Справа № 640/20385/20
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2021-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2021 року м. Київ № 640/20385/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «КЛАЙТ»
доУправління інфраструктури Київської обласної державної адміністрації
провизнання дій протиправними,-
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛАЙТ» (далі по тексту - позивач, ТОВ «КЛАЙТ») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Управління інфраструктури Київської обласної державної адміністрації (далі по тексту - відповідач), в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо складання акту від 21 липня 2020 року про виявлені порушення умов договору про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування відносно ТОВ «КЛАЙТ».

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що як зазначає позивач, перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування здійснюється відповідно до положень Закону України «Про автомобільний транспорт» на договірних засадах.

Згідно ст. 626 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Умовами Договору у новій редакції встановлено порядок контролю за дотриманням умов договору, а саме.

Відповідно до п.п. 4.2.4. п. 4.2. Договору контроль здійснюється шляхом виїзних перевірок виконання позивачем умов Договору.

Згідно п.4.12. Договору виявлені під час перевірок порушення умов договору фіксуються у Акті, форма якого узгоджена сторонами Договору та його додатком.

Одночасно, позивач також звертає увагу на те, що відповідно до п.4.13. Договору Акт підписується представниками організатора та перевізника, а також представник перевізника має право письмово викласти свої пояснення та зауваження щодо змісту Акту.

З Акту вбачається, що перевірка була проведена за відсутності представника перевізника, що на думку позивача позбавило його можливості надати відповідні пояснення та зауваження.

Разом з цим позивач зазначає також, що п.4.8. Договору визначено вичерпний перелік випадків проведення позачергових перевірок, а відтак зазначає, що жодних відомостей щодо підстав проведення перевірки після її проведення відповідачем не надавалось. вважає, що була проведена позачергова перевірка, у зв`язку із тим, що відповідно до п. 4.6. Договору про проведення чергової перевірки попереджається за 10 календарних днів.

Крім цього, позивач у своєму позові зазначає, що відповідно до п.4.18. Договору акти перевірки, листи повідомлення про усунення виявлених порушень, листи-повідомлення про розірвання договору направляються організатором на адресу, визначену у розділі 9 Договору. У зв`язку із цим позивач звертає увагу суду на те, що у розділі 9 Договору зазначена наступна адреса позивача, а саме: АДРЕСА_1 . в той час як лист-вимогу разом із Актом відповідачем було направлено на адресу: 08132, Київська обл., м. Вишневе, вул. Київська, 4 Ж, що на думку позивача є грубим порушенням умов Договору.

До того ж позивач вказує на те, що в акті перевірки зазначено про факти невиконання та порушення позивачем умов Договору, з чим останній не погоджується, оскільки на його думку, вказані порушення є спробою відповідача усунути позивача з вказаного маршруту.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 вересня 2020 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛАЙТ» залишено без руху та надано п`ятиденний строк для усунення вказаних у ній недоліків.

16 вересня 2020 року (вх. № 03-14/134050/20), на виконання вимог ухвали суду від 03 вересня 2020 року, позивачем долучено до позовної заяви засвідчені у встановленому законом порядку копій документів, що додаються до позовної заяви з урахуванням вимог, зазначених в ухвалі, свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю, на підтвердження наявності у Мацкевича Д.А. відповідного статусу, відтак, недоліки усунуто в повному обсязі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 вересня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику сторін) та проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Вказаною ухвалою суду відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому даної ухвали для надання відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, або заяву про визнання позову.

Копія ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 вересня 2020 року надіслана на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та отримана уповноваженою особою останнього 28 вересня 2020 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

У визначений судом строк, відзиву від відповідача, а також інших заяв, клопотань, пояснень не надійшло.

Суд звертає увагу, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову (частина друга статті 77, частина четверта статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини другої статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У С Т А Н О В И В:

19.07.2018 між Київською обласною адміністрацією та ТОВ «КЛАЙТ» укладено договір № 82 (надалі - Договір) про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування № 732 «Крюківщина - Київ АС «Південна», через Вишневе (вул. Чорновола)» строком до 19.02.2023.

