Справа № 160/6757/20
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 січня 2021 року м. Дніпросправа № 160/6757/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Лукманової О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "ДТЗ" на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.11.2020, ухвалену суддею Букіної Л.Є., по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "ДТЗ" до Дніпровської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень,-

в с т а н о в и В:

16.10.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу по справі №160/6757/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "ДТЗ" до Дніпровської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2020 року заяву залишено без розгляду.

27.10.2020 року від представника позивача повторно надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просить прийняти додаткове рішення шляхом вирішення питання про стягнення судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.11.2020 у задоволенні клопотання представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "ДТЗ" до Дніпровської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень відмовлено.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити на новий розгляд до суду першої інстнції .

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що узгодження та підписання Специфікації №2від 30.09.2020р. до Договору від 04.03.2020р. після виконання усього комплексу послуг, пов`язаних з підготовкою та супроводом данної справи в суді не суперечить ані умовам договору, ані вимогам діючого законодавства.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема: витрати на професійну правничу допомогу; витрати, що пов`язані із прибуттям до суду.

Питання, що стосуються витрат на професійну правничу допомогу, регулюються статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до частини 2 цієї статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, частиною 5 цієї ж статті визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Зі змісту вказаних норм вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, тоді як обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Поряд з цим, відповідно до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно зі ч. ч. 3, 4 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Отже, законодавцем чітко визначено умови та проміжок часу для подання заяви та відповідних доказів, що підтверджують розмір понесених стороною судових витрат, які вона сплатила, а саме: така заява повинна подаватися:

- до закінчення судових дебатів;

- або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови надання стороною відповідної заяви про це до закінчення судових дебатів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверженно матеріалами справи, Товариством до прийняття рішення у справі заявлялося клопотання про відкшодування витрат на професійну допомогу та долучено до матеріалів справи лише договір про надання професійної правничої допомоги від 04.03.2020 року, укладеного між Товариством та адвокатом Молочок Андрієм Олександровичем.

Позивачем, не були надані докази понесення таких витрат. Наведені обставини призвели до необізнаності відповідача про об`єм та розмір наданих послуг на професійну правничу допомогу, та своєчасного висловлення ним заперечень щодо відшкодування витрат під час розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи до суду надана лише специфікація, яка містить істотні умови договору (зокрема предмет і ціна), та укладена сторонами не до моменту надання послуг, а вже після прийняття цих послуг Товариством.

За таких обставин, суд першої інстації правомірно дійшов висновку щодо відмови у задоволенні клопотання про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "ДТЗ" до Дніпровської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми процесуального права.

Передбачені ст.320 КАС України підстави для скасування ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України,- суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "ДТЗ" залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.11.2020р. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова

суддя О.М. Лукманова