Справа № 540/2210/20
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2021-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2021 р.м. ОдесаСправа № 540/2210/20

Головуючий в 1 інстанції: Кисильової О.Й. рішення суду першої інстанції прийнято у м. Херсон 05 жовтня 2020 року

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Яковлєва О.В.,

суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню Пенсійного фонду України в Херсонській області, а саме визнання протиправним та скасування рішення № 6151/03-16 від 23 липня 2020 року; зобов`язання перевести позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах згідно п. «б» ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з 15 липня 2020 року.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року відмовлено у задоволені позовних вимог.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що є помилковим висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, так як наявність у апелянта права на отримання спірної пенсії після досягнення 50-річного віку передбачена чинними положеннями ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

В даному випадку, вказане право апелянта підтверджене Рішенням Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23 січня 2020 року.

При цьому, на переконання апелянта, пенсійним органом та судом першої інстанції безпідставно не враховано правових висновків, що викладені у відповідному рішенні Конституційного Суду України.

В свою чергу, пенсійним органом подано відзив на отриману апеляційну скаргу у якому зазначено, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, так як згідно вимог ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач не має права на отримання спірної пенсії.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває з березня 2015 року на пенсійному обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області та отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи за загальним захворюванням.

При цьому, 15 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до пенсійного органу із заявою про перехід на інший вид пенсії, а саме на пільгову пенсію по віку за Списком № 2.

В свою чергу, пенсійним органом 23 липня 2020 року прийнято рішення про розгляд заяви на перерахунок пенсії по інвалідності від 15 липня 2020 № 9592, яким на підставі вимог ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відмовлено ОСОБА_1 у переведенні її з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах, так як вона отримає право на призначення відповідної пенсії лише після досягнення 55-річного віку.

Не погоджується з отриманим рішенням пенсійного органу позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про відмову у задоволенні позовних вимог, так як позивач не має права на отримання пільгової пенсії по віку за списком № 2, з чим не погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

При цьому, згідно п. «б» ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 50 років - по 31 березня 1965 року включно; 50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року; 51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року; 51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року;52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року; 52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року;53 роки - з 1 жовтня 1967 року по 31 березня 1968 року; 53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року;54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року; 54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року; 55 років - з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року.

В свою чергу, згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 50 років - по 31 березня 1965 року включно; 50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року; 51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року; 51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року; 52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року; 52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року; 53 роки - з 1 жовтня 1967 року по 31 березня 1968 року; 53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року; 54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року; 54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року; 55 років - з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року.

Між тим, статтю 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23 січня 2020 року.

При цьому, Конституційним Судом встановлено, що п. «б» ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» підлягає застосуванню у наступній редакції:

«На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах».

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин позивач, після досягнення 50-річного віку, звернулась 15 липня 2020 року до пенсійного органу із заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2.

В даному випадку, позивач вважає, що після прийняття Рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23 січня 2020 року він має право на призначення відповідної пенсії на підставі вимог п. «б» ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

В свою чергу, відмовляючи у задоволенні заяви позивача пенсійним органом зазначено, що відповідно до вимог ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач отримає право на призначення бажаної пенсії після досягнення 55-річного віку.

При цьому, пенсійним органом зазначено, що пільговий стаж позивача за час відпрацьований на посадах за списком № 2 становить 23 роки 7 місяців та 4 дні.

Між тим, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В даному випадку, як зазначено вище, до січня 2020 року положеннями ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачались однакові вимоги для призначення пенсій за віком на пільгових умовах.

Проте, Рішенням Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23 січня 2020 року статтю 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною).

В даному випадку, Конституційним Судом України встановлено, що законодавцем передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи.

При цьому, на переконання Конституційного Суду України, відповідні законодавчі зміни вплинули на очікування осіб стосовно настання юридичних наслідків, пов`язаних із реалізацією права виходу на пенсію.

Тому, зміна умов призначення пенсій особам, які належать до певної категорії працівників, з урахуванням наявності відповідного стажу роботи, призвела до такого нормативного регулювання призначення пенсій, яке суттєво вплинуло на очікування вказаних осіб, погіршило їх юридичне становище стосовно права на призначення пенсій, що має реалізовуватися при зміні нормативного регулювання лише у разі справедливого поліпшення умов праці та впевненості у настанні відповідних юридичних наслідків, пов`язаних із реалізацією права виходу на пенсію.

Враховуючи викладене, Конституційним Судом України зроблено висновок про те, що передбачене поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи порушує легітимні очікування потенційних пенсіонерів, а отже, суперечить ч. 1 ст. 8 Конституції України.

Між тим, відмовляючи у задоволені позовних вимог, судом першої інстанції зроблено висновок про те, що положення ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якими передбачено аналогічний порядок поетапного підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах є чинними, а як наслідок правомірно застосовані пенсійним органом при прийнятті оскаржуваного рішення.

В свою чергу, колегія суддів вважає такий висновок суду помилковим, так як наявність у позивача права на отримання спірної пенсії після досягнення 50-річного віку передбачена чинними положеннями ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

При цьому, як зазначено вище, можливість застосування поетапного підвищення пенсійного віку для відповідної категорії громадян за своєю суттю визнана неконституційною, так як порушує принцип верховенства права.

Тому, враховуючи факт досягнення позивачем пенсійного віку та наявність достатньої кількості пільгового стажу, колегія суддів вважає, що пенсійний орган мав задовольнити заяву позивача про перехід на інший вид пенсії з дня її подання, а саме з 15 липня 2020 року.

При цьому, враховуючи допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне скасувати оскаржуване рішення суду.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року скасувати.

Прийняти у справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області № 6151/03-16 від 23 липня 2020 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах (робота згідно списку № 2) згідно п. «б» ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з 15 липня 2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання адміністративного позову та апеляційної скарги, у сумі 2101 (дві тисячі сто одна) грн. 80 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Градовський Ю.М. Крусян А.В.