Справа № 313/314/20
Суддя: Кравцов С. О.
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №313/314/20
Провадження № 2-а/313/1/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2021 р смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області в складі головуючого судді Кравцова С.О., за участю секретаря судового засідання Сопіна С.О., представника позивача адвоката Шубіна О.П. розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління з контролю використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області та до державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру у Запорізькій області - головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель в Якимівському, Веселівському, Мелітопольському районах та м. Мелітополі Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Кардашової Марини Георгіївни про скасування постанови пор накладення адміністративного стягнення, суд -

ВСТАНОВИВ:

10 березня 2020 року до Веселівського районного суду надійшов зазначений позов, де позивач зазначила,що 05 лютого 2020 року державним інспектором у сфері державного контролю за використання та охоронною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру у Запорізькій області - головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель в Якимівському, Веселівському, Мелітопольському районах та м. Мелітополі Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Кардашовою Мариною Георгіївною (далі - Державний інспектор) було проведено перевірку здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності на території Веселівської селищної ради Запорізької області, якою встановлено, що відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії ЗП № 03-0026 громадянину ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Веселівської райдержадміністрації № 617 від 17.12.1997 року було передано земельну ділянку площею 25,2 га (з них ріллі - 25,00 га) для ведення фермерського господарства, яка знаходиться на території Веселівської селищної ради Веселівського району Запорізької області та який було зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею від 17.12.1997 року за № 120.

14.09.1993 року ОСОБА_2 засновано фермерське господарство «Зімін М.І.», . Відповідно до відомостей актового запису про смерть № 224 від 21.12.2007 року гр. ОСОБА_2 помер.

На момент перевірки, Фермерське господарство «Зімін М.І.» ( продовжує використовувати земельну ділянку загальною площею 25,00 га з кадастровим номером :09:013:0010, яка знаходиться на території Веселівської селищної ради Веселівського району Запорізької області, чим, на думку державного інспектора, Фермерське господарство «Зімін М.І.», порушило строки повернення тимчасово займаної земельної ділянки, що є порушенням ЗК України відповідальність за яке передбачена п. «д» ст.211 ЗК України та ст.54 КУпАП, про що державним інспектором складено Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки від 05.02.2020 року за № 20-ДК/23/АП/09/01/-20.

Крім того, 21.02.2020 р. державним інспектором було складено протокол про адміністративне правопорушення № 20-ДК/0021П/07/01/-20 від 21.02.2020 року та припис № 20-ДК/0017Пр/03/01/-20 від 21.02.2020 року, відповідно до якого позивача зобов`язано у 30-денний термін усунути виявлене правопорушення шляхом повернення тимчасово займаної земельної ділянки. Даний припис оскаржений позивачем у Запорізькому окружному адміністративному суді.

27 лютого 2020 року державним інспектором винесено оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення № 20-ДК/0023По/08/01/-20 від 27.02.2020 р., відповідно до якої Фермерське господарство «Зімін М.І.», в особі голови ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено п. «д» ст.211 ЗК України та ст.54 КУпАП та накладено адміністративний штраф у розмірі 340,00 грн.

Проте, вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступне.

14.09.1993 року її батьком ОСОБА_2 засновано фермерське господарство «Зімін М.І.», .

Відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії ЗП № 03-0026, батькові ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Веселівської райдержадміністрації № 617 від 17.12.1997 року було передано земельну ділянку площею 25,2 га (з них ріллі - 25,00 га) для ведення фермерського господарства, яка знаходиться на території Веселівської селищної ради Веселівського району Запорізької області, який було зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею від 17.12.1997 року за № 120.

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько ОСОБА_2 помер, про що складено відповідний актовий запис про смерть № 224 від 21.12.2007 року.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, спадкову масу якої складало: Фермерське господарство «Зімін М.І.», ідентифікаційний код юридичної особи 22128670, юридична адреса фермерського господарства: вулиця Молодіжна, буд. 13 кв. 13, смт. Веселе, Веселівський район, Запорізька область, право на яке визнано за згодою усіх спадкоємців за ОСОБА_3 згідно рішення Веселівського районного суду Запорізької області від 22.09.2009р. у цивільній справі №2-419. До складу фермерського господарства «Зімін М.І.» також входить спірна земельна ділянка.

09 лютого 2011 року позивача, ОСОБА_1 , обрано головою Фермерського господарства «Зімін М.І.» .

З 14.01.2020 року в провадженні Веселівського районного суду Запорізької області перебуває цивільна справа № 313/57/20 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 до Веселівської селищної ради про визнання за позивачами, в порядку спадкування за законом, права постійного користування по 1/3 частині земельної ділянки площею 25,0 га кадастровий номер :09:013:0010 для ведення фермерського господарства, розміщеної на території Веселівської селищної ради Веселівського району Запорізької області, згідно з Державним актом на право постійного користування землею серії ЗП 03-0026, виданого Веселівською районною державною адміністрацією 17 грудня 1997 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №120, так як у позасудовому порядку (зокрема нотаріальному) реалізація цього права не є можливою внаслідок відсутності чіткого правового механізму його реалізації.

Окрім того, згідно правової позиції викладеної у Постанові Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі №188/1124/15-ц (провадження №61-24785св18) суд касаційної інстанції зазначив, що враховуючи очевидну необхідність дотримання балансу індивідуального та публічного інтересу у вирішенні вказаного питання, право постійного користування земельною ділянкою може бути визнано таким, що успадковане позивачем, оскільки право постійного користування земельною ділянкою відноситься до тих прав, які можуть бути успадковані.

Як зазначає позивач що даній ситуації вбачається наявність спору про право на спірну земельну ділянку, а тому вважає, що дана постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню судом.

Крім того представником позивача було зазначено,що Фермерське господарство «Зімін М.І.» звернулося з позовом до Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (далі відповідач 1), головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель в Якимівському, Веселівському, Мелітопльському районах та м.Мелітополі Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Кардашової Марини Георгіївни (далі відповідач 2), в якому просили:- визнати протиправними дії відповідача - 2 щодо складання припису №20-ДК/0017Пр/03/01-20 від 21.02.2020 року про усунення порушень, виявлених під час проведення перевірки стану додержання вимог земельного законодавства щодо використання та охорони земель усіх категорій та форм власності;

- визнати не чинним та скасувати припис №20-ДП/0017Пр/03/01-20 від 21.02.2020 року про усунення порушень, виявлених під час проведення перевірки стану додержання вимог земельного законодавства щодо використання та охорони земель усіх категорій та форм власності.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10.08.2020 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано припис №20-ДП/0017Пр/03/01-20 від 21.02.2020 року винесений відносно Фермерського господарства «Зімін М.І.» про усунення порушень, виявлених під час проведення перевірки стану додержання вимог земельного законодавства щодо використання та охорони земель усіх категорій та форм власності. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області на користь Фермерського господарства «Зімін М.І.» 2102 грн.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2021 року -» апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.08.2020 року в адміністративній справі №280/1516/20 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.08.2020 року в адміністративній справі №280/1516/20 - залишити без змін.»

В судовому засіданні представник позивача підтримав в повному обсязі та просить суд задовольнити позовні вимоги позивача.

Відповідач,його представник в судове засідання не прибув надав суду заяву про слухання справи у їх відсутність.

Заслухавши представника позивача, дослідивши надані сторонами документи, пояснення та заперечення, суд вважає що адміністративний позов позивача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.12.2019 року на адресу ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області надійшло клопотання селищного голови Веселівської селищної ради від 03.12.2019 року №02-05-11/2832, яким було повідомлено, що в ході обстеження земельних ділянок комунальної власності були виявлені факти використання земельних ділянок комунальної власності без правовстановлюючих документів, серед іншого і земельна ділянка площею 25.00 га з кадастровим номером :09:013:0010, розташована на території смт. Веселе.

Наказом в.о. начальника ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області від 24.01.2020 року №20-ДК призначено проведення у термін з 24.01.2020 року по 06.02.2020 року захід державного контролю шляхом проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства стосовно земельної ділянки, як об`єкта перевірки з кадастровим номером :09:013:0010.

За результатом проведеної перевірки інспектором Кардашовою Мариною Георгіївною складено

05.02.2020 року акт №20-ДК/23/АП/09/01/-20, яким встановлено, що Фермерське господарство «Зімін М.І.» в особі ОСОБА_1 використовує земельну ділянку загальною площею 25.0000 га з кадастровим номером :09:013:0010, яка знаходиться на території Веселівської селищної ради Веселівського району Запорізької області, що підтверджується даними матеріалів справи № 313/889/19 Веселівського районного суду Запорізької області. Разом з тим, Фермерське господарство «Зімін М.І.» в особі ОСОБА_1 порушило строки повернення тимчасово займаної земельної ділянки, оскільки така земельна ділянка була отримана ОСОБА_1 та після його смерті у ФГ немає законних підстав для використання вказаної земельної ділянки, що в свою чергу є порушенням Земельного кодексу України, відповідальність за яке передбачена п. «д» ст. 211 Земельного кодексу України та ст. 54 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

21.02.2020 року державним інспектором складено протокол про адміністративне правопорушення №20-ДК/0021П/07/01/-20.

21.02.2020 року складено та вручено позивачу припис № 20-ДК/0017/Пр/03/01/-20, яким приписано у 30-денний термін усунути виявлене правопорушення шляхом повернення тимчасово займаної земельної ділянки.

14.09.1993 року батьком позивача, ОСОБА_2 засновано фермерське господарство «Зімін М.І.», .

Відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії ЗП № 03-0026, батькові ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Веселівської райдержадміністрації № 617 від 17.12.1997 року було передано земельну ділянку площею 25,2 га (з них ріллі - 25,00 га) для ведення фермерського господарства, яка знаходиться на території Веселівської селищної ради Веселівського району Запорізької області, який було зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею від 17.12.1997 року за № 120.

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивача ОСОБА_2 помер, про що складено відповідний актовий запис про смерть № 224 від 21.12.2007 року.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, спадкову масу якої складало: Фермерське господарство «Зімін М.І.», ідентифікаційний код юридичної особи 22128670, юридична адреса фермерського господарства: вулиця Молодіжна, буд. 13 кв. 13, смт. Веселе, Веселівський район, Запорізька область, право на яке визнано за згодою усіх спадкоємців за ОСОБА_3 згідно рішення Веселівського районного суду Запорізької області від 22.09.2009р. у цивільній справі №2-419. До складу фермерського господарства «Зімін М.І.» також входить спірна земельна ділянка.

09 лютого 2011 року позивача, ОСОБА_1 , обрано головою Фермерського господарства «Зімін М.І.» .

З 14.01.2020 року в провадженні Веселівського районного суду Запорізької області перебуває цивільна справа № 313/57/20 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 до Веселівської селищної ради про визнання за позивачами, в порядку спадкування за законом, права постійного користування по 1/3 частині земельної ділянки площею 25,0 га кадастровий номер :09:013:0010 для ведення фермерського господарства, розміщеної на території Веселівської селищної ради Веселівського району Запорізької області, згідно з Державним актом на право постійного користування землею серії ЗП 03-0026, виданого Веселівською районною державною адміністрацією 17 грудня 1997 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №120, так як у позасудовому порядку (зокрема нотаріальному) реалізація цього права не є можливою внаслідок відсутності чіткого правового механізму його реалізації.

Окрім того, згідно правової позиції викладеної у Постанові Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі №188/1124/15-ц (провадження №61-24785св18) суд касаційної інстанції зазначив, що враховуючи очевидну необхідність дотримання балансу індивідуального та публічного інтересу у вирішенні вказаного питання, право постійного користування земельною ділянкою може бути визнано таким, що успадковане позивачем, оскільки право постійного користування земельною ділянкою відноситься до тих прав, які можуть бути успадковані.

З огляду на викладене вбачається наявність спору про право на спірну земельну ділянку.

Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля, визначено Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» № 963-ІУ (далі - Закон № 963-ІУ).

Частиною 2 ст. 9 Закону № 963-ІУ передбачено, що державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом, зокрема, проведення перевірок.

Відповідно до ч. 10 Закону № 963-ІУ Державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, у т.ч. :

безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель;

давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків;

складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

Відповідно до частини 1 статті 50 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час отримання ОСОБА_2 земельної ділянки на праві постійного користування) громадянам України, які виявили бажання вести селянське (фермерське) господарство, передаються за їх бажанням у власність або надаються в користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки, включаючи присадибний наділ.

Статтею 2 Закону України "Про селянське (фермерське) господарство" встановлено, що селянське (фермерське) господарство є формою підприємництва громадян України, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією. Членами селянського (фермерського) господарства можуть бути подружжя, їх батьки, діти, які досягай 16-річного віку, та інші родичі, які об`єдналися для роботи в цьому господарстві. Членами селянського (фермерського) господарства не можуть бути особи, в тому числі родичі, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом, угодою). Селянське (фермерське) господарство може бути створено однією особою. Головою селянського (фермерського) господарства є його засновник або особа, яка є його правонаступником.

Згідно з частиною 5 вказаної вище статті на ім`я голови селянського (фермерського) господарства видається відповідно державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право постійного користування землею. З ним укладається договір на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди. Складаються також інші документи відповідно до законодавства України.

Згідно із статтею 7 Земельного кодексу України користування землею може бути постійним або тимчасовим. Постійним визнається землекористування без заздалегідь установленого строку. У постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності, зокрема, громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства.

Частинами 1 і 3 статті 23 Земельного кодексу України передбачено, що право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України.

За змістом частин 1 і 3 статті 9 Закону України "Про селянське (фермерське) господарство" після одержання державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право постійного користування землею або укладення договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, селянське (фермерське) господарство підлягає у ЗО-денний термін державній реєстрації у Раді народних депутатів, що передала у власність чи надала у користування земельну ділянку. Сільська, селищна, міська Рада народних депутатів заносить до спеціальної по господарської книги дані про склад господарства, передану у власність та надану у користування господарству земельну ділянку.

З 01.08.2003 набрав чинності Закон України від 19.06.2003 № 973-ІУ "Про фермерське господарство", за змістом статті 2 якого відносини, пов`язані із створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами України.

Статтею 7 цього Закону передбачено, що надання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність або користування для ведення фермерського господарства здійснюється в порядку, передбаченому Земельним кодексом України.

Згідно з пунктом "а" частини 3 статті 22 Земельного кодексу України (у редакції, яка діяла на час звернення позивача до суду) землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам, зокрема, для ведення фермерського господарства.

За змістом статті 13 Конституції України кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. До таких об`єктів належать, зокрема, земельні ділянки.

Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону (частина 3 статті 41 Конституції України).

Частиною 1 статті 92 Земельного Кодексу України передбачено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Пунктом 6 перехідних положень Земельного Кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 01 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право або право оренди на них.

Разом із тим, згідно із Рішенням Конституційного Суду від 22.09.2005 № 5-рп/2005 у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 92, пункту 6 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України (справа про постійне користування земельними ділянками), Положення пункту 6 розділу X втратили чинність, як такі, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) в частині зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення.

Отже підставою для виникнення права на земельну ділянку є відповідний юридичний факт. Чинний Земельний кодекс України серед підстав набуття права на землю громадянами та юридичними особами не називає оформлення чи переоформлення прав на земельні ділянки.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої*влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування

Згідно із частиною 1 статті 125 цього Кодексу право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації Разом із тим слід зазначити наступне.

У відповідності до приписів ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкування це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Тобто не майна чи речей, а саме прав і обов`язків.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, яким є день смерті, і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦКУ).

Поняття права постійного користування земельною ділянкою визначене у ч. 1 ст. 92 Земельного кодексу України, це є право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Постійний землекористувач може безстроково володіти земельною ділянкою (впливати на неї відповідно до свого інтересу), а також користуватися нею (отримувати її корисні властивості для задоволення власних потреб).

При цьому, що смерть фізичної особи постійного землекористувача не відноситься до передбаченого у ст. 141 ЗКУ переліку підстав припинення права користування земельною ділянкою.

Так за приписами п. д ст.211 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за порушення строків повернення тимчасово займаних земель або невиконання обов`язків щодо приведення їх у стан, придатний для використання за призначенням.

В той час як ст.54 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено накладення штрафу за порушення строків повернення тимчасово зайнятих земель або не приведення їх у стан, придатний для використання за призначенням.

Крім того, пункт д ст. 211 Земельного кодексу України на відміну від ст. 54 КУпАП говорить не про тимчасово зайняті землі, а про тимчасово займані землі.

При цьому, суб`єктом порушення строків повернення тимчасово займаних земель може бути лише особа, яка отримала земельну ділянку.

В даному випадку земельну ділянку було передано громадянину ОСОБА_2 на підставі розпорядження Голови Веселівської райдержадміністрації Веселівського району №617 від 17.12.1997 року, про що було видано Державний Акт на право постійного користування землею серії ЗП 03-0026.

Позивач, як голова фермерського господарства, використовує земельну ділянку за її цільовим призначенням, не має заборгованості зі сплати податків, зборів, платежів, що контролюються органами доходів і зборів, тощо.

Водночас, в матеріалах справи відсутнє підтвердження вчинення порушення Фермерським господарством ОСОБА_2 пункту д ст. 211 Земельного кодексу України, у зв`язку з чим відсутні підстави для складання адміністративного протоколу № 20-ДК/0023По/08/01/-20 від 27.02.2020 року, та винесення припису № 20-ДК/0017Пр/03/01-20 від 21.02.2020 року про усунення порушень, виявлених під час проведення перевірки стану додержання вимог земельного законодавства щодо використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, а отже позовні вимоги позивача є такими що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч.1 та ч.2 ст. 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: … 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Статтею 19 Конституції України зазначено що, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

На підставі викладеного, керуючись 268, 277-2, 251, КУпАП, ст.ст.132, 181,238,241, 242, 243,250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги позивача ОСОБА_1 - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 20-ДК/0023По/08/01/-20 від 27.02.2020 року складеної у відношенні Фермерського господарства «Зімін М.І.», в особі голови Зіміної Тетяни Миколаївни, винесеною державним інспектором у сфері державного контролю за використання та охоронною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру у Запорізькій області - головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель в Якимівському, Веселівському, Мелітопольському районах та м. Мелітополі Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Кардашовою Мариною Георгіївною.

Закрити провадження по даній справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Веселівський районний суд Запорізької області протягом 30 днів з моменту проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області С.О.Кравцов