21.07.2020 відповідачем було здійснено заходи щодо перевірки виконання умов договору від 09.07.2018 №82 про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування №732, за результатами якої складений Акт про виявлені порушення умов договору про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, укладеного Київською обласною державної адміністрацією з перевізником (надалі - Акт) та направлено відповідний лист-повідомлення № 01-08-20/2357 від 23.07.2020.

Згідно змісту Акту відповідачем в результаті перевірки виявлено та зафіксовано факти невиконання та порушення позивачем умов Договору, а саме:

- п.1.2 - відсутній витяг з правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту;

- п.п. 2.3.12 - не видача квитків пасажирам;

- п.п. 2.3.11 - відсутня відповідно оформлена квитково-облікова документація;

- п.1.2 - зазначений на трафаретах маршрут слідування не відповідає затвердженій схемі руху даного автобусу.

Вважаючи дії відповідача щодо проведеної перевірки 21.07.2020 та складанню Акту протиправними, позивач звернувся до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС) рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (надалі - Закон № 2344), органи місцевого самоврядування формують мережу міських автобусних маршрутів загального користування і здійснюють у межах своїх повноважень контроль за дотриманням законодавства у сфері автомобільного транспорту на відповідній території, запроваджують автоматизовану систему обліку оплати проїзду та встановлюють порядок її функціонування, а також види, форми носіїв, порядок обігу та реєстрації проїзних документів; визначають особу, уповноважену здійснювати справляння плати за транспортні послуги в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду.

Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Планові перевірки проводяться не частіше одного разу на рік. Орган державного контролю не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку проведення планової перевірки письмово повідомляє про це автомобільного перевізника, якого буде перевіряти.

Згідно зі ст. 6 Закону № 2344, забезпечення організації пасажирських перевезень покладається: на міжнародних автобусних маршрутах загального користування - на центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; на міжміських і приміських автобусних маршрутах загального користування, що виходять за межі території області (міжобласні маршрути), - на центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; на приміських і міжміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території Автономної Республіки Крим чи області (внутрішньообласні маршрути), - на Раду міністрів Автономної Республіки Крим або обласні державні адміністрації; на приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі району, - на районні державні адміністрації; на автобусному маршруті загального користування прямого сполучення місто Київ - міжнародний аеропорт "Бориспіль" - на Київську міську державну адміністрацію; на міських автобусних маршрутах загального користування - на виконавчий орган сільської, селищної, міської ради відповідного населеного пункту.

Відповідно до ст. ст. 1, 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 р. № 877-V (надалі - Закон № 877) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів валютного контролю, митного контролю на кордоні, державного експортного контролю, контролю за дотриманням бюджетного законодавства, банківського нагляду, державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, державного нагляду (контролю) в галузі телебачення і радіомовлення.

Згідно ст. 7 Закону № 877 для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства. В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом. Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю). У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис. Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

Відповідно до ст. 31 Закону № 877 відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міських, приміських та міжміських, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального користування, які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, показники якості транспортного обслуговування населення, термін роботи автомобільного перевізника, зобов`язання органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо облаштування маршруту, підтримки проїзної частини автомобільної дороги та під`їзних шляхів у належному стані (тільки для міських автобусних маршрутів), розмір компенсації витрат автомобільного перевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів та регулювання тарифів, механізм їх виплати.

З матеріалів справи вбачається, що 19.07.2018 між Київською обласною адміністрацією та ТОВ «КЛАЙТ» укладено договір № 82 (надалі - Договір) про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування.

Згідно умов Договору організатор надає перевізнику право на здійснення перевезень пасажирів на приміському автобусному маршруті загального користування № 732 «Крюківщина - Вишневе (вул. Чорновола)- Київ АС «Південна».

Відповідно до п. 2.2. Договору організатор має право, серед іншого, вимагати від перевізника належного виконання зобов`язань за цим договором; здійснювати перевірку дотримання перевізником умов даного договору, норм чинного законодавства України, в т.ч. із залученням представників відповідних органів державної влади; достроково в односторонньому порядку розірвати цей договорі з перевізником у випадках і порядку, передбачених цим договором та законодавством України; здійснювати контроль дотримання перевізником умов договору в порядку, передбаченому договором та чинним законодавством України, тощо (п.п. 2.2.1., 2.2.2., 2.2.3., 2.2.5.).

Згідно п.1.2. Договору перевізник забезпечує якісні, безпечні та в повному обсязі перевезення пасажирів, виконує вимоги законодавства України, нормативно-правових актів, що регулюють діяльність пасажирського автомобільного транспорту, умов перевезень визначених організатором та цим Договором.

Відповідно до пункту 2.3.12 Договору перевізник зобов`язаний своєчасно, до відправлення автобуса від зупинки, отримувати плату за проїзд з обов`язковою видачею пасажирам квитків встановленого зразка.

Відповідно до пункту 2.3.11 Договору перевізник зобов`язаний забезпечувати наявність в транспортних засобах та у водіїв (кондукторів), які працюють на маршруті, передбаченої законодавством документації, а саме: посвідчення водія відповідної категорії, реєстаційних документів на транспортний засіб, шляхових листів (за наявності), полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу, належним чином завіреної копії цього Договору, схеми маршруту, завіреного організатором розкладу руху, квитково-облікової документації, квитків встановленого зразка (відповідно до наказу Міністерства транспорту та зв`язку України від 25.05.2006 №503 «Про затвердження типових форм квитків на проїзд пасажирів і перевезення багажу на маршрутах загального користування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 вересня 2006 за №1065/12939) та іншої необхідної документації, передбаченої законодавством.

Відповідно до п.4.1. Договору контроль за виконанням перевізником умов договору здійснюється організатором.

Згідно п.4.7. Договору про проведення позачергової перевірки перевізник заздалегідь не попереджається.

Пунктом п.4.11. Договору встановлено, що перевірки дотримання умов цього договору здійснюються організатором:

-у місцях зберігання транспортних засобів перевізника та їх випуску на маршрут;

-на маршруті;

-безпосередньо у транспортних засобах під час здійснення перевезення пасажирів;

-за допомогою автоматизованої системи диспетчерського управління пасажирським автомобільним транспортом.

Пунктом 4.12. Договору передбачено, що виявлені під час перевірок порушення умов договору (невиконання, неналежне виконання зобов`язань перевізника за цим договором) фіксуються представниками організатора у акті (узгоджена сторонами форма акту додатком до цього договору).

Аналіз вищенаведених умов Договору дає підстави суду для висновку, що відповідач як організатор перевезень має право відповідно до умов вищезазначеного Договору проводити перевірки дотримання іншою стороною - перевізником умов договору.

При цьому, в даному випадку відповідач діє не в якості суб`єкта контролю відповідно до положень Закону України № 2344 , а реалізує свої права як учасник (сторона) договору.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 21.11.2018 р. у справі № 826/13869/17.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про правомірність дій відповідача щодо проведення позачергової перевірки виконання умов Договору.

В частині дотримання відповідачем порядку проведення перевірки та обґрунтованості висновків за її результатами суд зазначає таке.

Так, в адміністративному позові позивач зазначає, що проведена відповідачем 21.07.2020 перевірка виконання умов Договору є необґрунтованою, такою, що складена з порушенням процесуального порядку визначеного умовами договору, оскільки Акт складений без участі представника перевізника, що позбавило перевізника можливості надати відповідні пояснення та зауваження, позивачу не було зазначено жодних відомостей щодо підстав проведення перевірки, перевірка здійснювалась відносно транспортного засобу автобус «Богдан» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , проте до акту долучені фотознімки інших автобусів відносно яких перевірка не здійснювалась, на що суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 2.2 Договору організатор має право здійснювати перевірку дотримання перевізником умов даного договору, норм чинного законодавства України, в т.ч. із залученням представників відповідних органів державної влади.

