Справа № 160/6761/20
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2021-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 березня 2021 року м. Дніпросправа № 160/6761/20
Суддя І інстанції Віхрова В.С.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Мельника В.В.,

за участю секретаря судового засідання Лащенка Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «ІМТ ПЛЮС» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ПП «ІМТ ПЛЮС» звернулося до суду з вищевказаним позовом в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення: 1) форми «Р» від 23.04.2020 № про зобов`язання сплатити податок на прибуток у сумі 162 196,25 грн, у тому числі штрафна санкція 32439,25 грн.; 2) форми «Р» від 23.04.2020 № про зобов`язання сплатити податок на додану вартість у сумі 727 943,75 грн. у тому числі штрафна санкція 145 588,75 грн.; 3) форми «ПН» від 23.04.2020 № про зобов`язання сплатити штрафні санкції по податку на додану вартість за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН у сумі 291 177 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на безпідставність висновків податкового органу щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства, також зазначає, що висновки викладені контролюючим органом, за результатом розгляду скарги позивача на акт перевірки, не були взяті до уваги при винесені оскаржених податкових повідомлень-рішень.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням Головне управління ДПС у Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказує, що суд першої інстанції не дослідив допущених порушень норм податкового законодавства, які стали підставою для прийняття оскаржених податкових повідомлень-рішень.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ПП «ІМТ ПЛЮС» просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ПП «ІМТ ПЛЮС» просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції, представник ГУ ДПС у Дніпропетровській області не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ПП «ІМТ Плюс» () зареєстровано юридичною особою 19.12.2007 року, перебуває на обліку в Криворізькій центральній ОДПІ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

Основним видом діяльності позивача за КВЕД є 49.41 вантажний автомобільний транспорт.

02.01.2020 року у зв`язку з включенням до плану-графіка проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання на 2020 рік ПП «ІМТ Плюс» на підставі п.п.20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 77.1, п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України, ГУ ДПС у Дніпропетровській області прийнято наказ Про проведення документальної планової виїзної перевірки ПП «ІМТ Плюс» №38-п з 20.01.2020 року тривалістю 10 робочих днів.

28.01.2020 року прийнято наказ №416-п «Про продовження строків проведення документальної планової виїзної перевірки ПП «ІМТ Плюс» з 03.02.2020 року терміном на 5 робочих днів.

На підставі направлень від 17.01.2020 року №227, від 17.01.2020 року №228, від 17.01.2020 року №229 відповідно до п.п.20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 77.1, п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України, плану-графіка проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання, на підставі наказу №38-п від 02.01.2019 року, проведена планова виїзна документальна перевірка ПП «ІМТ Плюс» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДПС, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів, податків, зборів та інших платежів, установлених законодавством за період з 01.01.2016 року по 30.09.2016 року, відповідно до затвердженого плану документальної перевірки.

За наслідком перевірки складено акт від 14.02.2020 року №7393/04-36-05-19/35527842, яким встановлено порушення ПП «ІМТ Плюс», зокрема:

- п.п.14.1.11, п.п.14.1.185 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п.п.140.5.9 п. 140.5 ст. 140, п.п.134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано податок на прибуток за період з 01.01.2016 року по 30.09.2019 року на 129757 грн., в тому числі за 2016 рік 104391 грн., за 2017 рік 12495 грн., за 2018 рік (-1945 грн.), за 3 квартали 2019 року 14816 грн.;

- п.п.14.1.185 п. 14.1 ст. 14, п.п. «ж» п. 186.3 ст. 186, п. 188.1 ст. 188, п. 192.1 ст. 192, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України за період з 01.01.2016 року по 30.09.2019 року донараховано податок на додану вартість у сумі 750165 грн. по кожному періоду;

- п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме підприємством порушено граничні терміни реєстрації податкових накладних в ЄРПН на суму податку на додану вартість 647336 грн.

Не погоджуючись з наведеними висновками, викладеними в акті перевірки від 14.02.2020 року №7393/04-36-05-19/35527842, позивачем подані заперечення на акт перевірки.

17.04.2020 року відповідачем було надано відповідь на заперечення за вих. №38968/10/04-36-05-19 «Про результати розгляду заперечень», в яких вказано, що документів, що спростовують висновки акту перевірки від 14.02.2020 року №7393/04-36-05-19/35527842 до заперечень не надано.

Враховуючи наведене, ГУ ДПС у Дніпропетровській області вважає висновки за результатами проведеної перевірки ПП «ІМТ Плюс» від 14.02.2020 року №7393/04-36-05-19/35527842 обґрунтованими, правомірними та такими, що відповідають чинному законодавству.

