Справа № 240/358/21
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2021-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року м. Житомир справа № 240/358/21

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Нагірняк М.Ф.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови йому у здійсненні перерахунку щомісячного довічного гронового утримання з 01 січня 2020 року згідно довідки №2477/20 від 11.12.2020 року виданих Територіальним управлінням державної судової адміністрації в Житомирській області, про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити йому з 01.01.2020 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90% суддівської винагороди судді Брусилівського районного суду Житомирської області, який працює на відповідній посаді, що складає 107202 грн. 00 коп., на підставі довідки №2477/20 від 11.12.2020 року без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, та виплатити йому різницю недоплаченого щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням уже виплачених сум;

- визначити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Житомирській області місячний строк для виконання прийнятого рішення після набрання останнім законної сили.

В обґрунтування пред`явлених позовних вимог ОСОБА_1 , вказав, що є суддею у відставці та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області, отримує щомісячне довічне грошове утримання згідно Закону України "Про судоустрій та статус суддів". Стверджує, що Відповідач листом від 30.03.2020року протиправно відмовив у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, оскільки судді України, які перебувають у відставці, мають беззаперечне право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання залежно від зміни розміру складових суддівських винагород працюючого на відповідній посаді судді. З 01.01.2020р. змінились складові суддівської винагороди, а тому виникли правові підстави для проведення перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання.

Ухвалою суду від 14.01.2021року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 25.02.2021року позовну заяву залишено без руху.

На виконання ухвали про залишення без руху позовної заяви Позивач усунув недоліки і Ухвалою суду від 26.03.2021року продовжено розгляд справи.

У відзиві на позов Відповідач проти позову заперечує і зазначає, що Позивач дійсно з 01.05.2015року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області, отримує щомісячне довічне грошове утримання згідно Закону України "Про судоустрій та статус суддів". У відзиві визнається, що розмір довічного грошового утримання судді у відставці з набуттям чинності Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 не залежить від факту проходження суддею кваліфікаційного оцінювання. Жодних доводів, щодо підстав відмови для перерахунку Позивачу довічного грошового утримання судді у відставці у відзиві не наведено.

Одночасно Відповідач подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропущенням строку звернення до суду відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України.

Розглянувши в порядку письмового провадження подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та умов виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в тому числі щодо перерахунку його розміру, регулюються правовими нормами Закону України від 2 червня 2016року N1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон N1402-VIII), в редакції що були чинні на день виникнення спору.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 з 01.05.2015року призначено та виплачується довічне грошове утримання судді у відставці.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 04.03.2020року у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 18 лютого 2020 року N 2-р/2020 та на підставі ч. 4 ст. 142 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" звернувся до Відповідача із заявою щодо перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці внаслідок зміни розміру суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді з 01.01.2020року.

Для здійснення перерахунку Позивач надав довідку Територіального управління державної судової адміністрації України в Житомирській області від 17.12.2020 № 2477/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до якої станом на 19.02.2020 суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 107202,00 гривень, у тому числі: посадовий оклад - 63060,00грн, доплата за вислугу років (70%) - 44142,00 грн.

За результатами розгляду заяви Позивача, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом від 30.03.2020 року повідомило про відмову у перерахунку довічного грошового утримання.

Як зазначено в даному дослідженому судом рішенні Відповідача, Позивач не проходив кваліфікаційне оцінювання судді у відповідності до вимог Закону N1402-VIII, а тому не має права на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до положень вказаного Закону N1402-VIII (а.с.16).

Таке рішення Відповідача не ґрунтується на вимогах чинного законодавства з огляду на таке.

Загальновідомо, що частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною другою статті 142 Закону №1402-VIII, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Частиною четвертою та п`ятою статті 142 згаданого Закону №1402-VIII передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Безспірно, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №1402-VIII були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Так, пунктом 22 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII було визначено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 01.01.2017 отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів".

До проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" (пункт 23 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII).

Разом з тим, Відповідач не врахував, що Законом України від 16.10.2019 №193-IX "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування", який набрав чинності 07.11.2019, було виключено зазначені вище пункти 22, 23 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII, якими було передбачено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом; що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів".

Розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить з 1 січня 2020 року для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Безспірно, Пунктом 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII було встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів". За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Ці правові норми (пункт 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII) були предметом розгляду Конституційного Суду України.

Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідних положень Закону №1402-VIII зі змінами.

Так, у вказаному рішенні Конституційний Суд України зазначив, зокрема, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує діючий суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності. Запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402 різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини першої статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.

Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 № 2-р/2020 Закон № 1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці та ставили б перерахунок його розміру в залежність від проходження певного кваліфікаційного оцінювання.

Таким чином, саме з 19.02.2020, наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020, у Позивача виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону № 1402-VIII.

За змістом частини четвертої статті 142 Закону № 1402-VIII зміна розміру окладу судді, який є складовою суддівської винагороди, є підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

Як вже зазначалося судом, Позивач у зв`язку зі зміною розміру складових суддівської винагороди звернувся до Відповідача з відповідною заявою, до якої додав довідку Територіального управління державної судової адміністрації України в Житомирській області від 11.12.2020 № 1477/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Дана довідка відповідає вимогам Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року N 3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 20 березня 2017 року N 5-1) та формі згідно додатку 2 до цього Порядку (а.с.15).

Зважаючи на наведене, суд робить висновок, що оскаржуване рішення Головного Управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області від 30.03.2020 року про відмову в перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Порушене право Позивача підлягає відновленню шляхом зобов`язання Відповідача здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно заяви від 04 березня 2020 року на підставі довідки Територіального управління державної судової адміністрації України в Житомирській області від 11.12.2020 № 1477/20, починаючи з 19.02.2020року, з урахуванням фактично проведених виплат.

Суд враховує, що приписами ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В постанові від 15.09.2020 у справі N 635/7878/16-а Верховний Суд зазначив, що строки у сфері соціального захисту застосовує відповідний суб`єкт владних повноважень або суд у випадку визнання рішення, дії чи бездіяльності відповідного суб`єкта протиправними та задоволення позову особи. У свою чергу, строк на звернення до суду застосовується виключно судом, як правило, на етапі прийняття рішення про відкриття провадження в адміністративній справі. Строк звернення до суду стосується виключно питання прийняття до розгляду або відмови у розгляді позовних вимог по суті, але не застосовується для прийняття рішення про задоволення чи не задоволення таких вимог, а також періоду протягом якого такі вимоги підлягають задоволенню.

Верховний Суд звернув увагу, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави, а тому строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку з непроведенням перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає.

В даній справі Позивач оскаржує дії Відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що прямо впливає на соціальне забезпечення Позивача, а тому застосовування шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України, матиме наслідком неможливість реалізувати Позивачем передбаченого частиною четвертою статті 142 Закону № 1402-VIII права на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку із зміною розміру окладу судді, який є складовою суддівської винагороди.

Зазначене свідчить про безпідставність доводів Відповідача, наведених у відзиві, про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропущенням строку звернення до суду.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України підстави для відшкодування або стягнення судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 2,90,139-143,242-246,250,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково. Визнати протиправним і скасувати рішення Головного Управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області від 30.03.2020року про відмову в перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 згідно із заявою від 04.03.2020року.

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області (10003, м.Житомир, вул.О.Ольжича,7, ) здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% суддівської винагороди згідно заяви від 04 березня 2020 року на підставі довідки Територіального управління державної судової адміністрації України в Житомирській області від 11.12.2020 № 1477/20, починаючи з 19.02.2020року, з урахуванням фактично проведених виплат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк