Справа № 805/4260/16-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року справа № 805/4260/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Компанієць І.Д., Сіваченка І.В., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 15 січня 2021 року з розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами судового рішення у справі № 805/4260/16-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області; Головного управління Державної казначейської служби України в Донецькій області про визнання дій незаконними, визнання незаконними наказів, стягнень заробітної плати, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими та виключними обставинами, в якій просить суд скасувати Постанову Касаційного адміністративного суду у складі колегії судів Верховного Суду від 12 березня 2019 року по справі 805/4260/16-а, провадження № К/9901/2381/18, К/9901/16082/18, як винесене із порушенням процесуального та матеріального права та у зв`язку із нововиявленими та виключними обставинами та прийняти нову постанову якою задовольнити позовні вимоги позивача: скасувати п.п. 11,12,13 Наказу № 19 о/с від 25 березня 2019 року виданого відповідачем Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області; поновити ОСОБА_1 на посаді старшого дільничого офіцера поліції Мар`їнського відділення поліції Волноваського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області; виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу із 25 березня 2019 року до часу винесення рішення по справі; виплатити ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі сто тисяч грн.; визнати недійсним записи щодо звільнення ОСОБА_1 у трудовій книжці.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 січня 2021 року відмовлено у задоволені вищевказаної заяви (а.с. 14-17т. 6).

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просив суд її скасувати та переглянути судове рішення про перегляд судового рішення за нововиявленими та виключними обставинами.

В обґрунтування апеляційної скарги вказано, що істотними нововиявленими обставинами на переконання заявника є - не ознайомлення з матеріалами службового розслідування, знаходження на лікуванні та не ознайомлення з рішенням Другого сенату Конституційного Суду України від 04 вересня 2019 року № 6-р(ІІ)/2019 у справі № 3-425/2018 (6960/18) (а.с. 21-32 т.6).

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

19 березня 2021 року від відповідача до канцелярії суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій управління просило суд залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін, з наступних підстав.

Частиною першою статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч. 5 ст. 361 КАС України, підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є: встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні кримінального правопорушення, внаслідок якого було ухвалено судове рішення; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом.

Частиною шостою статті 361 КАС України передбачено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

З трудової книжки позивача НОМЕР_1 випливає, що 07.11.2015р. його прийнято на службу до Національної поліції України, а 14.09.2016р. ОСОБА_1 звільнено з Національної поліції України на підставі наказу ГУ НП в Донецькій області від 14.09.2016 року № 310 о/с.

Відповідно до копії наказу ГУНП в Донецькій області від 19.07.2016 року № 1114, призначено службове розслідування за фактом відкриття першим слідчим відділом слідчого управління Прокуратури Донецької області кримінального провадження від 16.06.2016 року № 0000526 за ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України відносно старшого інспектора Мар`їнського відділення поліції Волноваського ВП ГУ НП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_1

17 серпня 2016 року затверджено висновок службового розслідування за фактом відкриття Прокуратурою Донецької області кримінального провадження та повідомлення про підозру старшому інспектору Мар`їнського відділення поліції Волноваського ВП ГУ НП в Донецькій області майору поліції ОСОБА_1 , в якому зазначено наступне: за особисту недисциплінованість, грубе порушення вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, вказівки ГУ НП в Донецькій області № 4824/05/12-2016 щодо дотримання поліцейськими дисципліни і законності, викоренення та попередження надзвичайних подій за їх участю та корупційних діянь серед особового складу, пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», що виразилося у недотриманні обмежень і заборон, передбачених антикорупційним законодавством, використанні своїх службових повноважень, пов`язаних з можливим одержанням неправомірної вигоди, скоєнні вчинку, який підриває авторитет Національної поліції і є несумісним з подальшим проходженням служби, старшого інспектора Мар`їнського відділення поліції Волноваського ВП ГУ НП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в Національній поліції по виходу з лікарняного.

У вказаному висновку зазначено, що 19.07.2016 року до Мар`їнського відділення поліції Волноваського ВП ГУ НП в Донецькій області надійшов рапорт старшого інспектора БДПС ГУ НП в Донецькій області капітана поліції Латарцева М.В. про те, що під час патрулювання був зупинений трактор з причепом під керуванням ОСОБА_2 , який перевозив металобрухт невідомого походження без дозвільних документів та належить ОСОБА_3 . Цей факт 19.07.2016 року був зареєстрований у журналі ЄО за №2791. Первинний збір матеріалів за цим фактом було доручено ОСОБА_1 . Перебуваючи у приміщенні адміністративної будівлі Мар`їнського відділення поліції ОСОБА_1 під час розмови з ОСОБА_3 повідомив, що для вирішення питання щодо повернення транспортного засобу, потрібно 5000,00 грн. і надав останньому номер свого мобільного телефону та одну годину для збору грошових коштів, але через деякий час зменшив суму неправомірної вигоди до 3000,00 грн. Приблизно 17 год. 40 хв. біля адміністративної будівлі Мар`їнського відділення поліції працівниками СБ України в Донецькій області та УВБ в Донецькій області ДВБ Національної поліції України було затримано ОСОБА_1 за вимагання та отримання неправомірної вигоди у сумі 3000,00 грн. від ОСОБА_3 . Цього ж дня позивача було затримано працівниками УВБ в Донецькій області ДВБ Національної поліції України в порядку ст.208 Кримінального процесуального кодексу України. 20.07.2016 року по кримінальному провадженню № 0000526 позивачу було повідомлено про підозру у скоєнні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України.

14 вересня 2016 року ГУНП в Донецькій області прийнято наказ № 310о/с «По особовому складу», яким відповідно до розділу VII Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) майора поліції ОСОБА_1 старшого інспектора Мар`їнського відділення поліції Волноваського відділу поліції з 14.09.2016 року.