Додатково у відповіді на заперечення податковим органом повідомлено, що податкові зобов`язання з податку на додану вартість за період січень-грудень 2016 року, січень-березень 2017 року, та податкові зобов`язання з податку на прибуток за 2016 рік контролюючим органом не визначаються у зв`язку з обмеженнями, встановленими п. 102. ст. 102 Податкового кодексу України.

Враховуючи зазначене, податковим органом викладено наступні порушення з визначенням сум нарахувань:

- п.п.14.1.11, п.п.14.1.185 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п.п.140.5.9 п. 140.5 ст. 140, п.п.134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано податок на прибуток за період з 01.01.2016 року по 30.09.2019 року на 25366 грн., в тому числі за 2017 рік 12495 грн., за 2018 рік (-1945 грн.), за 3 квартали 2019 року 14816 грн.;

- п.п.14.1.185 п. 14.1 ст. 14, п.п. «ж» п. 186.3 ст. 186, п. 188.1 ст. 188, п. 192.1 ст. 192, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України за період з 01.01.2016 року по 30.09.2019 року донараховано податок на додану вартість у сумі 548244 грн.;

- п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме підприємством порушено граничні терміни реєстрації податкових накладних в ЄРПН на суму податку на додану вартість 548244 грн.

З відповіді на заперечення від 17.04.2020 року за вих. №38968/10/04-36-05-19, вбачається, що відповідачем під час перевірки заперечень ПП «ІМТ Плюс» встановлено неналежне дотримання перевіряючими під час перевірки строків давності, встановлених ст. 102 Податкового кодексу України.

У зв`язку зі встановленими фактами недотримання перевіряючими строків давності, встановлених ст. 102 Податкового кодексу України, податковим органом було відкориговано суми податкових зобов`язань, які мають бути нараховані позивачу за наслідками проведеної перевірки у бік зменшення та виключено податкові зобов`язання з податку на додану вартість за період січень-грудень 2016 року, січень-березень 2017 року, та податкові зобов`язання з податку на прибуток за 2016 рік з розрахунку сум зобов`язань, які мають бути нараховані позивачу рішеннями, прийнятими за результатами проведеної перевірки.

Натомість, на підставі акту перевірки від 14.02.2020 року №7393/04-36-05-19/35527842, відповідачем сформовано та направлено позивачу податкові повідомлення-рішення від 23.04.2020 року:

- № про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток на загальну суму 162196,25 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями на суму 129757 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 32439,25 грн.;

- № про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 727943,75 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями на суму 582355 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 145588,75 грн.;

- № про застосування суми штрафу в розмірі 50% на суму 291177 грн. за відсутність реєстрації протягом граничного строку податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ 582355 грн.

Визначені у вказаних податкових повідомлення-рішеннях суми нарахувань розраховані на підставі висновків акту перевірки від 14.02.2020 року №7393/04-36-05-19/35527842 без врахування позиції податкового органу, викладеної у відповіді на заперечення позивача від 17.04.2020 року за вих. №38968/10/04-36-05-19, тобто з включенням до розрахунку сум податкових зобов`язань з податку на додану вартість за період січень-грудень 2016 року, січень-березень 2017 року, та податкових зобов`язань з податку на прибуток за 2016 рік.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем при прийнятті податкових повідомлень-рішень 23.04.2020 року не було враховано відповідь на заперечення позивача від 17.04.2020 року за вих. №38968/10/04-36-05-19 та не було зменшено нараховані позивачу податкові зобов`язання з урахуванням строків давності.

Неврахування відповідачем висновків, викладених у відповіді на заперечення позивача від 17.04.2020 року за вих. №38968/10/04-36-05-19, є порушенням встановленого порядку прийняття податкових повідомлень-рішень, визначених п. 86.8 ст. 86 ПК України, що є неприпустими та наслідком чого є визнання протиправними податкових повідомлень-рішень, оскільки останні є такими, що прийняті без врахування всіх обставин та доказів, зібраних під час здійснення дій з проведення перевірки та розгляду заперечень.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується і з зазначеними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Так з матеріалів справи вбачається, що між ПП «ІМТ Плюс» (експедитор) та ТОВ «Фірма «Вікант» (замовник) укладено договір на транспорте експедирування від 01.09.2016 року №1004 КУ, згідно з умовами якого експедитор від свого імені та за рахунок замовника забезпечує здійснення перевезення вантажу замовника автомобільним транспортом у міжміському сполученні.

Пунктом 1.4 договору визначено, що на підтвердження наданих експедитором замовнику послуг за договором, сторони складають та підписують акт про виконання транспортно-експедиційних послуг.

Згідно з пунктом 2.1 договору експедитор забезпечує здійснення перевезення вантажу замовника згідно заявок замовника.

