Справа № 756/2925/21
Суддя: Белоконна І. В.
Дата ухвалення: 2021-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

29.03.2021 Справа № 756/2925/21
Унікальний № 756/2925/21
Провадження № 2-а/756/99/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«29» березня 2021 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Белоконна І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що інспектор роти 2 батальйону 4 УПП у м. Києві Юшко К.В. 15 лютого 2021 року протиправно винесла постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, згідно якої позивач нібито порушив вимоги ПДР, а саме керуючи автомобілем марки «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_1 , 15.02.2020 в м. Києві по просп. В. Маяковського здійснив розворот через подвійну суцільну смугу та не мав при собі полісу ОЦСВНТЗ, чим порушив вимоги п. 2.1ґ, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позивач зазначив, що вказаного правопорушення він не вчиняв, оскільки не був зобов`язаний пред`являти на безпідставну вимогу поліс ОЦСВНТЗ, однак інспектор протиправно не взяла до уваги пояснення позивача та притягнула його до адміністративної відповідальності.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04 березня 2021 року за вищевказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження без виклику осіб. Зокрема суд ухвалив, що відповідач протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі має право подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи його заперечень, який повинен відповідати положенням ст. 162 КАС України.

Вказану ухвалу відповідач отримав 15 березня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

22 березня 2021 року представник відповідача надав відзив, у якому у задоволенні позову просив відмовити з тих підстав, що постанова інспектора є правомірною.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наявність достатніх доказів для розгляду справи, суд вбачає можливим розглянути справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові матеріали справи, зібрані у справі докази, суд вбачає необхідним у задоволенні позову відмовити з огляду на таке.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Інспектор роти 2 батальйону 4 УПП у м. Києві Юшко К.В. 15 лютого 2021 року винесла постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, згідно якої позивач порушив вимоги ПДР, а саме керуючи автомобілем марки «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_1 , 15.02.2020 в м. Києві по просп. В. Маяковського здійснив розворот через подвійну суцільну смугу та не мав при собі полісу ОЦСВНТЗ, чим порушив вимоги п. 2.1ґ, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На вимогу вищевказаних норм законодавства позивачем не надано суду доказів спростування вказаних у спірній постанові відомостей. Зокрема позивачем не надано полісу ОЦСВНТЗ, згідно якого автомобіль позивача був застрахований на час винесення спірної постанови. Окрім того з витягу з бази МТСБУ вбачається, що станом на 15.02.2021 поліс щодо т/з д.н.з. НОМЕР_1 не знайдено.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оцінюючи в сукупності всі зібрані по справі докази, дані, викладені в оскаржуваній постанові, суд критично ставиться до пояснень позивача щодо відсутності в його діях порушень ПДР України. Зокрема суд вважає, що такі пояснення дані позивачем з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки його пояснення у позовній заяві не підтверджені у судовому засіданні жодним належним та допустимим доказом.

Про обґрунтованість притягнення позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП також вказує те, що матеріали справи не містять будь-які дані, які б спростовували доводи, викладені в оскаржуваній постанові. При розгляді справи та винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідачем були належним чином оцінені всі зібрані по справі докази, зокрема враховані пояснення правопорушника, дотримані вимоги ст. 251, 254, 256, 280 КУпАП, правильно визначено статтю, якою нормою закону передбачено відповідальність за вчинення такого правопорушення та застосовано стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 126 КУпАП. Оскаржувана постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є законною та обґрунтованою, а тому позовні вимоги позивача є необґрунтованим та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 126, 247, 251, 254, 256, 280, 283, 284, 293 КУпАП, ст. 9, 76-78, 244-246 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Белоконна