Згідно п.4.7. Договору про проведення позачергової перевірки перевізник заздалегідь не попереджається.

Пунктом 4.12. Договору передбачено, що виявлені під час перевірок порушення умов договору (невиконання, неналежне виконання зобов`язань перевізника за цим договором) фіксуються представниками організатора у акті (узгоджена сторонами форма акту додатком до цього договору).

За умовами п.4.13 Договору акт складається у 2 (двох) примірниках в останній день проведення перевірки. Кожен з примірників акта підписується представниками організатора, які проводили перевірку, представником перевізника та іншими учасниками перевірки (за їх згодою). Представник перевізника має право письмово викласти свої пояснення та зауваження щодо змісту акта. Ці пояснення і зауваження додаються до акту і є його невід`ємною частиною.

За умовами п. 4.15 Договору сторони домовились, що:

-у разі відмови представника перевізника від ознайомлення з актом або від його підписання (нез`явлення для його підписання) представники організатора, які брали участь у перевірці, вносять до акту відповідний запис, скріплений їх підписами;

-один примірник акта передається представнику перевізника чи надсилається поштою в порядку, передбаченому п. 4.18. договору, інший зберігається у організатора;

-не підписаний представником перевізника акт вважається дійсним і зберігає юридичну силу у випадку підписання його не менше як двома представниками організатора.

Оскільки перевірка була позачергова відповідно до вимог п.п. 4.7. Договору позивач про її проведення заздалегідь не попереджався.

Одночасно, як встановлено судом, на виконання умов п.п. 4.16 Договору позивачу було направлено лист-повідомлення від 23.07.2020 № 01-08-20/2357 з вимогою в десятиденний термін з моменту отримання даного листа, усунути виявлені порушення та повідомити про це управління інфраструктури Київської обласної державної адміністрації.

Таким чином, позивач мав можливість з`явитись для ознайомлення з матеріалами перевірки та надати свої пояснення, заперечення, зауваження тощо, однак позивач свідомо не скористався наданими йому правами, а відтак посилання на порушення відповідачем процедури проведення оскаржуваної перевірки є необґрунтованими.

У зв`язку із вищевикладеним, суд наголошує на тому, що процедурні порушення, допущені відповідачем при проведенні перевірки та складанні Акту, не можуть бути обставиною, яка звільняє від відповідальності позивача у разі підтвердження факту правопорушення. Процедурні порушення не повинні сприйматися як безумовне свідчення протиправності прийнятого за наслідками розгляду справи про правопорушення рішення. Натомість, вчинені відповідачем процедурні порушення підлягають оцінці з огляду на те, наскільки ці порушення вплинули на можливість порушника захистити свої права та чи призвели процедурні порушення на встановлення обставин порушення та на наслідки.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 15.05.2019р. у справі №826/10919/14.

Щодо твердження позивача, що встановлені в оскаржуваному акті порушення є необґрунтованими, суд відхиляє, оскільки дане твердження не підтверджується матеріалами справи.

При цьому, судом також враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, то ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оскільки позивачем по суті не спростовано фактів виявлених відповідачем порушень, а доводи про порушення процедури проведення перевірки спростовані вищевикладеними аргументами та нормами, підстави для задоволення позову - відсутні.

Беручи до уваги положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України та враховуючи відмову позивачу у задоволенні позовних вимог, відшкодування судового збору останньому не здійснюється.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Клайт» - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Є.В. Аблов

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛАЙТ» (08132, м. Вишневе, вул. Витянська, буд. 4-А, кв. 63, )

Відповідач: Управління інфраструктури Київської обласної державної адміністрації (01196, м. Київ-196, площа Лесі Українки, 1)