Справа № 126/2698/20
Суддя: Хмель Р. В.
Дата ухвалення: 2021-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/2698/20

Провадження № 2-а/126/7/2021

"26" березня 2021 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Хмель Р. В.

секретар Олійник І. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до батальйону патрульної поліції у м. Біла Церква УПП Київської області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд з даним позовом, в якому просить ухвалити рішення суду, яким визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАМ №3333628 від 24.10.2020 року, винесену інспектором поліції БППП в м. Біла Церква Управлінням патрульної поліції Київської області, Ярмолою Є.І., відносно нього, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 132-1 КУпАП.

Позов обгрунтовує тим, що в постанові серії ЕАМ №3333628 від 24.10.2020 року зазначено, що 24.10.2020 року о 15:13 год. на трасі АД М05 Київ-Одеса на 78 км., він керував транспортним засобом TGX 26.480, д.н.з НОМЕР_1 , з напівпричепом платформа Faymonvillest, д.н.з. НОМЕР_2 , на якому перебував великогабаритний вантаж, а саме комбайн без відповідного дозволу на проїзд великогабаритного вантажу, погодженого з органами Національної поліції, чим порушив п. 22.5 ПДР.

З висновком вищевказаної постанови він не згоден, та вважає, що працівником поліції необ`єктивно та упереджено розглянуто справу, оскільки він має дозвіл №2020-6 НГ від 20.10.2020 року на проїзд великогабаритного вантажу з терміном дії з 20.10.2020 року по 28.10.2020 року. Крім того, працівником поліції взагалі не доведено те, що його груз великогабаритний і те, що він перевищив допустимі норми 2,6 м. та для його перевезення потрібен дозвіл.

На думку позивача постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він правопорушення у якому його визнав винним інспектор поліції не здійснював та ПДР України не порушував.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, в поданій ним позовній заяві просив розглянути справу у його відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у своєму відзиві на позовну заяву просив справу розглянути у його відсутність, а у задоволенні позову відмовити, оскільки підставою для зупинки транспортного засобу позивача стало виявлення можливого порушення позивачем вимог п. 22.5 ПДР. Під час несення служби на автодорозі М-05, 78 км, 24.10.2020 року, близько 15:30 год., екіпажем патрульної поліції був виявлений транспортний засіб MAN TGX 26.480, номерний знак НОМЕР_1 , разом із напівпричепом fiymonville stdz-3-va, номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в правій крайній смузі та здійснював перевезення вантажу, що перевищував візуально встановлені параметри, а саме ліва сторона вантажу виступала за межі смуги, в якій рухалися транспортні засоби та частково знаходилася над сусідньою смугою з лівої сторони. Таким чином у поліцейського було достатньо підстав вважати, що особа могла вчинити адміністративне правопорушення. Разом з тим, перевищення габаритних розмірів вантажу, що перевозиться можливе не лише за допомогою спеціального контролю, а і за допомогою відповідної товарно-транспортної накладної, якою встановлено параметри вантажу, що і було виконано відповідачем або іншої дозвільної документації, що перевозиться. Під час розгляду справи водій визнав, що перевозить великогабаритний вантаж, повідомив, що немає дозволу на перевезення, а отже вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення є доведеною у повному обсязі.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №3333628 від 24.10.2020 року ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 24.10.2020 року о 15:13 год., на 75 км. автодороги АД М05 Київ-Одеса, керуючи транспортним засобом TGX 26.480, д.н.з НОМЕР_1 , з напівпричепом платформа Faymonvillest, д.н.з. НОМЕР_2 , на якому перебував великогабаритний вантаж, а саме комбайн без відповідного дозволу на проїзд великогабаритного вантажу, погодженого з органами Національної поліції, чим порушив п. 22.5 ПДР, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 132-1 КУпАП.

Вищевказаною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано інспектором поліції за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.

Згідно примітки до даної статті дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, про порушення якого вказано інспектором у оскаржуваній постанові, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 132-1 КУпАП адміністративним правопорушенням є порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Однак, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань здійснення габаритно-вагового контролю» від 11 вересня 2019 року № 54-IX, який набрав чинності 25.09.2019 року, статтю 132-1 КУпАП доповнено частиною другою та приміткою.

Так, частина друга статті 132-1 КУпАП, передбачає відповідальність за порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно примітки до ст. 132-1 КУпАП дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Суб`єктом правопорушення, передбаченого частиною другою цієї статті, є відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. Підставою для звільнення від відповідальності є наявність у суб`єкта правопорушення дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Нормами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Разом з цим, згідно ч. ч. 1, 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Судом встановлено, що фактичні обставини справи, викладені в оскаржуваній постанові, не знайшли свого відображення у належній юридичній кваліфікації правопорушення.

В оскаржуваній постанові інспектором поліції зазначено, що ОСОБА_1 перевозив вантаж, габарити якого перевищували дозволені, чим вчинив правопорушення передбачені ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Тобто, в вину позивачу ставиться вчинення правопорушення, пов`язаного з перевищенням габаритних та великовагових параметрів транспортного засобу.

Однак, відповідно до Примітки до ст. 132-1 КУпАП, в редакції станом на 24.10.2020 року, тобто на дату винесення постанови, дія частини першої цієї статті не поширювалась на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів.

Адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті пов`язані з перевищенням габаритних параметрів передбачено частиною другою статті 132-1 цього Кодексу, і несе її відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи (ч. 1ст. 14-3 КУпАП).

Відтак, відповідачем не доведено, всупереч вищевказаним вимогам законодавства, правомірності винесеної постанови.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи, необхідні та достатні для ухвалення даного рішення, отримали достатню оцінку.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, а тому скасовує оскаржувану постанову як неправомірну, а справа про адміністративне правопорушення, підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 420, 40 грн.

Керуючись, ст. ст. 7, 9, 132-1, 251, 280 КУпАП, ст. ст. 72 - 77, 90, 121, 139, 243-244, 246, 254, 258, 268, 278, 279, 286 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до батальйону патрульної поліції у м. Біла Церква УПП Київської області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №3333628 від 24.10.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.132-1 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.132-1КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (03048 м. Київ вул. Федора Ернста, 3, ) на користь ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до сьомого апеляційного адміністративного суду через Вінницький районний суд Вінницької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення сторонам та їх представникам копії повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р. В. Хмель