Справа № 160/5990/20
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2021-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 березня 2021 року м. Дніпросправа № 160/5990/20
Суддя І інстанції Озерянська С.І.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Мельника В.В.,

за участю секретаря судового засідання Лащенка Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни про визнання протиправними та скасування постанов, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:

-визнано протиправною, скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни про арешт коштів боржника від 19.05.2020 року у виконавчому провадженні ВП №62132553 та зобов`язати зняти арешт з коштів та рахунків ОСОБА_1 ;

- визнати протиправною, скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни про опис та арешт майна боржника від 20.0.52020 року у виконавчому провадженні ВП №62132553 та зобов`язати зняти арешт з належного ОСОБА_1 майна, а саме: автомобіля Nissan Teana 2010 р.в., державний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 ;

- визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни щодо вилучення майна та зобов`язати повернути ОСОБА_1 належне йому майно, а саме: автомобіль Nissan Teana 2010 р.в., державний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 .

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 липня 2020 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована протиправністю винесених приватним виконавцем постанов про арешт коштів боржника, про опис та арешт майна боржника та дії щодо вилучення майна, з огляду на оскарження виконавчого напису, на підставі якого відкрито виконавче провадження і здійсненні відповідні дії.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримала вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, представник відповідача заперечував проти її задоволення, просив залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 19.05.2020 року до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Інвест Хаус про примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича від 12.01.2020 року № 685 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Інвест Хаус заборгованості у розмірі 197338,15 грн.

19.05.2020 року на підставі зазначеного виконавчого напису нотаріуса приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62132553, яку направлено позивачеві рекомендованим листом 19.05.2020 року.

Також, 19.05.2020 року відповідачем у виконавчому провадженні № 62132553 винесено постанову про арешт коштів боржника - ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, основної винагороди, витрат виконавчого провадження, штрафів 217640,97 грн. на підставі статті 56 Закону України Про виконавче провадження.

Крім цього, 19.05.2020 року приватним виконавцем на підставі статті 56 Закону України Про виконавче провадження винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на автомобіль Nissan Teana 2010 р.в., державний номер НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 .

19.05.2020 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено інформацію про заборону відчуження зазначеного транспортного засобу.

Вказані постанови були направленні за місцем проживання боржника - АДРЕСА_1 .

20.05.2020 року приватним виконавцем Русецькою Оксаною Олександрівною складено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме, легкового автомобіля Nissan Теапа 2010 р.в., державний номер НОМЕР_3 , VIN код НОМЕР_2 . Відповідальним зберігачем майна визначено ДП Сетам.

Не погоджуючись із правомірністю винесення постанови про арешт коштів боржника, постанови про опис та арешт майна боржника та з діями щодо вилучення автомобілю позивач звернувся із даним позовом до суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення, виходить з наступного.

Згідно статті 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У частині першій статті 5 Закону України Про виконавче провадження, зазначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 26 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 3 Закону України Про виконавче провадження, примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Як встановлено судом, виконавче провадження № 62132553 відкрито на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича від 29.01.2020 року № 685 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 197 338,15 грн.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 18 Закону України Про виконавче провадження, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно частини 5 статті 26 Закону України Про виконавче провадження, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Частиною 1 статті 48 Закону України Про виконавче провадження, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Згідно частини 4 статті 48 Закону України Про виконавче провадження, на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Частиною 1 статті 56 Закону України Про виконавче провадження визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до частини 2 статті 56 Закону України Про виконавче провадження, арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Пунктом 8 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (далі Інструкція) передбачено, на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Так, після відкриття виконавчого провадження № 62132553 та отримання інформації від Державної фіскальної служби України про наявні рахунки у боржника - ОСОБА_1 , відповідачем винесено постанову про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахування виконавчого збору, основної винагороди, витрат виконавчого провадження, штрафів у розмірі 217640,97 грн.

Крім цього, відповідачем постановою від 20.05.2020 року було накладено арешт на рухоме майно, яке належить позивачу - легковий автомобіль Nissan Теапа 2010 р.в., державний номер НОМЕР_3 , VIN код НОМЕР_2 .

Отже, відповідачем були винесені постанови про арешт коштів та майна боржника спрямовані на забезпечення виконання виконавчого напису нотаріуса у порядку та строки визначені законодавством.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що позивач оскаржив у судовому порядку виконавчий напис №685 від 29.01.2020 року, на підставі якого винесено оскаржувані постанови Відповідача у даній справі.

Так, відповідно до рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2020 року визнано виконавчий напис від 29 січня 2020 року зареєстрований в реєстрі за №685 вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем щодо звернення стягнення за кредитним договором №237/2011 від 27 травня 2011 року укладеним між ОСОБА_1 та ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» на суму 197338 грн. 15 коп. таким, що не підлягає виконанню.

Зазначене рішення набрало законної сили 20 листопада 2020 року.

В свою чергу, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

З матеріалів справи встановлено, що станом на момент розгляду даної справи судом апеляційної інстанції наявна постанова приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни від 16 листопада 2020 року ВП №62132553, згідно з якою виконавче провадження з виконання виконавчого напису №685 виданого 29.01.2020 року закінчено на підставі п.5 ч.1 ст.39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження. Припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. Постанову про арешт майна боржника від 19.05.2020 року ВП №62132553, постанову про арешт коштів боржника №62132553, постанову про опис майна боржника від 20.05.2020 року скасовано. Обтяження з державних реєстрів вилучено. Електронні торги № лоту №423618 припинено.

Вказане свідчить про те, що в межах спірних правовідносин Відповідач шляхом вчинення дій передбачених ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» самостійно скасував свої заходи, вчиненні внаслідок прийняття оскаржуваних постанов у даній справі на підставі виконавчого напису №685 від 29.01.2020 року.

При цьому, пунктом 8 частини 1 статті 238 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

З огляду на вказане та враховуючи те, що в межах позовних вимог у даній справі оскаржуються постанови Відповідача прийняті в межах виконавчого провадження №62132553, яке було завершене внаслідок визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, колегія суддів дійшла висновку, що права та законні інтереси Позивача були поновлені, а тому провадження у даній справі слід закрити.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження у даній справі на підставі пункту 8 частини 1 статті 238 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 311, 319, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 липня 2020 року скасувати.

Провадження в адміністративній справі № 160/5990/20 за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни про визнання протиправними та скасування постанов, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

В повному обсязі постанова складена 25.03.2021 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник