Справа № 300/1091/20
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2021-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 рокуЛьвівСправа № 300/1091/20 пров. № А/857/1666/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.,

за участю представника позивача Харук М.Т.,

за участю представника відповідача Ярмак Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року, прийняте суддею Матуляк Я.П. об 11 годині 31 хвилині у місті Івано - Франківську, повний текст складений 07.12.2020 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Західтехногазінвест» до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Західтехногазінвест» звернулося в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05.02.2020 за № та за № в частині, від 07.11.2019 за № , за № та за № .

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення № , № , № від 07.11.2019, № від 05.02.2020 та № від 05.02.2020 в частині збільшення суми грошового зобов`язання за податковим зобов`язанням в розмірі 1826359,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 456590,00 грн. Стягнуто з Головного управління ДПС в Івано-Франківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Західтехногазінвест» судовий збір в сумі 21020 грн.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що в акті перевірки висновки відповідача, що слугували підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень не підтверджуються жодними належними доказами, носять швидше інформаційний характер, а самі по собі результати проведеної перевірки не можуть чітко та об`єктивно виявити та підтвердити факт порушення позивачем вимог податкового законодавства.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Головне управління ДПС в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про правильність висновків перевірки щодо порушень допущених позивачем під час здійснення господарської діяльності, та як наслідок, правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Зокрема зазначає, що проведеною перевіркою не встановлено фактів передачі ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , ОСОБА_4 товарів/робіт/послуг до покупця ТОВ «Західтехногазінвест», що свідчить про укладення угод без мети настання реальних наслідків. Отже, перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 протягом перевіреного періоду здійснювали діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам, в тому числі і для ТОВ «Західтехногазінвест» в частині формування витрат.

В зв`язку з недоведеністю факту використання списаних матеріалів для спорудження/буріння газових свердловин №15-Гуцулівська та №17-Гуцулівська, не підтвердження отримання замовником (ТОВ «Надрагаз») таких списаних матеріалів, перевіркою не підтверджено використання саме таких матеріалів у господарській діяльності (без урахування частини матеріалів, придбання яких оформлено від наступних суб`єктів господарювання, по яких перевіркою встановлено неможливість реального здійснення господарських операцій: ТОВ «Промислова компанія «Завод Агродеталь» () в сумі 50001 грн, ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в сумі 675000 грн, ФОП ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в сумі 4512,44 грн, ТОВ «К.Д.В» () в сумі 48000 грн, ТОВ «Галицький промисловий Альянс» () в сумі 7500 грн, ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) в сумі 821500 грн, ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ) в сумі 200445 грн).

Також суд надав перевагу доводам позивача, щодо його статусу податкового агента в даному випадку, стверджує про необґрунтований висновок органу ДПС в частині щодо присвоєння товариству статусу податкового агента.

Однак твердження Позивача спростовують саме дії позивача, зокрема щодо виплати доходу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на виконання умов укладених договорів. Як зафіксовано у акті перевірки частково ОСОБА_7 виплачено дохід у розмірі 8 659 грн. та утримано податок на доходи фізичних осіб та військовий збір. Аналогічна ситуація по взаємовідносинах із ОСОБА_6 - виплачений дохід 205 210 грн. та відповідно утримані податки.

Тобто фактично заперечуючи статус податкового агенту, позивач фактично своїми діями виконує зобов`язання податкового агента, чим підтверджує саме позицію органу ДПС.

Несприятливі наслідки недостатньої обережності у підприємницькій діяльності покладаються на особу, якою укладено відповідні правочини, та не можуть бути перенесені на бюджет шляхом зменшення податкових зобов`язань та провадження необґрунтованих виплат. У випадку недобросовісності контрагентів покупець несе ризик своєї бездіяльності не лише по виконанню господарсько- правових зобов`язань, але і в рамках податкових правовідносин, позаяк в силу вимог податкового законодавства позбавляється можливості скористатися пільговим порядком обчислення бази оподаткування у зв`язку з відсутністю належним чином оформлених первинних документів.

Просить скасувати рішення суду.

Позивач надав суду відзив на апеляційну скаргу, у якому він заперечує щодо доводів апеляційної скарги, зазначає про законність та обґрунтованість судового рішення, просить залишити його без змін.

Під час апеляційного розгляду представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, покликаючись на викладені в ній доводи.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги, покликаючись на те, що оскаржуване рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення учасників справи, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що в період з 16.09.2019 по 04.10.2019 на підставі наказів від 03.09.2019 №16 та від 26.09.2019 №128 ГУ ДПС в Івано-Франківській області проведена документальна планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Західтехногазінвест» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, валютного законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018.

За результатами перевірки відповідачем складено Акт №153/09-19-05-05/39441303 від 11.10.2019 (т.1 а.с. 19-80).

Перевіркою виявлено наступні порушення:

- п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, п.5, п.6, п.7, п.10, п.11, п.12 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», в результаті чого встановлено завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування по податку на прибуток за 2018 рік у сумі 53 999 грн. та заниження податку на прибуток всього у сумі 2409987 грн, у тому числі за 2016 рік в сумі 165487 грн, за 2017 рік в сумі 1008697 грн, за 2018 рік в сумі 1235803 грн;

- пп.14.1.36, пп.14.1.185, пп. «в» пп. 14.1.191, пп.14.1.202 п.14.1 ст.14. пп. «а» п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.189.1 ст.189, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.5, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.7 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість всього в сумі 1983443 грн, в тому числі за січень 2016 року в сумі 11667 грн, за лютий 2016 року в сумі 16331 грн, за листопад 2016 року в сумі 9155 грн, за березень 2017 року в сумі 57823 грн, за квітень 2017 року в сумі 20000 грн, за травень 2017 року в сумі 115835 грн, за червень 2017 року в сумі 715491 грн, за липень 2017 року в сумі 499 грн, за серпень 2017 року в сумі 1481 грн, за вересень 2017 року в сумі 2114 грн, за квітень 2018 року в сумі 40000 грн, за червень 2018 року в сумі 15000 грн, за липень 2018 року в сумі 75465 грн, за серпень 2018 року в сумі 61000 грн, за жовтень 2018 року в сумі 786011 грн, за грудень 2018 року в сумі 55571 грн;

- пп. 164.2.20 п. 164.2 ст.164. пп. 168.1.1 п. 168.1 ст.168 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податку з доходів фізичних осіб в сумі 138586,36 грн, в тому числі за квітень 2017 року в сумі 31111,83 грн, за червень 2017 року в сумі 15314,53 грн, за липень 2017 року в сумі 7920 грн, за серпень 2017 року в сумі 8640 грн, за вересень 2017 року в сумі 5760 грн, за жовтень 2017 року в сумі 18720 грн, за листопад 2017 року в сумі 18720 грн, за грудень 2017 року в сумі 18720 грн, за січень 2018 року в сумі 13680 грн;

- п.57.1 ст.57 розділу II, пп. 168.1.1, 168.1.2, 168.1.4, 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п. 176.2 ст.176 Податкового кодексу України, в результаті чого несвоєчасно перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб в сумі 4261,64 грн;

- пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку №1020 від 24.10.2010 року, в частині невідображення нарахованих доходів за ознакою « 126» у поданих розрахунках форми 1-ДФ за 2-4 квартали 2017 року та 1 квартал 2018 року;

- п.16 прим.1 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України, в результаті чого занижено військовий збір всього в сумі 11548,86 грн, в тому числі: за квітень 2017 року в сумі 2592,65 грн, за червень 2016 в сумі 1276,21 грн, за липень 2017 року в сумі 660 грн, за серпень 2017 року в сумі 720 грн, за вересень 2017 року в сумі 480 грн, за жовтень 2017 року в сумі 1560 грн, за листопад 2017 року в сумі 1560 грн за грудень 2017 року в сумі 1560 грн, за січень 2018 року в сумі 1140 грн;

- п.57.1 ст.57 розділу II п.16 прим.1 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України, в результаті чого несвоєчасно перераховано до бюджету військовий збір в сумі 355,14 грн;

- п. 1 ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», в результаті чого занижено єдиний внесок за квітень 2018 року в сумі 380,93 грн.;

- пп.9 п.1 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», в результаті чого ТОВ «Західтехногазінвест» здійснювало безліцензійну діяльність протягом січня-березня 2018 року.

Не погоджуючись з висновками перевірки позивач 21.10.2019 направив на адресу відповідача заперечення (т.1 а.с.81-88).

Листом від 04.11.2019 за №711/10/09-19-05-05-19 відповідач надав відповідь на заперечення, згідно якої висновки Акту перевірки є законними та зроблені без порушень вимог чинного законодавства (т.1 а.с.89-91).

07.11.2019 відповідно до висновків Акту перевірки ГУ ДПС в Івано-Франківській області винесло податкові повідомлення-рішення за №, №, №, №, №, №, вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю- та рішення № про застосування штрафних санкцій (т.1 93-97).

Позивач скористався правом передбаченим п.56.1 ст. 56 Податкового кодексу України та 21.11.2019 подав до ДПС України скаргу на зазначені рішення (т.1 а.с.101-109).

Рішенням ДПС України №14396/6/99-00-08-06-01 від 24.12.2019 про результати розгляду скарги в частині розгляду скарги щодо вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ю- та рішення № від 07.11.2019 року про застосування штрафних санкцій, частково задоволено скаргу позивача та зобов`язано відповідача винести нові рішення (т. 1 а.с.113,114).

На виконання рішення ДПС України №14396/6/99-00-08-06-01 від 24.12.2019, відповідачем винесено нові рішення з якими позивач погодився.

Рішенням ДПС України №2500/6/99-00-08-05- 01-06 від 21.01.2020 про результати розгляду скарги в частині розгляду скарги щодо податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 07.11.2019 №, №, №, №, №, №, скаргу позивача задоволено частково та зобов`язано відповідача винести нові рішення (т.1 а.с.117-126).

На виконання рішення ДПС України №2500/6/99-00-08-05- 01-06 від 21.01.2020, ГУ ДПС в Івано-Франківській області відкликано податкові повідомлення-рішення №, №, № та винесено нові за № та № від 05.02.2020 (т.1 а.с.128,129).

Не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями № , № , № від 07.11.2019, № від 05.02.2020 та № від 05.02.2020 в частині збільшення суми грошового зобов`язання за податковим зобов`язанням в розмірі 1826359,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 456590,00 грн, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд виходить з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, зміст виявлених податковим органом порушень позивачем вимог податкового законодавства складається з висновків перевірки щодо:

- укладення правочинів, які фактично не відбулися, безтоварні, фіктивні та такі що не спрямовані на реальне настання правових наслідків (податкове повідомлення-рішення № від 05.02.2020);

- допущення помилок в бухгалтерському та податковому обліку внаслідок визначення позивача як податкового агента у правовідносинах з оренди майна, відмінного від нерухомого майна при сплаті податку на доходи фізичних осіб та військового збору (податкові повідомлення-рішення від 07.11.2019 №, №, №);

- допущення помилок в бухгалтерському та податковому обліку внаслідок проведення поліпшень орендованих основних засобів, що призвело до заниження податкових зобов`язань з ПДВ в сумі 59 665,00 грн. (податкове повідомлення-рішення № від 05.02.2020);

- непідтвердження використання позивачем придбаних матеріалів у господарській діяльності, відображених відповідачем внаслідок виконання рішення про результати розгляду скарги ДПС України №2500/6/99-00-08-05-01-06 від 21.01.2020 (податкові повідомлення-рішення № та № від 05.02.2020);

- нарахування та застосування штрафної санкції в розмірі 50% (податкове повідомлення-рішення № від 05.02.2020).