Відповідно до пункту 6.1 договору за надання послуг за цим договором замовник сплачує експедитору винагороду за тарифами, в розмірі та в строки, погоджені сторонами. Розмір тарифів сторони погоджують з врахуванням діючих ринкових розцінок і тарифів на аналогічні послуги. Сторони можуть змінювати розмір тарифів та суму винагороди експедитора в більшу або меншу сторону відповідно до зміни кон`юнктури ринку транспортно-експедиторських послуг і цін на паливо-мастильні матеріали.

На підставі пункту 6.2 договору винагорода експедитора за організацію транспортно-експедиційних послуг становить 3% від вартості перевезення та визначається сторонами в заявці замовника, підтвердженій експедитором.

Пунктом 6.3 договору визначено, що замовник може оплатити винагороду експедитору за транспортні та експедиторські послуги авансом разом з поданням заявки (передоплата).

Згідно з пунктом 6.4 договору остаточний розрахунок за транспортно-експедиторські послуги замовник проводить на підставі рахунка-фактури експедитора й акта про виконання транспортно-експедиторських послуг. Підставою для виставлення рахунку-фактури та акта за надані транспортно-експедиторські послуги слугують дані подорожніх листів, завірені замовником, а також відмітки замовника в супровідних документах.

На протязі 2016 2019 років ПП «ІМТ ПЛЮС» укладало замовлення із замовником - ТОВ «ФІРМА ВІКАНТ» на вантажні перевезення його товару, в яких зазначало перевізників, серед яких було підприємство ТОВ «КАРАВАНЛОГІСТІК» (), на яке містяться посилання в акті перевірки від 14.02.2020 року №7393/04-36-05-19/35527842. Постачальники вантажних послуг, в тому числі і ТОВ «КАРАВАНЛОГІСТІК», виписували акти на виконання робіт, послуг, товарно-транспортні накладні, які мають необхідні реквізити, печатки та підписи, що не спростовується відповідачем ані в акті перевірки, ані у відповіді на заперечення.

Акти на виконання робіт, послуг від постачальника ТОВ «КАРАВАНЛОГІСТИК» відповідають фактично наданим послугам, що, зокрема, підтверджується товарно-транспортними накладними, які наведені в акті перевірки від 14.02.2020 року №7393/04-36-05-19/35527842 та відповіді на заперечення від 17.04.2020 року за вих. №38968/10/04-36-05-19.

Як вірно встановлено судом першої інстанції з відповіді на заперечення ГУ ДПС у Дніпропетровській області повідомило позивача, що податкові зобов`язання з податку на прибуток за період з 01.01.2016 року по 30.09.2016 року донараховані в розмірі 25366 грн. (за 2016 рік контролюючим органом не визначаються у зв`язку з обмеженнями, встановленими п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України), але згідно податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 23.04.2020 року № податкові зобов`язання з податку на прибуток за період з 01.01.2016 року по 30.09.2016 року донараховані в розмірі 129757 грн. Податкові зобов`язання з податку на додану вартість за період з 01.01.2016 року по 30.09.2016 року донараховані в розмірі 548244 грн., але згідно податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 23.04.2020 року №, податкові зобов`язання за цей період донараховані в сумі 582355 грн.

Тобто під час розгляду заперечень позивача, ГУ ДПС у Дніпропетровській області було здійснено перерахунок сум донарахованих податкових зобов`язань в бік зменшення, з огляду на строки давності визначення податкових зобов`язань, встановлених ст. 102 Податкового кодексу України.

В той же час при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, висновки, викладені у відповіді на заперечення від 17.04.2020 року за вих. №38968/10/04-36-05-19, не були враховані відповідачем при здійсненні розрахунку сум нарахувань спірними податковими повідомленнями-рішеннями.

Відповідно до п. 102.1 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених п. 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до ст. 39 ПКУ), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної п. 133.4 ПКУ, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Норма п. 102.1 ПК України пов`язує відлік строку давності саме з останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом.

Так, ПП «ІМТ Плюс» 20.04.2017 року було подано уточнюючу декларацію з податку на прибуток за 2016 рік №. Отже, строк у 1095 днів має рахуватись з дати подання уточнюючої декларації з податку на прибуток за 2016 рік, тобто з 20.04.2017 року по 20.04.2020 року.

В той час, як вірно зазначив суд першої інстанції оскаржені податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем 23.04.2020 року, тобто після спливу 1095 днів з дня подання ПП «ІМТ Плюс» уточнюючої декларації 20.04.2017 року.

Порядок розгляду заперечень платника податків на акт перевірки визначено у Податковому кодексі та Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 року № 727 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.10.2015 року за № 1300/27745 (далі - Порядок).

Пунктом 86.7 статті 86 Кодексу передбачено, що у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами та даними, викладеними в акті (довідці) документальної перевірки, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податків протягом п`яти робочих днів з дня отримання акта (довідки). Такі заперечення розглядаються контролюючим органом протягом п`яти робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному ст. 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень.

Платник податку (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень, про що такий платник податку зазначає у запереченнях.

У разі якщо платник податку виявив бажання взяти участь у розгляді його заперечень до акта перевірки, контролюючий орган зобов`язаний повідомити такого платника податків про місце і час проведення такого розгляду. Таке повідомлення надсилається платнику податків не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від нього заперечень, але не пізніше ніж за два робочі дні до дня їх розгляду.

Участь керівника відповідного контролюючого органу (або уповноваженого ним представника) у розгляді заперечень платника податків до акта перевірки є обов`язковою. Такі заперечення є невід`ємною частиною акта (довідки) перевірки.

За результатами розгляду заперечень складається висновок, у якому зазначаються наведені в акті (довідці) документальної перевірки висновки, факти та дані, щодо яких надано заперечення платником податків, короткий зміст заперечень, наводиться обґрунтування позиції контролюючого органу стосовно кожного питання, порушеного в запереченнях, та підбиваються підсумки щодо обґрунтованості заперечень.

На підставі висновку складається обґрунтована письмова відповідь щодо результатів розгляду заперечень, яка підписується керівником (заступником керівника) або особою, яка виконує його обов`язки, та надсилається платнику податків у порядку, встановленому абзацом другим пункту 6 розділу V Порядку.

Зазначений висновок є складовою частиною (додатком) матеріалів документальної перевірки, залишається в контролюючому органі, та враховується керівником контролюючого органу (заступником керівника) або особою, яка виконує його обов`язки, при їх розгляді і прийнятті податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до четвертого абзацу пункту 86.7 статті 86 Кодексу рішення про визначення грошових зобов`язань приймається керівником контролюючого органу (або його заступником) з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

Податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків (п. 86.8 ст. 86 ПК України).

Таким чином, за наслідками проведення документальної перевірки, в ході якої виявлено порушення зі сторони платника податків, відповідний акт перевірки повинен бути в установленому порядку наданий або надісланий платникові податків. При цьому, платник податків має право, після отримання акта перевірки, надати контролюючому органу свої заперечення до акту. Та лише після цього, податковий орган вправі прийняти відповідне рішення за наслідком перевірки з обов`язковим врахуванням висновків, викладених під час розгляду заперечень на акт перевірки.

Відповідачем при прийнятті податкових повідомлень-рішень 23.04.2020 року не було враховано відповідь на заперечення позивача від 17.04.2020 року за вих. №38968/10/04-36-05-19 та не було зменшено нараховані позивачу податкові зобов`язання з урахуванням строків давності.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що неврахування відповідачем висновків, викладених у відповіді на заперечення позивача від 17.04.2020 року за вих. №38968/10/04-36-05-19, є порушенням встановленого порядку прийняття податкових повідомлень-рішень, визначених п. 86.8 ст. 86 ПК України, що є підставою для визнання їх протиправними та скасування.

Крім того як вірно зазначив суд першої інстанції, 02.04.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-ІХ від 30.03.2020, відповідно до якого на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 Податкового кодексу України.

Відповідна норма внесена до Податкового кодексу України абз. 3 п. 52-2 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України.

Доводи контролюючого органу щодо зупинення строків давності базуються на тому, що 1095 днів відповідно до ст. 102 Податкового кодексу України рахується з дня подання ПП «ІМТ Плюс» уточнюючої податкової декларації з податку на прибуток за 2016 рік 20.04.2017 року. Проте, враховуючи, що вказаний строк закінчується 20.04.2020 року, тобто у періоді, в якому діють положення абз. 4 п. 52-2 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» ПК України, (а саме зупиняється перебіг строків давності, передбачених ст. 102), перебіг строків позовної давності зупиняється з 18.03.2020 року, а тому вважає, що 23.04.2020 року мав право нарахувати податкові зобов`язання за період з 18.03.2020 року, з урахуванням положень абз. 4 п. 52-2 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» ПК України.

Спростовуючи зазначені доводи суд першої інстанції вірно зазначив, що Закон України №540-ІХ від 30.03.2020 набрав чинності з 02.04.2020 року, і станом на момент розгляду заперечень та прийняття відповіді на заперечення (17.04.2020 року) був чинний, але не зважаючи на цей факт контролюючим органом все ж таки було прийнято рішення про неврахування до розрахунку сум податкових зобов`язань періоди нарахувань поза межами строків давності, а тому при прийнятті оскаржених податкових повідомлень-рішень було порушено принципи правової визначеності, що надають можливість передбачити платнику податків юридичні наслідки своєї поведінки.

Таким чином недотримання процедури прийняття податкових повідомлень-рішень, визначених п. 86.8 ст. 86 ПК України є підставою для визнання їх протиправними та як наслідок скасування, про що вірно зазначено судом першої інстанції.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі.

В повному обсязі постанова складена 25 березня 2021 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник