового забезпечення, суд зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, пенсія позивачу була призначена з 16.01.2002 в розмірі 85% грошового забезпечення, тобто, у максимальному загальному розмірі, відповідно до положень ст.13 Закону № 2262-ХІ у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу. У заяві від 22.04.2019, якою позивач звернувся до відповідача, він просив здійснити перерахунок пенсії виходячи із розміру 89% грошового забезпечення. Листом від 10.05.2019 №96934/02/Т-6656 відповідач відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 , повідомивши, крім іншого, що станом на 01.12.2017 пенсію за вислугу років позивачу було обраховано, виходячи з 90% грошового забезпечення, що також підтверджується матеріалами пенсійної справи.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги позивача про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у відмові провести перерахунок пенсії в розмірі 89% сум грошового забезпечення, оскільки відповідач не мав правових підстав для здійснення перерахунку пенсії, виходячи із вказаного відсоткового значення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова 704) встановлено, зокрема, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (пункт 2 постанови). Також цією постановою установлені тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схема тарифних розрядів за основними типовими посадами, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями.

Пунктом 1 Постанови № 103 постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови № 704.

Основний розмір пенсії позивача, як зазначає відповідач у листі від 10.05.2019 №96934/02/Т-6656 та документально підтверджено матеріалами пенсійної справи №СБА7742-СБУ, складав 90% від грошового забезпечення.

Цей розмір застосовується незалежно від того, яка сума грошового забезпечення прийнята до розрахунку пенсії.

У зв`язку з цим слід зазначити, що відповідно до підпункту 8 пункту 6 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI у ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» внесені зміни, а саме: у частині другій цифри « 90» замінити цифрами « 80». Ці зміни набрали чинності з 01.10.2011.

27.03.2014 прийнято Закон № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі - Закон № 1166-VII), який набрав чинності з 01.04.2014, пунктом 23 Розділу II якого внесено зміни до Закону № 2262-XII, а саме: у частині другій статті 13 цифри « 80» замінено цифрами « 70». Ці зміни набрали чинності з 01.05.2014.

Тобто, зміна встановленого максимального розміру пенсії здійснювалась вже після призначення позивачу пенсії.

Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Між тим, суд зазначає, що стаття 13 Закону № 2262-XII регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку та, до того ж, не має зворотної дії у часі.

Зміни до статті 63 Закону № 2262-XII ні Законом № 3668-VI, ні Законом № 1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом № 1166-VII зміни до статті 13 Закону N 2262-XII щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років, є норми статті 63 Закону № 2262-XII.

Відтак, при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Тобто, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Суд зазначає, що відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону № 2262-ХІІ, уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.

Так, відповідно до статті 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 року №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (рішення № 5-рп/2002).

Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Також, суд зазначає, що 04.02.2019 року Верховним Судом ухвалено рішення у зразковій справі №240/5401/18, в якому Верховний Суд вказав ознаки типових справ, зокрема, це рішення суду є зразковим для справ, у яких предметом спору є зменшення відсоткового розміру основної пенсії, призначеної за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII при здійсненні перерахунку пенсії у зв`язку із прийняттям Постанови Кабінету Міністрів України № 704 відповідно до статті 63 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103.

Обставини зразкової справи, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права:

а) позивач є особою, якій призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII;

б) відповідачем є відповідне Головне управління Пенсійного фонду України, на обліку в якому перебуває позивач;

в) предметом спору є зміна відсоткового значення розміру пенсії при здійсненні її перерахунку з 01.01.2018 року на підставі Постанови КМУ №103 у зв`язку з підвищенням сум грошового забезпечення, що визначені станом на 01.03.2018 року відповідно до Постанови КМУ №704.

Такий самий суб`єктний склад сторін та предмет спору й в даній адміністративній справі №640/9924/19.

Враховуючи обставини даної адміністративної справи, судом при ухваленні рішення враховуються правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи №240/5401/18.

А також, судом враховуються правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019, якою рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 04.02.2019 залишено без змін у справі №240/5401/18.

За таких обставин у Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві були відсутні правові підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії позивача до 70% від відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку.

В свою чергу, відповідно до частин першої та другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями статті 9 Конституції України, статтею 14, частиною п`ятою статті 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Отже, беручи до уваги фактичні обставини даної справи та наявні у справі документальні докази, з урахуванням вимог частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою найбільш ефективного захисту порушених прав позивача у цьому випадку, суд вважає за необхідне визначити належний спосіб захисту порушених прав позивача у спірних правовідносинах, а саме, шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 в розмірі 90% сум грошового забезпечення. Враховуючи той факт, що перерахунок пенсії з 01 січня 2018 року позивачу був проведений у розмірі меншому, ніж передбачено законодавством з вини відповідача, суд приходить до висновку, що перерахунок пенсії позивачу з урахуванням 90% від сум грошового забезпечення слід провести саме з 01 січня 2018 року, тобто, з дня виникнення права на такий перерахунок.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Як свідчать наявна у матеріалах справи квитанція, позивачем при зверненні з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн. Відтак, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі 768,40 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 73-77, 90, 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення.

4. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ).

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку, визначеному статтями 293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з моменту складення повного тексту.

Суддя: Н.А. Добрівська