Щодо укладення правочинів, які фактично не відбулися, безтоварні, фіктивні та такі що не спрямовані на реальне настання правових наслідків.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Статтею 9 Закону встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми), дату складання, назву підприємства від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

В той же час, неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Відповідно до п. 138.2 ст.138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Слід зазначити, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій позивача з контрагентами, є первинні документи, що містять всі необхідні реквізити та відповідають вимогам, установленим чинним законодавством для первинних документів, і які фіксують факт здійснення конкретної господарської операції. Відповідачем не доведено протилежного.

Контрагенти позивача на час здійснення господарських операцій мали належну цивільну та податкову правосуб`єктність: включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та не були зареєстрованими платниками ПДВ.

Жодних зауважень з цього приводу відповідачем не викладено в Акті перевірки.

Відтак, відповідачем не доведено законодавчо встановленого обов`язку позивача отримання та зберігання сертифікатів відповідності.

Водночас, сертифікати відповідності в розумінні вищенаведених норм законодавства, не є первинними документами в бухгалтерському та податковому обліку, відтак їх наявність чи відсутність жодним чином не може вказувати на безтоварність операцій наведених відповідачем в акті перевірки.

Вказане також стосується і висновків податкового органу щодо відсутності/ненадання позивачем доказів транспортування придбаних товарів.

Посилання відповідача на відсутність товарно-транспортних накладних як підтвердження нереальності господарських операцій з поставки товарів є безпідставним. Товарно-транспортні накладні призначені для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, тобто товарно-транспортна накладна є первинним документом. який підтверджує факт надання/отримання транспортних послуг і підставою для формування витрат за такі послуги.

Відсутність товарно-транспортної накладної ще не свідчить про безумовний безтоварний характер господарської операції з поставки товарів у цілому, так само як і відсутність сертифікатів якості на товар.

З цього приводу Верховний Суд неодноразово звертав увагу у постановах від 14.03.2018 року №813/4815/13-а, від 26.06.2018 року № 804/5227/16, від 26.06.2018 року №804/48/74/16.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що господарські операції позивача з вказаними контрагентами є реальними та підтверджені необхідними первинними документами. Висновки контролюючого органу, викладені в Акті перевірки щодо порушення позивачем податкового законодавства в частині формування витрат не знайшли свого підтвердження.

Відповідач в апеляційній скарзі не зазначає в чому конкретно полягає порушення судом першої інстанції в процесі розгляду справи норм матеріального права, які конкретні докази не взяті до уваги судом, які конкретні норми права не вірно застосовані та які конкретні обставини не дослідженні чи дослідженні не повно.

Щодо висновків податкового органу про допущення помилок в бухгалтерському та податковому обліку внаслідок визначення позивача як податкового агента у правовідносинах з оренди майна, відмінного від нерухомого майна при сплаті податку на доходи фізичних осіб та військового збору (податкові повідомлення-рішення від 07.11.2019 №, №, №).

То відповідно до пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України, платниками податку на доходи фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

При цьому підпункт 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначає, що податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Стаття 168 ПК України встановлює порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку до бюджету.

Так згідно підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Підпунктом 164.2.5 пункту 164.2 статті 164 ПК України визначено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування), визначений у порядку, встановленому пунктом 170.1 статті 170 цього Кодексу.

Як вірно зазначено судом, в акті перевірки відповідачем не наведено законодавчого обґрунтування сформованого ним висновку щодо визначення позивача як платника податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Відтак, вірними є доводи позивача про необґрунтованість висновків перевірки щодо допущення позивачем порушення сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору як податковим агентом.

