Справа № 160/10237/19
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Неклеса О.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Істрейт» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
Товариство з обмеженою відповідальністю «Істрейт» (далі позивач, ТОВ «Істрейт», підприємство) звернулось до суду з позовною заявою до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі відповідач, Офіс ВПП ДФС), в якій просить:
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДФС суму сплаченого ТОВ «Істрейт» суму судового збору в розмірі 1 921,00 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.10.2019 року відкрито провадження у вказаній адміністративній справі, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
04.03.2021 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Істрейт» на адресу суду надійшла заява про поновлення провадження по справі, оскільки рішення у справі №160/6072/19 набрало законної сили.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Офісом ВПП ДФС було проведено камеральну перевірку ТОВ «Істрейт» з питання своєчасності сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість, за результатами якої складено акт перевірки №487/28-10-46-13/37213365 від 18.10.2018 року.
Наведено податкове повідомлення-рішення було оскаржене до Державної фіскальної служби України та залишено без змін, а скарга позивача - без задоволення.
29.05.2019 року посадовою особою Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС було проведено камеральну перевірку ТОВ «Істейт» з питання своєчасності сплати до бюджету узгодженої суми грошового зобов`язання визначеного контролюючим органом у податковому повідомленні-рішенні, за результатами проведеної перевірки, за наслідками якої складено акт перевірки №279/28-10-46-13/37213365.
Позивачем було подано до Державної фіскальної служби України скаргу від 12.07.2019 року на вищевказане податкове повідомлення-рішення.
Рішенням Державної податкової служби України №1746/6/99-00-08-05-05 від 13.09.2019 року податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу позивача без задоволення.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.07.2020 року у справі №160/6072/19 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДПС № від 22.11.2018 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 17 935,35 грн.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду 29 липня 2020 року по адміністративній справі №160/6072/19 залишено без змін.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення від 26.06.2019 року № протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України (далі ПК України, тут і надалі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до п.54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством; дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках; згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган; дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом; результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Згідно з п.56.1 ст.56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.2 ст.56 ПК України визначено, що у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Відповідно до п.56.10 ст.56 ПК України рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, прийняте за розглядом скарги платника податків, є остаточним і не підлягає подальшому адміністративному оскарженню, але може бути оскаржене в судовому порядку.

Згідно з п.56.15 ст.56 ПК України скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Пунктом 56.17 ст.56 ПК України визначено, що процедура адміністративного оскарження закінчується: днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк; днем отримання платником податків рішення відповідного контролюючого органу про повне задоволення скарги; днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику; днем звернення платника податків до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань, що оскаржувались.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.

Відповідно до п.56.18 ст.56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

З вищевикладених норм права випливає висновок, що у разі адміністративного оскарження рішення контролюючого органу, днем узгодження грошового зобов`язання платника податків вважається день закінчення процедури адміністративного оскарження. Скарга платника податків зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

При цьому, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.07.2020 року по справі №160/6072/19, яке набрало законної сили, встановлено, що податкове повідомлення-рішення № від 22.11.2018 року було оскаржено до Державної фіскальної служби України та рішенням Державної фіскальної служби України №6266/6/99-99-11-06-01-25 від 08.02.2019 року податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скарга позивача - без задоволення.

Наведені обставини, в силу приписів ч.4 ст.78 КАС України, не доказуються при розгляді цієї справи.

Як зазначив відповідач у відзиві та не заперечує позивач, відповідно бази даних ДФС АІС «Скарга» рішення Державної фіскальної служби України №6266/6/99-99-11-06-01-25 від 08.02.2019 року було отримано позивачем 12.02.2019 року.

Отже, днем закінчення процедури адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення № від 22.11.2018 року та, відповідно, днем узгодження грошового зобов`язання визначено зазначеним податковим повідомленням-рішенням, є день отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику - 12.02.2019 року.

Як зазначено у рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.07.2020 року по справі №160/6072/19, з позовною заявою до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 22.11.2018 року позивач звернувся 01.07.2019 року.

