Справа № 160/4263/21
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 березня 2021 року Справа №160/4263/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

18.03.2021р. (згідно штемпеля поштового зв`язку) ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 та просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо не вірного нарахування та виплати не в повному обсязі індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2016р. по 18.01.2018р.;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачеві недоплачену суму індексації його грошового забезпечення за період з 01.01.2016р. по 18.01.2018р. у розмірі 59930,70 грн.;

- встановити судовий нагляд за виконанням судового рішення.

Вивчивши матеріали поданого адміністративного позову, суд приходить до висновку про те, що зазначений позов слід залишити без руху на підставі ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і встановлює строк для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Пунктом 5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Також, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Разом з тим, зі змісту позову вбачається, що позивачем не викладено обставин, не зазначено про докази, що підтверджують вказані обставини, та такі докази до позову не додано щодо не вірного нарахування та виплати не в повному обсязі індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2016р. по 18.01.2018р., в порушення вимог п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги про встановлення судового нагляду за виконанням судового рішення та не зазначено доказів, що підтверджують вказані обставини в порушення вимог п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

У позові позивач посилається на постанови Верховного Суду, проте, їх копій до позову не додано в порушення вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також і до позову не додано копії рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.12.2020р. у справі №160/13159/20, засвідченої у встановленому порядку, в порушення вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, при цьому, зі змісту доданої позивачем до позову роздруківки наведеного судового рішення з ЄДРСР неможливо встановити прав та інтересів якої особи воно стосується.

Окрім того, частиною 3 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У позові позивач зазначає про те що він звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" як учасник бойових дій.

Так, відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Отже, Законом України "Про судовий збір" звільнення від сплати судового збору осіб, які мають такий статус, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Тобто, встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до адміністративного суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту. У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з позовними вимогами, подібними до тих, з якими позивач звернувся у цій справі.

Оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом з приводу оскарження дій суб`єкта владних повноважень щодо не вірного нарахування та виплати не в повному обсязі індексації грошового забезпечення, які не зачіпають порядку надання, обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином стосуються соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій, то позивач не звільнений від сплати судового збору за подання даного позову згідно до положень п.13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір".

Наведена правова позиція узгоджується також і з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній в його ухвалах від 13.04.2020р., від 06.05.2020р. у справі №9901/70/20, та Верховного Суду, викладеній в його ухвалі від 24.09.2020р. у справі №428/10659/19, яка підлягає обов`язкову врахуванню адміністративним судом відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами ст.4 Закону України Про судовий збір встановлені ставки судового збору, зокрема, за подання адміністративного позову немайнового характеру фізичною собою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2021р. складає 2270,00 грн.

Тобто, за подання даного позову з вимогою немайнового характеру позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 908,00 грн., виходячи із розрахунку: 2270,00 грн.*0,4, однак позивачем до позову не додано квитанцію про сплату судового збору у сумі 908,00 грн. в порушення вимог ст.4 Закону України "Про судовий збір", ч.3 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем позов поданий без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому даний позов підлягає залишенню без руху із встановленням позивачеві строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Вищезазначені недоліки позовної заяви мають бути усунені позивачем у п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху шляхом надання до канцелярії суду:

1) адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням вимог ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме:

- із зазначенням у ньому викладу обставин щодо не вірного нарахування та виплати не в повному обсязі індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2016р. по 18.01.2018р., в порушення вимог п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України та із зазначенням доказів на підтвердження вказаних обставин у відповідності до вимог п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

- із зазначенням у позові викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги про встановлення судового нагляду за виконанням судового рішення та із зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини у відповідності до вимог п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

2) доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, а саме: щодо не вірного нарахування та виплати не в повному обсязі відповідачем індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2016р. по 18.01.2018р. у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

3) копій постанов Верховного Суду, на які позивач посилається у позові та копії рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.12.2020р. у справі №160/13159/20, засвідченої у встановленому порядку, у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

4) оригіналу документу про сплату судового збору в сумі 908,00 грн. у відповідності до вимог ст.4 Закону України "Про судовий збір", ч.3 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись п.5 ч.5 ст.160, ч.3, ч.4 ст.161, ч.1 ст.169, ст.ст. 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Позивачеві у п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до канцелярії суду:

1) адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням вимог ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме:

- із зазначенням у ньому викладу обставин щодо не вірного нарахування та виплати не в повному обсязі індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2016р. по 18.01.2018р., в порушення вимог п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України та із зазначенням доказів на підтвердження вказаних обставин у відповідності до вимог п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

- із зазначенням у позові викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги про встановлення судового нагляду за виконанням судового рішення та із зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини у відповідності до вимог п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

2) доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, а саме: щодо не вірного нарахування та виплати не в повному обсязі відповідачем індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2016р. по 18.01.2018р. у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

3) копій постанов Верховного Суду, на які позивач посилається у позові та копії рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.12.2020р. у справі №160/13159/20, засвідченої у встановленому порядку, у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

4) оригіналу документу про сплату судового збору в сумі 908,00 грн. у відповідності до вимог ст.4 Закону України "Про судовий збір", ч.3 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Реквізити, на які підлягає сплаті судовий збір: р/р отримувача №UA4004632 ГУК у Дніпропетровській області/Чечелівський район, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст.ст.294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва