Справа № 440/1920/21
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2021-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі

24 березня 2021 рокум. ПолтаваСправа № 440/1920/21

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Клочко К.І., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області (вул. Ціолковського, 47, м. Полтава, Полтавська область, 36000) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

5 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправною бездіяльність Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області щодо ненарахування та виплати інваліду війни третьої групи ОСОБА_1 в період 2012-2020 роках відповідно частини п`ятої статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня відповідного року у розмірі 7 мінімальних розмірів пенсії визначеної статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у році виплати;

- зобов`язати Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області нарахувати та виплатити за період 2012-2020 роки інваліду війни третьої групи ОСОБА_1 частини п`ятої статті 3 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічну одноразову грошову допомогу до 5 травня у розмірі 7 мінімальних розмірів пенсії визначеної статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у відповідному році, з урахуванням раніше виплачених сум, виплатити 52 260 грн.

Підставою звернення до суду з цим позовом є переконання позивача про порушення відповідачем-суб`єктом владних повноважень його прав та законних інтересів у сфері публічно-правових відносин.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Зазначено, що недоліки необхідно усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску. Роз`яснено позивачу, якщо заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

19 березня 2021 року представником позивача подано до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, в обґрунтування якої зазначено, що строки позовної давності, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України, на щорічну разову грошову допомогу до 05 травня, не розповсюджуються. Вказує, що позивач не має юридичної освіти та раніше не знав, що його права порушені, про порушення свого права дізнався після розгляду Верховним Судом зразкової справи №440/2722/20. Також зазначає, що на всій території України запроваджено карантин з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та встановлені певні обмеження, пов`язані із запровадженням карантину.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Пільги ветеранам війни та гарантії їх соціального захисту встановлені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Частиною четвертою статті 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Отже, перебіг строку звернення позивача до суду з даним позовом слід обраховувати з 30 вересня відповідного року, за який виплачується разова щорічна грошова допомога, оскільки 30 вересня поточного року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована.

Вказаний висновок суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним в постанові від 6 лютого 2018 року по справі №607/7919/17.

Зважаючи на вищевикладене, суд відхиляє доводи позивача про те, що законом не встановлено строку звернення до суду з вимогами про визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування та виплати щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня, встановленої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та зобов`язання нарахувати та виплатити щорічну одноразову грошову допомогу до 5 травня, встановлену Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Обставини справ та норми права, висновки щодо застосування яких викладені у постановах Верховного Суду, перелік яких зазначено представником позивача у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду, не є релевантними обставинам та нормам права, які підлягають застосуванню у даній справі, оскільки предметом спору у вказаних справах були дії щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії. У постановах, реквізити яких зазначені у заяві, Верховним Судом не викладалися висновки щодо застосування норм Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а тому суд відхиляє доводи позивача з посиланням на висновки Верховного Суду у зазначених постановах.

Таким чином, перебіг строку звернення позивача до суду з даним позовом слід обраховувати з 30 вересня відповідного року, за який виплачується разова щорічна грошова допомога, зокрема, з 30 вересня 2012 року, з 30 вересня 2013 року, з 30 вересня 2014 року, з 30 вересня 2015 року, з 30 вересня 2016 року, з 30 вересня 2017 року, з 30 вересня 2018 року, з 30 вересня 2019 року та 30 вересня 2020 року.

Отже, перебіг шестимісячного строку звернення позивача до суду з позовними вимогами про визнання протиправною бездіяльності Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області щодо ненарахування та виплати інваліду війни третьої групи ОСОБА_1 в період 2012-2019 роках відповідно частини п`ятої статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня відповідного року у розмірі 7 мінімальних розмірів пенсії визначеної статтею 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у році виплати та зобов`язання Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області нарахувати та виплатити за період 2012-2019 роки інваліду війни третьої групи ОСОБА_1 щорічну одноразову грошову допомогу до 5 травня у розмірі 7 мінімальних розмірів пенсії визначеної статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у відповідному році, з урахуванням раніше виплачених сум, виплатити 52260,00 грн - слід обраховувати з 30 вересня 2012 року (щодо щорічної одноразової грошової допомоги до 05 травня 2012 року, строк звернення до суду закінчився 31 березня 2013 року), з 30 вересня 2013 року (щодо щорічної одноразової грошової допомоги до 05 травня 2013 року, строк звернення до суду закінчився 31 березня 2014 року), з 30 вересня 2015 року (щодо щорічної одноразової грошової допомоги до 05 травня 2014 року, строк звернення до суду закінчився 31 березня 2015 року), з 30 вересня 2015 року (щодо щорічної одноразової грошової допомоги до 05 травня 2015 року, строк звернення до суду закінчився 31 березня 2016 року), з 30 вересня 2016 року (щодо щорічної одноразової грошової допомоги до 05 травня 2016 року, строк звернення до суду закінчився 31 березня 2017 року), з 30 вересня 2017 року (щодо щорічної одноразової грошової допомоги до 05 травня 2017 року, строк звернення до суду закінчився 31 березня 2018 року), з 30 вересня 2018 року (щодо щорічної одноразової грошової допомоги до 05 травня 2018 року, строк звернення до суду закінчився 31 березня 2019 року), з 30 вересня 2019 року (щодо щорічної одноразової грошової допомоги до 05 травня 2019 року, строк звернення до суду закінчився 31 березня 2020 року).

Позивач звернувся до суду з даним позовом 9 березня 2021 року, тобто з порушенням шестимісячного строку на звернення до суду в частині вказаних позовних вимог.

Відсутність у позивача юридичної освіти чи необізнаність з нормами законодавства не спростовують факту порушення позивачем строку звернення до адміністративного суду із зазначеними вище вимогами, вказані обставини носять суб`єктивний характер, позивач не був позбавлений права звернутися за отриманням правової допомоги у разі, якщо такої допомоги потребував, у межах строку, встановленого законом для звернення до адміністративного суду з вказаними вище вимогами, який був достатнім для вчинення відповідних дій.

Суд зауважує, що законодавче обмеження строку звернення до адміністративного суду обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Тобто, встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis рішення у справі "Перетяка та Шереметьев проти України" (Peretyaka And Sheremetyev v. Ukraine) від 21 грудня 2010 року, заяви № 17160/06 та № 35548/06, § 33).

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Процесуальний кодекс установлює обмеження щодо відповідних судових процедур.

Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Частиною першою статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Таким чином, поновлення встановленого процесуальним законом строку для звернення до адміністративного суду здійснюється у розумних межах та лише у виняткових, особливих випадках, виключно за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод або законних інтересів.

Критеріями оцінки причин поважності пропуску строку звернення до суду є: 1) обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк (є причиною); 2) обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла або тривала протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 473/2236/17.

Відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 17 липня 2020 року) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Таким чином, строк звернення до суду, який закінчився у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України та під час дії пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України підлягає поновленню лише за наявності двох умов: 1) якщо причини його пропуску є поважними; 2) вказані причини є такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

При цьому граматичне тлумачення пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України дає підстави для висновку, що наявність сполучника "і" вказує на обов`язкову наявність двох вищенаведених умов.

Таким чином, виходячи з наведених законодавчих приписів, сам факт встановлення карантину не може слугувати причиною для поновлення процесуального строку звернення до суду, а можливість поновлення процесуального строку визначається у взаємозв`язку зі встановленням поважності причин пропуску строку та їх зумовленості обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

У поданій заяві позивачем не зазначено, яким чином та які саме обмеження, запроваджені Кабінетом Міністрів України під час дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), вплинули на пропуск ним строку звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Слід зазначити, що запровадження на всій території України карантинних обмежень почалося з 12 березня 2020 року, тобто після закінчення строку звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог.

Отже, позивачем не наведено достатніх та переконливих аргументів на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних та істотних перешкод на звернення до адміністративного суду протягом встановленого законом строку, а наведені позивачем обставини носять суб`єктивний характер та не є достатніми для висновку про наявність підстав для поновлення строку звернення до суду.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов до висновку, що підстави для поновлення строку, зазначені позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду, не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду в частині вимог про визнання протиправною бездіяльність Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області щодо ненарахування та виплати інваліду війни третьої групи ОСОБА_1 в період 2012-2019 роках відповідно частини п`ятої статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня відповідного року у розмірі 7 мінімальних розмірів пенсії визначеної статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у році виплати та зобов`язання Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області нарахувати та виплатити за період 2012-2019 роки інваліду війни третьої групи ОСОБА_1 частини п`ятої статті 3 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічну одноразову грошову допомогу до 5 травня у розмірі 7 мінімальних розмірів пенсії визначеної статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у відповідному році, з урахуванням раніше виплачених сум, виплатити 52260,00 грн.

Згідно з частиною першою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною другою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Підсумовуючи вищевикладене, зважаючи на те, що судом визнано неповажними підстави, вказані позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду, наявні підстави, встановлені частиною другою статті 123 та пунктом 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України для повернення позивачеві позовної заяви в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області щодо визнання протиправною бездіяльність Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області щодо ненарахування та виплати інваліду війни третьої групи ОСОБА_1 в період 2012-2019 роках відповідно частини п`ятої статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня відповідного року у розмірі 7 мінімальних розмірів пенсії визначеної статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у році виплати та зобов`язання Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області нарахувати та виплатити за період 2012-2019 роки інваліду війни третьої групи ОСОБА_1 щорічну одноразову грошову допомогу до 5 травня у розмірі 7 мінімальних розмірів пенсії визначеної статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у відповідному році, з урахуванням раніше виплачених сум, виплатити 52260,00 грн.

Частиною восьмою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Адміністративний позов в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області щодо визнання протиправною бездіяльність Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області щодо ненарахування та виплати інваліду війни третьої групи ОСОБА_1 за 2020 рік відповідно частини п`ятої статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня відповідного року у розмірі 7 мінімальних розмірів пенсії визначеної статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у році виплати та зобов`язання Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області нарахувати та виплатити за 2020 рік інваліду війни третьої групи ОСОБА_1 частини п`ятої статті 3 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічну одноразову грошову допомогу до 5 травня у розмірі 7 мінімальних розмірів пенсії визначеної статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у відповідному році, з урахуванням раніше виплачених сум - відповідає вимогам статей 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, поданий особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, належить розглядати у порядку адміністративного судочинства та підсудний Полтавському окружному адміністративному суду, а також поданий у строк, встановлений законом.

Відтак, позовну заяву в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області щодо визнання протиправною бездіяльність Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області щодо ненарахування та виплати інваліду війни третьої групи ОСОБА_1 за 2020 рік відповідно частини п`ятої статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня відповідного року у розмірі 7 мінімальних розмірів пенсії визначеної статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у році виплати та зобов`язання Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області нарахувати та виплатити за 2020 рік інваліду війни третьої групи ОСОБА_1 частини п`ятої статті 3 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічну одноразову грошову допомогу до 5 травня у розмірі 7 мінімальних розмірів пенсії визначеної статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у відповідному році, з урахуванням раніше виплачених сум, - слід прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 260 Кодексу адміністративного судочинства України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Частиною першою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності, а частиною шостою статті 12 цього Кодексу - що, справою незначної складності, є справа щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

За таких обставин в силу вимог частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Прохальна частина позовної заяви містить клопотання позивача про витребування у відповідача інформації щодо розміру фактичної виплати у 2012-2020 роках ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги учаснику бойових дій до 5-го травня року.

Статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Інформація щодо розміру фактичної виплати у 2012-2019 роках ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги учаснику бойових дій до 5-го травня року, не стосується предмету доказування у даній справі.

За наведених обставин клопотання позивача про витребування доказів в цій частині необґрунтоване та задоволенню не підлягає.

Частиною четвертою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно з частиною четвертою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Частиною шостою статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Беручи до уваги викладене, з метою повного та всебічного з`ясування обставин справи, суд вважає за необхідне витребувати від відповідача Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області засвідчені належним чином копії: рішення про нарахування та виплату ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році та документів, на підставі яких прийнято це рішення; документів, що підтверджують нарахування та виплату ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році у розмірі меншому, ніж сім мінімальних пенсій за віком.

Отже, клопотання позивача про витребування доказів підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 12, 77, 80, 122, 123, 169, 171, 248, 256, 260, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Визнати неповажними підстави, вказані ОСОБА_1 у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області щодо визнання протиправною бездіяльність Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області щодо ненарахування та виплати інваліду війни третьої групи ОСОБА_1 в період 2012-2019 роках відповідно частини п`ятої статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня відповідного року у розмірі 7 мінімальних розмірів пенсії визначеної статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у році виплати та зобов`язання Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області нарахувати та виплатити за період 2012-2019 роки інваліду війни третьої групи ОСОБА_1 щорічну одноразову грошову допомогу до 5 травня у розмірі 7 мінімальних розмірів пенсії визначеної статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у відповідному році, з урахуванням раніше виплачених сум, виплатити 52260,00 грн - повернути позивачеві.

Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі №440/1920/21 за позовом ОСОБА_1 до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області в частині вимог про визнання протиправною бездіяльність Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області щодо ненарахування та виплати інваліду війни третьої групи ОСОБА_1 за 2020 рік відповідно частини п`ятої статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня відповідного року у розмірі 7 мінімальних розмірів пенсії визначеної статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у році виплати та зобов`язання Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області нарахувати та виплатити за 2020 рік інваліду війни третьої групи ОСОБА_1 щорічну одноразову грошову допомогу до 5 травня у розмірі 7 мінімальних розмірів пенсії визначеної статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у відповідному році, з урахуванням раніше виплачених сум.

Розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Запропонувати відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі надати до суду відзив на позов разом з усіма доказами, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та документами, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього документів іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Роз`яснити відповідачу, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішуватиме справу за наявними матеріалами, а неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову в силу частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Клопотання позивача про витребування доказів задовольнити частково.

Витребувати від відповідача Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області засвідчені належним чином копії:

- рішення про нарахування та виплату ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році та документів, на підставі яких прийнято це рішення;

- документів, що підтверджують нарахування та виплату ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році у розмірі меншому, ніж семи мінімальних пенсій за віком.

В іншій частині клопотання позивача про витребуванні доказів - відмовити.

Витребувані документи надати до суду у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Роз`яснити відповідачу, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені Кодексом адміністративного судочинства України. Згідно частини першої статті 149 Кодексу адміністративного судочинства України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень.

Повідомити учасникам справи, що вони можуть отримати інформацію у справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, веб-адреса сторінки суду: http://court.gov.ua/fair/sud1670/.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Надіслати відповідачу копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду в частині повернення позовної заяви може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали до Другого апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року №2147-VIII.

В іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя К.І. Клочко