Справа № 640/5393/20
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2021-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2021 року м. Київ № 640/5393/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрівської Н.А., розглянувши за правилами спрощеного (письмового) позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доДепартаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України
провизнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (далі по тексту - відповідач) в якій позивач просить:

- визнати протиправною відмову Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України у зарахуванні полковнику поліції ОСОБА_1 , начальникові протидії Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України стажу служби в податковій міліції до стажу служби в поліції відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію»;

- зобов`язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України здійснити перерахунок та зарахувати полковнику поліції ОСОБА_1 , начальникові управління протидії корупції Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України стаж служби в податковій міліції, сформований за період з 01 травня 1998 року по 01 квітня 2004 року у загальній кількості 5 років 11 місяців 00 днів, до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки відповідно до статті 78 Податкового кодексу України.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що він у період з 17 червня 1996 року по 23 листопада 1997 року проходив в Збройних Сила України, з 01 травня 1998 року по 01 квітня 2004 року - в органах податкової міліції (5 років 11 місяців 00 днів), з 01 червня 2004 року по 06 листопада 2015 року - в органах внутрішніх справ (6 років 09 місяців 17 днів), а з 07 листопада 2015 року по теперішній час проходить службу в Національній поліції України, має офіцерське звання «полковник поліції» та з 14 листопада 2019 року перебуває на посаді начальника управління протидії корупції Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

14 березня 2019 року, як вказує позивач у своїй позовній заяві, він звернувся до відповідача з заявою, в якій просив повідомити йому, яка вислуга років в календарному обчисленні зарахована йому при прийнятті на службу в Національну поліцію, а саме, станом на 07 листопада 2015 року, а також просив зазначити розмір надбавки за вислугу років.

У відповідь на вказану заяву позивача, відповідачем було надано довідку від 10 квітня 2019 року, в якій, у тому числі, зазначено, що стаж служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років згідно статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» станом на 07 листопада 2015 року складав 12 років 10 місяців 11 днів. Також зазначено, що розмір надбавки за стаж служби в поліції становив 25%, а також вказано, що стаж служби в податковій міліції в період служби з 01 травня 1998 року по 01 квітня 2004 року складав 5 років 11 місяців 00 днів.

Тобто, до стажу служби в поліції не було зараховано стаж служби позивача в податковій міліції, у зв`язку з чим останній 16 січня 2020 року звернувся до відповідача з заявою, в якій просив зарахувати стаж служби в податковій міліції до стажу служби в поліції, проте, листом від 10 лютого 2020 року №К-16о/п/42-02/01-2020 у задоволенні його заяви та зарахуванні стажу було відмовлено, що стало підставою для звернення до адміністративного суду з цією позовною заявою.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2020 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) на підставі пункту 10 частини 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідачем не надано суду відзив на позовну заяву, натомість надано заяву, в якій представник відповідача просить суд вирішити спір на власний розсуд за наявними в ній матеріалами.

Крім того матеріали справи містять неодноразові звернення позивача до суду щодо прискорення розгляду справи у зв`язку з великим значенням вирішення спору для відновлення порушених прав позивача.

Ознайомившись із письмово викладеними доводами учасників справи, дослідивши подані документи і матеріали, суд встановив такі обставини справи.

Як свідчать матеріали справи, позивач з 07 листопада 2015 року проходить службу в органах поліції та з 14 листопада 2019 року перебуває на посаді начальника управління протидії корупції Національної поліції України на підставі наказу Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 14 листопада 2019 року №269 о/с.

Також, матеріалами справи підтверджується, що у період з 01 травня 1998 року по 01 квітня 2004 року позивач проходив службу в органах податкової міліції, всього стаж служби в органах податкової міліції 5 років 11 місяців 00 днів.

14 березня 2019 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив повідомити, яка вислуга років в календарному обчисленні зарахована позивачу при прийнятті на службу до Національної поліції, а саме, станом на 07 листопада 2015 року, а також вказати розмір надбавки за вислугу років.

У відповідь на вказану заяву Департаментом внутрішньо безпеки Національної поліції України складено довідку від 10 квітня 2019 року №25, в якій зазначено, що відповідно до матеріалів особової справи полковника поліції ОСОБА_1 стаж служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років згідно статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» оголошено наказом НПУ від 04 грудня 2015 року №243 о/с та станом на 07 листопада 2015 року складає 12 років 10 місяців 11 днів (служба в Збройних Силах України з 17 червня 1996 року по 23 листопада 1997 року - військовий квиток НОМЕР_1 , служба в органах внутрішніх справ - з 01 червня 2004 року по 06 листопада 2015 року). Розмір надбавки за стаж служби в поліції станом на 07 листопада 2015 року становив 25%. Стаж служби в податковій міліції в період служби з 01 травня 1998 року по 01 квітня 2004 року складав 05 років 11 місяців 00 днів.

16 січня 2020 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив зарахувати до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової відпустки, служби в податковій міліції - 5 років 11 місяців 00 днів в період служби з 01 травня 1998 року по 01 квітня 2004 року.

Листом від 10 лютого 2020 року №К-16 о/п/42-02/01-2020 Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України повідомив позивача про те, що стаж служби в органах податкової міліції не може бути зарахований до стажу служби в поліції, у зв`язку з тим, що статтею 78 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено вичерпний перелік видів служб та часу роботи, які зараховуються до стажу служби в поліції, і служба в підрозділах податкової міліції Державної податкової служби України в цьому переліку відсутня.

