Справа № 264/432/21
Суддя: Матвєєва Ю. О.
Дата ухвалення: 2021-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/432/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2021 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області в особі судді Матвєєвої Ю.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Херсонській області Харуца Павла Павловича, Управління патрульної поліції в Херсонській області з приводу рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому вказав, що постановою інспектора Управління патрульної поліції в Херсонській області Харуца П.П. від 17 січня 2021 року серія ЕАН № 3677951, його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено штраф в розмірі 340,00 грн. Відповідно до вказаної постанови,17 січня 2021 року о 23:09:50, він керував автомобілем, в якого не працювали задні стопи на причепові державний номерний знак НОМЕР_1 та відсутній ряд сидячих місць, а саме в свідоцтві про транспортний засіб вказано «9», а встановлено із місцем водія «6». Вказано, що позивач порушив п. 31.4.3 ПДР України - керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби), з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, ч. 1 ст. 121 КУпАП. Із постановою інспектора не згоден, оскільки вважає її необґрунтованою і незаконною. Жодних доказів, що саме позивачем було скоєно правопорушення, поліцейський не надав. Вважає, що поліцейський упереджено та не об`єктивно поставився до з`ясування обставин справи, незаконно визнав позивача винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення та піддав адміністративному стягненню. Під час винесення постанови інспектор не дотримано вимог ст. 245, 276, 280 КУпАП. Вважає постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною та такою, що підлягає скасуванню у повному обсязі.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх присутності, позовні вимоги викладені у адміністративному позові підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити.

Відповідач - інспектор Управління патрульної поліції в Херсонській області Харуца П.П. в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Херсонській області, яка діє на підставі довіреності, в судове засідання не з`явилася, направила на адресу суду відзив на адміністративний позов та диск з відеозаписом правопорушення, які долучені до матеріалів справи. Так, відповідно до відзиву, просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки інспектори поліції діяли в рамках закону, представились водієві та попросили пред`явити відповідні документи на транспортний засіб відповідно до вимог ст. 16 Закону України «Про дорожній рух». Постанову у справі про адміністративне правопорушення складено за ч.1 ст.121 КУпАП, оскільки було встановлено, що водій керував транспортним засобом, буксирував причіп на якому не працювали задні стоп - сигнали, а у транспортному засобі Mercedes- Benz 312D державний номерний знак НОМЕР_2 був відсутній ряд сидячих місць, а саме в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу вказано «9», а встановлено із місцем водія «6». За результатами розгляду адміністративної справи до позивача було застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 340 грн. Спілкування позивача з поліцейськими зафіксовано на відео файлах , . Також, зазначила, що факт демонтажу сидінь позивачем при спілкуванні з поліцейськими не заперечувався. Вчинене позивачем переобладнання призвело до зміни облікових даних механічного транспортного засобу та це повинно бути відображено у його реєстраційних документах.

Оскільки сторони у справі в судове засідання не з`явилися, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, для розгляду справи немає перешкод, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі ч.3 ст.194, ч.9 ст.205 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, у тому числі наданий відеозапис, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 17 січня 2021 року постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 3677951 інспектором роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Херсонській області Харуца Павлом Павловичем було притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, зокрема за те, що він 17 січня 2021 року о 23-25 годин, керував автомобілем Mercedes- Benz 312D державний номерний знак НОМЕР_2 з причепом державний номерний знак НОМЕР_1 на 173 км. автодороги Одеса-Мелітополь-Новоазовськ. Так, виявлено, що в причепі не працюють стопи, а в автомобілі відсутній ряд сидячих місць, а саме: в свідоцтві про транспортний засіб вказано місць «9», в той час як встановлено «6».Водієм порушено п.31.4.3 Правил дорожнього руху України- керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів(темної пори доби), з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів. Вказане порушення тягне за собою відповідальність, передбачену ч.1 ст.121 КУпАП, за скоєння якого накладено штраф в сумі 340 грн.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За вимогами ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливим. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно законодавства.

Пунктом 31 ПДР України встановлено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам 31.4.3 ПДР України зовнішні світлові прилади: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу;б) порушено регулювання фар;в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу; ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світло пропускання.

Відповідно до п.31.3.а ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством зокрема у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Суд зазначає, що інспектором поліції в графі «суть і обставини правопорушення», зазначено порушення водієм поміж керування транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів(темної пори доби), з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, ще й переобладнання з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Згідно постанови серії ЕАН №3677951, ОСОБА_1 порушив п. 31.4.3 ПДР України.

Посилання на порушення водієм п. п.31.3.а ПДР України відсутні.

Порушення зафіксовано бодікамерою, закріпленою на форменому одязі інспектора, що є допустимим відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» та «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395.

Крім того , постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18 липня 2019 року у справі №216/5226/16-а, зазначено, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення постанови.

Натомість відеозапис, наданий суду відповідачем, не містить відомостей про вчинення позивачем правопорушення, зокрема не зафіксовано факту його керування транспортним засобом. Підтверджень того, що стоп-сигнали на причепі не працюють, також відеозаписом не встановлено. Відеозапис не містить підтверджень наявності кількості сидячих місць.

Крім того, з наданого відеозапису вбачається, що позивач просив інспектора поліції відкласти розгляд справи, оскільки мав намір звернутися за юридичною допомогою, між тим, у задоволенні клопотання, позивачу було відмовлено.

За таких обставин, суд не приймає до уваги посилання позивача на порушення інспектором поліції його права на захист.

Згідно діючого законодавства, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року у справі №204/8036/16-а.

Отже, в ході судового розгляду відповідачем жодними належними та допустимими доказами не доведено перед судом факту вчинення позивачем зазначених у оскаржуваній постанові адміністративних правопорушень, до суду будь-яких доказів безпосереднього вчинення правопорушення представлено не було, що є підставою для скасування прийнятої постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відтак, оскільки позивач категорично заперечив факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КпАП України, а відповідач належними та допустимими доказами факту правомірності своєї постанови через доведеність вини позивача у цьому адміністративному правопорушенні не довів, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова є протиправною, внаслідок чого підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.2, 139, 243-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Херсонській області Харуца Павла Павловича, Управління патрульної поліції в Херсонській області з приводу рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності,- задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення від 17 січня 2021 року серії ЕАН №3677951 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КпАП України скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Ю. О. Матвєєва