Посилання відповідача у апеляційній скарзі на ту обставину що «відсутнє підтвердження придбання по ланцюгу постачання таких цінностей (проданої на ТОВ «Захіотехногазінвест») від моменту законного введення в обіг (виробництво, імпорт) до постачальника» нічим не обґрунтоване, відсутні матеріали зустрічних звірок в матеріалах перевірки та даної справи, також невідомо у який спосіб відповідач встановлював даний факт - так як, постачальники, фізичні особи підприємці не є платниками ПДВ.

Щодо допущення помилок в бухгалтерському та податковому обліку внаслідок проведення поліпшень орендованих основних засобів, що призвело до заниження податкових зобов`язань з ПДВ в сумі 59 665,00 грн. (податкове повідомлення-рішення № від 05.02.2020).

Відповідно до пп. «в» пп. 14.1.191 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду. Постачанням товарів також вважаються: будь-яка із зазначених дій платника податку щодо матеріальних активів, якщо платник податку мав право на віднесення сум податку до податкового кредиту у разі придбання зазначеного майна чи його частини (безоплатна передача майна іншій особі; передача майна у межах балансу платника податку, що використовується у господарській діяльності платника податку для його подальшого використання з метою, не пов`язаною із господарською діяльністю такого платника податку; передача у межах балансу платника податку майна, що планувалося для використання в оподатковуваних операціях, для його використання в операціях, що звільняються від оподаткування або не підлягають оподаткуванню).

Підпунктом «а» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України визначено, що об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Згідно п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни).

Так, згідно акту передачі-приймання №2 від 02.07.2017 позивачем повернено/передано орендодавцю ОСОБА_6 у зв`язку із закінченням договору оренди дизельну електростанцію ДЕС 110 (т. 2 а.с.109).

Згідно даних перевірки первісна вартість поліпшень складає 2 895 грн., залишкова вартість станом на 30.06.2017 складає 2 493грн.

Згідно акту передачі-приймання №2 від 31.08.2017 позивачем повернено/передано орендодавцю ОСОБА_7 у зв`язку із закінченням договору оренди дизельну електростанцію ДЕС 100 (т.2 а.с.101).

За даними перевірки первісна вартість поліпшень складає 8 531,52 грн., залишкова вартість станом на 31.08.2017 складає 7 405,87 грн.

Перевіркою також встановлено, що згідно акту передачі-приймання №2 від 30.09.2017 позивачем повернено/передано орендодавцю ТОВ «Західтехногаз» в зв`язку із закінченням договору оренди, автомобіль МАN. Первісна вартість поліпшень складає 11583,33 грн., залишкова вартість станом на 01.11.2016 складає 10567,69 грн.

Позивачем у позовній заяві детально викладена правова позиція, описана кожна господарська операція з окремим контрагентом, а долучені докази повністю спростовують позицію відповідача.

Відповідачем не наведено обґрунтувань щодо виникнення таких зобов`язань у позивача, оскільки ні під час перевірки, ні в ході судового розгляду не встановлено факту передачі, реалізації чи постачання наведених поліпшень орендованих механізмів позивачем.

Щодо непідтвердження використання позивачем придбаних матеріалів у господарській діяльності відображених відповідачем внаслідок виконання рішення про результати розгляду скарги ДПС України №2500/6/99-00-08-05-01-06 від 21.01.2020 (податкові повідомлення-рішення № та № від 05.02.2020).

Так, перевіркою встановлено, що ТОВ «Західтехногазінвест» надано акти здачі-приймання виконаних робіт для замовника ТОВ «Надрагаз» всього на загальну суму 21197100 грн.

Окремими постачальниками ряду списаних матеріалів на загальну суму 9314470 грн, які віднесено у собівартість виконаних робіт для замовника ТОВ «Надрагаз», є суб`єкти господарювання (ТОВ «Промислова компанія «Завод Агродеталь», ТОВ «Завод Агродеталь», ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_5 , ТОВ «К.Д.В», ТОВ «Галицький промисловий Альянс»), по яких перевіркою встановлено неможливість реального здійснення господарських операцій.