Позивач, не погоджуючись з тим, що Департаментом внутрішньої безпеки Національної поліції України при обчисленні надбавки за вислугу років та тривалості додаткової оплачуваної відпустки не враховувався стаж за службу в податковій міліції, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до положень статті 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про національну поліцію» визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Згідно з частинами 1 - 2 статті 59 Закону України «Про національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Приписами статті 78 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Так, частинами 2, 4 цієї статті визначено, що до стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

Наведене в сукупності свідчить, що до стажу служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу.

Так, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби та у зв`язку з проведенням адміністративної реформи в Україні» від 05 липня 2012 року №5083-VI визнано таким, що втратив чинність, Закон України «Про державну податкову службу в Україні» та внесено зміни до Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 353.1 статті 353 Податкового кодексу України особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

За змістом пункту 353.4 цієї статті Податкового кодексу України особам, яких прийнято на службу до податкової міліції на посади начальницького і рядового складу, присвоюються такі спеціальні звання: вищий начальницький склад: генерал-полковник податкової міліції; генерал-лейтенант податкової міліції; генерал-майор податкової міліції; старший начальницький склад: полковник податкової міліції; підполковник податкової міліції; майор податкової міліції; середній начальницький склад: капітан податкової міліції; старший лейтенант податкової міліції; лейтенант податкової міліції; молодший начальницький склад: старший прапорщик податкової міліції; прапорщик податкової міліції; рядовий склад: рядовий податкової міліції.

Згідно з пунктами 1, 2 та 3 Інструкції про порядок обчислення стажу служби для виплати винагороди за вислугу років особам начальницького складу податкової міліції державної податкової служби України, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 15 травня 2008 року № 313, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 червня 2008 року за № 553/15244, ця Інструкція визначає порядок обчислення стажу служби для виплати винагороди за вислугу років особам начальницького складу податкової міліції державної податкової служби України, яка виплачується особам начальницького складу податкової міліції у розмірах і порядку відповідно до законодавства.

Дія цієї Інструкції поширюється на осіб, які перебувають на службі в податковій міліції і яким відповідно до законодавства присвоєні спеціальні звання начальницького складу податкової міліції, у тому числі осіб начальницького складу податкової міліції, що працюють на посадах державних службовців структурних підрозділів органів державної податкової служби України із залишенням їх у кадрах податкової міліції, та тих, що працюють в інших органах державної влади або на підвідомчих їм підприємствах, установах і в організаціях, а також в органах місцевого самоврядування, до яких вони відряджені відповідно до законодавства для виконання спеціальних робіт або обов`язків, із залишенням їх у кадрах податкової міліції.

Обчислення періодів служби для визначення стажу здійснюється у календарному обчисленні (один місяць служби за один місяць) у порядку, передбаченому законодавством для визначення стажу служби для призначення пенсії за вислугу років начальницькому складу податкової міліції (пункт 3 Інструкції).

Крім того, судом враховується, що постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 1998 року №1716 «Про проходження служби особами начальницького складу податкової міліції та обчислення їм вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги» визначено, що особи начальницького складу податкової міліції проходять службу в порядку, встановленому Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №114.

Пунктом 2 вказаної постанови встановлено:

- поширити на осіб начальницького складу податкової міліції та курсантів Академії державної податкової служби чинність постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 року №426 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань»;

- для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, особам начальницького складу податкової міліції та курсантів Академії державної податкової служби крім служби та часу, передбачених зазначеною постановою, до вислуги років зараховується служба в податковій міліції (органах податкової поліції) на посадах начальницького складу з дня призначення на відповідну посаду.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» передбачено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті «ж» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Відтак, служба в податковій міліції здійснювалась в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, тобто має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, тому повинна зараховуватись до стажу служби в поліції на підставі пункту 3 частини 2 статті 78 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно з пунктом «б» частини 1 статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д» статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються служба в органах внутрішніх справ, поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

До вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби (частина 2 статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ»).

За таких підстав, суд вважає, що дій відповідача в частині відмови у зарахуванні позивачу до стажу служби в органах поліції стажу служби в органах податкової міліції у період з 01 травня 1998 року по 01 квітня 2004 року є протиправними, тому позовні вимогі в цій частині та, відповідно, в частині зобов`язання відповідача зарахувати до вислуги років у поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років у податковій міліції, що станом на 07 листопада 2015 року становила 05 років 11 місяців 00 днів та здійснити перерахунок вислуги років підлягають задоволенню, оскільки служба в податковій міліції зараховується до стажу служби в поліції.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На переконання суду, відповідачем не доведено правомірності вчинених дій, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини 5 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки матеріали справи не містять доказів понесення сторонами судових витрат, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат та компенсації судових витрат за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, відсутні.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. 2, 5-11, 73-77, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до стажу служби в поліції стажу служби в податковій міліції у період з 01 травня 1998 року по 01 квітня 2004 року відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію».

3. Зобов`язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України (01601, місто Київ, вулиця Богомольця, будинок 10, ) зарахувати ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до вислуги років у поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років у податковій міліції у період з 01 травня 1998 року по 01 квітня 2004 року, що станом на 07 листопада 2015 року становила 5 років 11 місяців 00 днів.

4. Зобов`язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України (01601, місто Київ, вулиця Богомольця, будинок 10, ) здійснити перерахунок вислуги років ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) відповідно до положень статті 78 Закону України «Про Національну поліцію», починаючи з 07 листопада 2015 року.

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку, визначеному статтями 293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з моменту складення повного тексту.

Суддя: Н.А. Добрівська