Справа № 520/13468/2020
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2021-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Катунова В.В.,
Суддів: Чалого І.С. , Ральченка І.М. ,
за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (надалі за текстом ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області (надалі за текстом ГУПФУ у Харківській області, відповідач), в якому просив суд:
- зобов`язати відповідача призначити та виплачувати судді у відставці ОСОБА_1 з 25 липня 2020 року довічно щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 60 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2020 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано окреме положення рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 13 від 20 серпня 2020 року про призначення судді у відставці ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а саме, вказане рішення в частині визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківської області зарахувати до стажу роботи періоди, що дають судді право на відставку, та одержання щомісячного грошового утримання судді у відставці, а саме: період праці стажистом прокуратури Комінтернівського району м. Харкова з 07.07.1997 - 29.01.1998, тривалість стажу - 6 місяців, 22 дня; період праці стажистом помічника прокурора Комінтернівського району м. Харкова з 30.01.1998 - 09.03.1998, тривалість стажу - 1 місяць, 9 днів; період праці стажистом слідчого прокуратури Комінтернівського району м. Харкова з 10.03.1998 - 25.03.1998, тривалість стажу - 15 днів; період праці слідчим прокуратури Комінтернівського району м. Харкова з 26.03.1998 - 29.12.1998, тривалість стажу - 9 місяців, 3 дня; період праці старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Харківської області з 30.12.1998 - 28.02.2000, тривалість стажу - 1 рік, 1 місяць, 28 днів; період праці слідчим з особливо важливих справ слідчого відділу прокуратури Харківської області з 01.03.2000 - 01.01.2002, тривалість стажу - 1 рік, 10 місяців та період навчання у Національній юридичній академії України ім. Ярослава Мудрого з 05.08.1992 по 30.06.1997, тривалість стажу - 2 роки, 5 місяців, 12 днів.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Частково не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його прийняття в частині відмови у задоволенні позовних вимог з порушенням норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2020 та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2020 по справі № 520/13468/2020 скасовано в частині відмови у задоволення позовних вимог. Прийнято в цій частині нове рішення, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 різницю між виплаченим щомісячним довічним грошовим утриманням судді у відставці у розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді та перерахованим у розмірі 60 відсотків суддівської винагороди судді. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати, пов`язані із сплатою судового збору, у розмірі 1 681,60 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) гривні 60 копійки.

11.03.2021 до суду апеляційної інстанції надійшла заява від позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення.

В обґрунтування зазначеної заяви позивач вказує, що суд апеляційної інстанції, приймаючи постанову від 05.03.2021, дійшов висновку про наявне у позивача право на отримання щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці у розмірі 60 відсотків суддівської винагороди.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не ухвалив рішення щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, а саме, щодо вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплачувати судді у відставці ОСОБА_1 з 25 липня 2020 року довічно щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 60 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

З огляду на викладене, позивач просить ухвалити додаткове судове рішення у формі постанови, якою зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплачувати судді у відставці ОСОБА_1 з 25 липня 2020 року довічно щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 60 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи заяви, дійшла висновку, що наявні підстави для ухвалення по даній справі додаткової постанови, з огляду на таке.

Положеннями ст. 252 КАС України регулюється питання ухвалення додаткового судового рішення.

Суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати (ч.1 ст.252 КАС України).

Тобто, нормами КАС України передбачені випадки, коли суд може ухвалити додаткове судове рішення, перелік яких є вичерпним.

Згідно з ч. 2 ст. 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відповідно до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

З урахуванням аналізу ст. 252 КАС України, колегія суддів зазначає, що чинне законодавство передбачає можливість прийняття додаткового рішення, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, не ухвалено рішення.

Як вбачається з постанови від 05.03.2021 по цій справі, судом апеляційної інстанції вирішено не всі позовні вимоги, які були заявлені, та з приводу яких досліджувалися докази, зокрема, щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплачувати судді у відставці ОСОБА_1 з 25 липня 2020 року довічно щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 60 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, що, за умовами ст. 252 КАС України, є підставою для прийняття додаткового судового рішення.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Суд першої інстанції, обираючи спосіб захисту порушених прав шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківської області зарахувати до стажу роботи періоди, що дають судді право на відставку, та одержання щомісячного грошового утримання судді у відставці, а саме: період праці стажистом прокуратури Комінтернівського району м. Харкова з 07.07.1997 - 29.01.1998, тривалість стажу - 6 місяців, 22 дня; період праці стажистом помічника прокурора Комінтернівського району м. Харкова з 30.01.1998 - 09.03.1998, тривалість стажу - 1 місяць, 9 днів; період праці стажистом слідчого прокуратури Комінтернівського району м. Харкова з 10.03.1998 - 25.03.1998, тривалість стажу - 15 днів; період праці слідчим прокуратури Комінтернівського району м. Харкова з 26.03.1998 - 29.12.1998, тривалість стажу - 9 місяців, 3 дня; період праці старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Харківської області з 30.12.1998 - 28.02.2000, тривалість стажу - 1 рік, 1 місяць, 28 днів; період праці слідчим з особливо важливих справ слідчого відділу прокуратури Харківської області з 01.03.2000 - 01.01.2002, тривалість стажу - 1 рік, 10 місяців та період навчання у Національній юридичній академії України ім. Ярослава Мудрого з 05.08.1992 по 30.06.1997, тривалість стажу - 2 роки, 5 місяців, 12 днів не врахував, що скасування рішення відповідача в частині визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання позивача в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, без зобов`язання відповідача призначити та виплачувати таке утримання в розмірі 60 відсотків, призведе до зупинення виплати позивачу вказаного грошового утримання.

При цьому судовою колегією враховується, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Також слід зазначити, що питання розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці імперативно вирішено у частинах другій та третій статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а тому це питання не відноситься до дискреційних повноважень органів Пенсійного фонду України, тобто не залежать від їх розсуду при виборі будь-яких правомірних варіантів дій.

Крім того, рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання відповідача зарахувати до стажу роботи судді певні періоди роботи та навчання є таким, що неможливо виконати відповідачу.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність зміни судом першої інстанції обраного позивачем способу захисту.

Отже, колегія суддів зазначає, що приймаючи постанову від 05.03.2021 та дійшовши висновку про наявне у позивача право на отримання щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці у розмірі 60 відсотків суддівської винагороди, судом апеляційної інстанції не ухвалено рішення щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, а саме, щодо вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплачувати судді у відставці ОСОБА_1 з 25 липня 2020 року довічно щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 60 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку щодо обґрунтованості позовних вимог щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплачувати судді у відставці ОСОБА_1 з 25 липня 2020 року довічно щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 60 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Відповідно, посилання суду першої інстанції в обґрунтування відмови у задоволенні позову в цій частині вимог є необґрунтованим.

З урахуванням того, що в постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2021 щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази не ухвалено рішення, колегія суддів дійшла висновку про необхідність ухвалення додаткової постанови.

Керуючись ст. ст. 243, 252, 292, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Прийняти додаткову постанову, якою скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2020 по справі № 520/13468/2020 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплачувати судді у відставці ОСОБА_1 з 25 липня 2020 року довічно щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 60 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплачувати судді у відставці ОСОБА_1 з 25 липня 2020 року довічно щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 60 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Катунов В.В.
Судді Чалий І.С. Ральченко І.М.