Тоді як, камеральна перевірка ТОВ «Істейт» з питання своєчасності сплати до бюджету узгодженої суми грошового зобов`язання визначеного контролюючим органом у податковому повідомленні-рішенні, за результатами проведеної перевірки, за наслідками якої складено акт перевірки №279/28-10-46-13/37213365 від 29.05.2019 року, була проведена у проміжок часу після закінчення процедури адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення № від 22.11.2018 року та до моменту звернення позивача до суду з позовною заявою про оскарження наведеного податкового повідомлення-рішення.

Також, у наведений проміжок часу (після закінчення процедури адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення № від 22.11.2018 року та до моменту звернення позивача до суду з позовною заявою про оскарження наведеного податкового повідомлення-рішення) було прийнято і податкове повідомлення-рішення від 26.06.2019 року №, яким ТОВ «Істейт» зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% від несвоєчасно сплаченого грошового зобов`язання 16 281,84 грн., в сумі 3 256,37 грн.

Відповідно до п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно з п.126.1 ст.126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Враховуючи те, що з 12.02.2019 року по 31.06.2019 року (включно) грошове зобов`язання позивача визначене податковим повідомленням-рішенням № від 22.11.2018 року у розмірі 16 281,84 грн. мало статус узгодженого (згідно приписів ст.56 ПК України) та не було сплачено протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження, у відповідача були наявні підстави для проведення 29.05.2020 року камеральної перевірки з питання своєчасності сплати до бюджету узгодженої суми грошового зобов`язання визначеного контролюючим органом у податковому повідомленні-рішенні № від 22.11.2018 року та прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 26.06.2019 року.

За наведених обставин суд вважає податкове повідомлення-рішення № від 26.06.2019 року таким, що було прийнято правомірно, на підставі та у межах наданих відповідачу повноважень, а тому підстави для визнання його протиправним відсутні.

Проте, як встановлено з матеріалів справи, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.07.2020 року у справі №160/6072/19 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДПС № від 22.11.2018 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 17 935,35 грн.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 липня 2020 року по адміністративній справі №160/6072/19 залишено без змін.

Отже, на цей час податкове повідомлення-рішення № від 22.11.2018 року визнано протиправним та скасовано у судовому порядку, рішення суду про скасування наведеного податкового повідомлення-рішення набрало законної сили 10.02.2021 року.

Враховуючи те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 26.06.2019 року №, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «Істрейт» застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 3256,37 грн., було винесено з огляду факт несвоєчасної сплати ТОВ «Істейт» суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість, визначеного у податковому повідомленні-рішенні від 22.11.2018 року №, яке наразі скасовано, підстави для сплати позивачем штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 3256,37 грн. відсутні, а тому податкове повідомлення-рішення від 26.06.2019 року № підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст. 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч.1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з ч. 2 ст.73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем по справі, як суб`єктом владних повноважень, рішення якого оскаржується, виконано покладений на нього обов`язок доказування правомірності прийняття спірного податкового повідомлення-рішення від 26.06.2019 року №.

Проте, оскільки на момент розгляду справи скасовано податкове повідомлення-рішення від 22.11.2018 року №, несвоєчасна сплата суми грошового зобов`язання за яким стала підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, існують підстави для скасування податкового повідомлення-рішення від 26.06.2019 року №.

За наведених обставин суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовної заяви.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовну заяву задоволено частково, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають частковому стягненню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Істрейт» за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме 1/2 від 1921 грн. = 960, 50 грн.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 78, 139, 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Істрейт» (49069, Дніпропетровська обл., м.Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, б.13, ) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м.Київ, вул.Дегтярівська, 11 г, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 26.06.2019 року №, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «Істрейт» застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 3256,37 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Істрейт» ) судовий збір у розмірі 960 (дев`ятсот шістдесят) грн. 50 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 29.03.2021 року.

Суддя О.М. Неклеса