Справа № 320/3453/21
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2021-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху

29 березня 2021 року м. Київ № 320/3453/21
Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:
25 березня 2021 р. до Київського окружного адміністративного суду звернулась Військова частина НОМЕР_1 за позовною заявою до ОСОБА_1 , в якому позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 заборгованість в сумі 2 892 401 грн. 06 коп. за шкоду, заподіяну державі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.
Суд зазначає, що всупереч вимогам ст.160 КАС України не зазначено в позовній заяві реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.
Згідно з вимогами ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини

Так, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 28 липня 2019 р. № 2307 про результати службового розслідування за фактом виявлення нестачі технічних засобів та майна продовольчої служби на продовольчому складі № 1 військового містечка військової частини НОМЕР_1 майору ОСОБА_1 винесена сувора догана. Встановлено, що ним завдано збитки на суму 266373 грн. 96 коп., які підлягають стягненню.

Також, наказом тимчасово виконуючого обв`язки командира військової частини НОМЕР_1 від 12 серпня 2019 р. № 2446 про результати службового розслідування за фактом нестачі технічних засобів та майна продовольчої служби встановлено, що майором ОСОБА_1 було втрачене майно на загальну суму 2 835 498 грн. 99 коп. Вказана сума підлягає поверненню.

Судом з наданих до позовної заяви документів встановлено, що майора ОСОБА_1 , начальника продовольчої служби тилу військової частини НОМЕР_1 , звільнено наказом командувача військ ІНФОРМАЦІЯ_1 (по особовому складу) від 28 вересня 2019 року № 265 у запас відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 26 ЗУ Про військовий обов`язок і військову службу за підпунктом б частини п`ятої (за станом здоров`я).

З 30.01.2020 майора ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до Білоцерківського ОМВК Київської області, що підтверджується копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30 січня 2020 р. № 32.

Позивач вказує, що до звільнення відповідач добровільно відшкодовував збитки завдані державі. Тому, станом на 10 квітня 2020 р. заборгованість становить 2 892 401 грн. 06 коп.

Законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 3 жовтня 2019 р. № 160-IX визначено, що матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 10 Закону від 3 жовтня 2019 р. № 160-IX відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону.

Статтею 12 Закону від 3 жовтня 2019 р. № 160-IX встановлено, що у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Тобто, обов`язковою умовою для відшкодування шкоди завданої державі в судовому порядку є відмова особи від її добровільного відшкодування.

При цьому, звертаючись до суду позивач не посилається у позові та не надає суду жодного доказу того, що ОСОБА_1 відмовився від добровільного відшкодування заборгованості в сумі 2 892 401 грн. 06 коп. за шкоду, заподіяну державі.

Разом з тим, частиною другою статті 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Ураховуючи те, що Військова частина НОМЕР_1 не посилається у позові та не надає жодного доказу того, що ОСОБА_1 відмовився від добровільного відшкодування заборгованості в сумі 2 892 401 грн. 06 коп., у суду, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі, відсутня можливість перевірити дотримання позивачем процесуального строку звернення до суду, відлік якого починається з моменту відмови відповідача від добровільного відшкодування заборгованості.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позовну заяву із вимогою стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, подано суб`єктом владних повноважень до закінчення строку, визначеного частиною другою статті 122 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 р. № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розміри ставок судового збору визначені ст. 4 Закону № 3674-VI.

Так, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою, розмір судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 1 січня 2021 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2270 гривень).

Позовна заява містить 1 вимогу майнового характеру.
На потвердження сплати судового збору Військовою частиною НОМЕР_1 надано платіжне доручення від 21 квітня 2020 р. № 958 про сплату судового збору у розмірі 21 020 грн. 00 коп.

Дослідивши вказану квитанцію судом встановлено, що вказану квитанцію було надано та закріплено за адміністративною справою № 320/3975/20, що підтверджується випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, а тому суд не може прийняти до цієї справи квитанцію, яка була прикріплена до іншої справи, а саме: справи № 320/3975/20. Подання такої квитанції, яка не має відношення до справи, є уведення суду в оману та зловживання процесуальними правами, що суперечить приписам ст.45 КАС України.

Суддя зазначає, що за подачу позову майнового характеру суб`єкт владних повноважень повинен був заплатити 22 700 грн. 00 коп. (2 892 401 грн. 06 коп./1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб = 22 700 грн. 00 коп.).

При цьому до позовної заяви додано клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі, з огляду на фінансування військової частини з бюджету та відсутність коштів для сплати судового збору.

Розглянувши зазначене клопотання, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно з вимогами частиною першою статті 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до вимог статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З указаного вбачається, що Військова частина НОМЕР_1 не є суб`єктом, на яку розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати, а тому клопотання не підлягає задоволенню.

Аналогічну правову позицію викладено в ухвалах Верховного Суду від 10 січня 2018 р. у справі № К/9901/12/18, від 12 січня 2018 року у справах № К/9901/2132/18, № К/9901/2135/18, № К/9901/2131/18, та № К/9901/2134/18.

Окрім цього, положеннями ч. 1 ст. 161 КАС України встановлено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з вимогами ч. 1 та 2 ст. 94 КАС України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

За приписами ч. 4 ст. 94 КАС України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Однак, всупереч вимог вказаних норм КАС України, військовою частиною до позовної заяви додано копії документів, які не засвідчені, як це встановлено Національним стандартом України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації". Зокрема, згідно з пунктом 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 р. № 55, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту "підпис". Така відмітка проставляється на кожному аркуші засвідченої копії документа.

Висновок про те, що подання незасвідчених у передбачений законом спосіб ксерокопій документів є порушенням норм процесуального права, узгоджується з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 11 вересня 2018 р. у справі № 826/15414/17 (№ К/9901/58858/18).

Зазначена вище обставина вказує на невідповідність позовної заяви вимогам ст. 160-161 КАС України.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин суддя вважає за необхідне залишити без руху позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 з наданням часу для усунення зазначених недоліків.

Указані недоліки повинні бути усунені шляхом подання до суду:

- належним чином оформленої позовної заяви відповідно до вимог ст. 160 КАС України, а також докази направлення її відповідачу;

- належним чином завірених доказів того, що ОСОБА_1 відмовився від добровільного відшкодування заборгованості в сумі 2 892 401 грн. 06 коп. за шкоду, заподіяну державі, інші докази дотримання строку звернення до суду з цим позовом, визначені ст.122 КАС України;

- оригінал платіжного доручення про сплату судового збору у розмірі 22 700 грн. 00 коп.;

- копії документів, що додані до позовної заяви, які мають бути засвідчені, відповідно до Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації" для суду.

Керуючись ст.ст. 161, 169, 171 КАС України, суддя,

у х в а л и в:
Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, - залишити без руху.

Установити позивачеві десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.
Відповідно до пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Журавель В.О.