Коригування сум визначених скасованими податковими-повідомленнями-рішеннями №, №, № від 07.11.2019 повинно проводитись по всьому ланцюгу донарахованих зобов`язань з урахуванням рішення ДПС України.

Однак, як встановлено з розрахунку податкових зобов`язань та штрафних фінансових санкцій ГУ ДПС у Івано-Франківській області згідно податкових повідомлень-рішень № та № від 05.02.2020 - коригування проведено виключно щодо операцій з придбання товару позивачем. В той же час, всупереч висновкам ДПС України щодо підтвердження факту використання придбаних матеріалів у господарській діяльності позивача, не проведено коригування зобов`язань в частині реалізації товарів/послуг.

Зокрема, не проведено коригування по податку на прибуток щодо порушень встановлених перевіркою - визначено грошове зобов`язання за основним платежем 1 947 499,00 грн., застосовано штрафні санкції 25% на суму 486 875,00 грн., на загальну суму - 2 434 374,00 грн., та по податку на додану вартість щодо порушень встановлених перевіркою - визначено грошове зобов`язання за основним платежем 1 581 670,00 грн., застосовано штрафні санкції 50% на суму 790 835,00 грн., на загальну суму - 2 372 505, 00 грн., що суперечить висновкам викладеним у рішенні ДПС України №2500/6/99-00-08-05-01-06 від 21.01.2020.

З урахуванням висновків ДПС України, відображених у рішенні №2500/6/99-00-08-05-01-06 від 21.01.2020, суд зазначає, що позивачем підтверджено факт використання придбаної/реалізованої продукції відповідними первинними бухгалтерськими документами та податковою звітністю (картки рахунку, акти списання, податкові розрахунки, податкові накладні, акти готовності об`єкта до експлуатації) (т.2 а.с.157-235).

Як встановлено судом першої інстанції, висновки перевірки зводяться до загального встановлення порушень без жодних обґрунтувань та розрахунків. Окрім того, з урахуванням висновків ДПС України, відображених у рішенні №2500/6/99-00-08-05-01-06 від 21.01.2020, суд першої інстанції у своєму рішенні звернув увагу, що позивачем підтверджено факт використання придбаної/реалізованої продукції: відповідними первинними бухгалтерськими документами та податковою звітністю (картки рахунку, акти списання, податкові розрахунки, податкові накладні, акти готовності об`єкта до експлуатації) (т.2 а.с.157-235).

Щодо нарахування та застосування штрафної санкції в розмірі 50% (податкове повідомлення-рішення № від 05.02.2020).

Відповідно до п.86. ст.86 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Згідно вимог пункту 123.1 статті123 ПК України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов`язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Як вбачається з Акту перевірки первинне порушення зафіксоване при проведенні попередньої перевірки оформленої актом від 02.12.2016, а податкове повідомлення рішення № внесене 21.12.2016.

В той же час, податкове повідомлення рішення № з приводу донарахування зобов`язань з податку на додану вартість, винесене 05.02.2020.

Отже, період між встановленими порушеннями та винесенням оскаржуваного податкового-повідомлення рішення, перевищує 1095 днів.

Скасування ДПС України податкових повідомлень-рішень від 07.11.2019, на думку суду, жодним чином не може слугувати підставою для продовження встановлених законодавством строків для застосування штрафних санкцій. Відтак, вказане рішення є протиправним.

Враховуючи викладене, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень № , № , № від 07.11.2019, № від 05.02.2020 та № від 05.02.2020 в частині збільшення суми грошового зобов`язання за податковим зобов`язанням в розмірі 1826359,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 456590,00 грн, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог статті 139 КАС України.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області залишити без задоволення, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року у справі № 300/1091/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 26.03.2021 року.