Не погодившись із своїм звільненням ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом в якому просив суд: визнати дії ГУ НП в Донецькій області щодо звільнення позивача з роботи безпідставними та незаконними; визнати незаконними наказів ГУ НП в Донецькій області № 310 від 14.09.2016 року та № 1453 від 14.09.2016 року; стягнути заробітну плату за період з 15.09.2016 року по 14.12.2016 року за час вимушеного прогулу у розмірі 27192,17 грн.; стягнути моральну шкоду у сумі 50 000 грн.; стягнути витрати на надання правової допомоги у сумі 1623,00 грн., допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботи та в частині стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України в Донецькій області кошти в сумі 78 815,17 грн. направити до ГУ НП в Донецькій області із цільовим направленням для виплати позивачу на виконання рішення.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2016 року, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Головного управління Державної казначейської служби України в Донецькій області про визнання дій незаконними, визнання незаконними наказів, стягнення заробітної плати, стягнення моральної шкоди - відмовлено повністю.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року, Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково: постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2016 року у справі № 805/4260/16-а скасовано. Прийнято нову постанову. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області № 1453 від 14 вересня 2016 року «Про виконання п. 1 наказу ГУНП в Донецькій області від 17.08.2016 року № 1285» щодо звільнення зі служби в Національній поліції України старшого інспектора Мар`їнського відділення поліції Волноваського ВП ГУ НП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_1 ; визнано протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 14 вересня 2016 року № 310 о/с «По особовому складу» в частині звільнення зі служби за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) майора поліції ОСОБА_1 старшого інспектора Мар`їнського відділення поліції Волноваського відділу поліції; поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора Мар`їнського відділення поліції Волноваського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області з 15 вересня 2016 року; стягнуто з Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 15.09.2016 року по 11.12.2017 року у розмірі 91381 (дев`яносто одна тисяча триста вісімдесят одна грн.) 68 коп. з відрахуванням з цієї суми обов`язкових податків і зборів; відповідно до ст. 256 КАС України допустити до негайного виконання постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 5857 (п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят сім грн.) 80 коп. з відрахуванням з цієї суми обов`язкових податків і зборів; стягнуто з Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 1623 грн. (одна тисяча шістсот двадцять три). В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 12 березня 2019 року: касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення. Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області - задоволено повністю: постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року у справі № 805/4260/16-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Головного управління Державної казначейської служби України в Донецькій області про визнання дій незаконними, визнання незаконними наказів, стягнення заробітної плати, стягнення моральної шкоди - скасовано. Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2016 року у справі № 805/4260/16-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Головного управління Державної казначейської служби України в Донецькій області про визнання дій незаконними, визнання незаконними наказів, стягнення заробітної плати, стягнення моральної шкоди - залишено в силі.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 12 квітня 2019 року у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 було відмовлено. Як встановлено ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України», закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Позивач вважає, що суд помилково не врахував що під час свого звільнення ОСОБА_1 знаходився на лікарняному та не був обізнаний із Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України від 04 вересня 2019 року № 6-р(ІІ)/2019 у справі № 3-425/2018(6960/18) по подібним правовідносинам.

На думку ОСОБА_1 це є виключними обставинами та винятковим випадком перегляду Постанови Касаційного адміністративного суду у складі колегії судів Верховного Суду по справі № 805/4260/16-а від 12 березня 2019 року.

Закон України від 13 липня 2017 року № 2136-VIII «Про Конституційний Суд України» (далі - Закон № 2136-VIII) визначає порядок організації та діяльності Конституційного Суду України, статус суддів Конституційного Суду України, підстави і порядок звернення до нього, процедуру розгляду ним справ і виконання його рішень.

Відповідно до статті 91 Закону № 2136-VIII, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Статтею 152 Конституції України визначено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином, за змістом статті 152 Конституції України, рішення Конституційного Суду України не має ретроактивності та змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення.

Зі змісту наведеної норми слідує, що за загальним правилом рішення Конституційного Суду України змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення, якщо інше не встановлено самим рішенням.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції що рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 04 вересня 2019 року № 6-р(ІІ)/2019 у справі № 3-425/2018(6960/18) прийнято вже після ухвалення рішення по справі № 805/4260/16-а, відтак, рішення КСУ не може бути застосовано до правовідносин, які виникли до набрання ним чинності, при цьому рішення не містить положень, які б поширювали його дію на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності.

До того ж частиною шостою статті 361 КАС України передбачено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Заявник/позивач просить суд, зокрема, скасувати п.п. 11,12,13 Наказу № 19 о/с від 25 березня 2019 року виданого відповідачем Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області на виконання постанови Верховного Суду від 12 березня 2019 року, що не було предметом розгляду справи № 805/4260/16-а, що унеможливлює задоволення такої заяви з огляду на вимоги ч. 6 ст. 361 КАС України.

При цьому, ознайомлення із матеріалами службового розслідування вже після розгляду справи по суті не є причиною для перегляду справи за виключними обставинами, оскільки не підпадає під підстави для такого перегляду, що вказані у ч. 5 ст. 361 КАС України.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

Згідно з частиною 4 статті 368 КАС України, за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 369 КАС України, у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

За змістом статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи, і тому рішення Донецького окружного адміністративного суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 283, 311, 315, 316, 325, 328, 329, 331, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 15 січня 2021 року у справі № 805/4260/16-а - залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 15 січня 2021 року у справі № 805/4260/16-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення

Повне судове рішення складено 29 березня 2021 року.

Судді А.В. Гайдар

І.Д. Компанієць

І.В. Сіваченко