Справа № 954/119/21
Суддя: Гончаренко О. В.
Дата ухвалення: 2021-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 954/119/21
Номер провадження 2-а/954/1/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 рокусмт Нововоронцовка

Нововоронцовський районний суд Херсонської області у складі

головуючого судді Гончаренка О.В.,

за участю секретаря судового засідання Боєнкової А.І.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про скасування постанови №1049-ДК/0003По/08/01/-21 від 15.01.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про скасування постанови №1049-ДК/0003По/08/01/-21 від 15.01.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. Позов обґрунтований тим, що 27.11.2020 року державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель на території Херсонської області Шмарковський О.Я. склав акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту земельної ділянки №1049-ДК/980/АП/09/01/-20, за яким встановлено, що земельна ділянка без кадастрового номеру орієнтованою площею 4,0 га, яка межує із земельною ділянкою з кадастровим номером :04:001:0235, відноситься до земель комунальної форми власності, розташована на території Петропавлівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області за межами населеного пункту. Під час обстеження інспектор, встановивши, що земельна ділянка площею 3,5 га самовільно зайнята шляхом вирощування сільськогосподарської озимої культури, склав: повідомлення про сплату шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття грантового покрову (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу №1049-ДК/0002ШК/11/01/-21; додаток до повідомлення розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, згідно якого заподіяна шкода становить 12168 грн; припис про усунення порушень земельного законодавства №1049-ДК/0003Пр/03/01/-21; протокол про адміністративне правопорушення №1049-ДК/0003П/07/01/-21, згідно з яким ОСОБА_1 порушив ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України, за що передбачена відповідальність за ст.53-1 КУпАП, п.б ч.1 ст.211 Земельного кодексу України.

Також інспектор виніс постанову №1049-ДК/0003По/08/01/-21 про накладення адміністративного стягнення на позивача у виді штрафу у розмірі 170,00 грн, за здійснення самовільного зайняття земельної ділянки комунальної власності с/г призначення без кадастрового номера орієнтованою площею 4,0 га, яка межує із земельною ділянкою з кадастровим номером :04:001:0235, частково на площі 3,0 га, заподіяна в с/г виробництві шляхом вирощування озимої культури. Позивач з вказаною постановою не згоден, оскільки: указана ділянка надана йому у користування Петропавлівською сільською радою, за користування сплачувався податок, отже самовільного зайняття земельної ділянки не було; земельна ділянка використовувалася як пасовище, зняття ґрунтового покриву не відбувалося, а інспектор у всіх документах не вказував цільове призначення такої ділянки та зазначав орієнтовану площу 3,0, 3,5, 4,0 га, а не конкретну; інспектор не з`ясував, що частиною вказаної земельної ділянки користується інша особа, не встановив таку особу. Також, під час розгляду справи інспектор не оголосив про розгляд справи, не роз`яснив прав позивача, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не заслухав пояснення позивача, не оголосив постанову, та постанова не містить посилання на докази вини.

Враховуючи, що відбулося незаконне притягнення до адміністративної відповідальності, позивач просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №1049-ДК/0003По/08/01/-21 від 15.01.2021 року, винесену державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і отриманням вимог земельного законодавства України про охорону земель на території Херсонської області ОСОБА_2 , як незаконну.

Відповідач надав відзив, за яким ст.5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», ст.15-2 Земельного кодексу України, Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 року №910-р визначено орган виконавчої влади, який наділений дискреційними повноваженнями у сфері здійснення державного нагляду в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів і яким є Держгеокадастр та його територіальні органи. Тому інспектор ОСОБА_2 діяв у межах своїх повноважень. За наказом Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 13.11.2020 року №1049-ДК останньому доручено проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства під час використання земель з регіональною особливістю на території Петропавлівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, а саме земельної ділянки орієнтованою площею 4,0000 га, яка межує із земельною ділянкою з кадастровим номером :04:001:0235. При здійсненні перевірки встановлено, що вказана земельна ділянка задіяна в сільськогосподарському виробництві шляхом вирощування озимої культури. Перевірка проводилася без участі позивача, оскільки земельна ділянка відноситься до державної форми власності з цільовим призначенням землі запасу, які не надані у власність або користування. Рішення сільської ради №344 від 19.10.2015 року «Про надання згоди на передачу у тимчасове користування громадянам земельних ділянок і підписання договорів на відшкодування втрат бюджету Петропавлівської сільської ради за тимчасове використання земельних ділянок громадянами» є підтвердженням використання саме позивачем спірної земельної ділянки, але не підтверджує правомірності її використання. Разом з тим, при винесенні постанови державний інспектор повідомив позивача про право знайомитися з матеріалами справи, надавати пояснення, подавати докази, клопотання, користуватися юридичною допомогою адвоката. Оскільки вимоги законодавства були дотриманні, тому позовні вимоги є необґрунтованими, відтак відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що відповідач довів правомірність оскаржуваних рішень, з огляду на наступне.

За постановою про накладення адміністративного стягнення №1049-ДК/0003По/08/01/-21 від 15.01.2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170,00 грн (сто сімдесят гривень). З постанови вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги ст.125, 126 Земельного кодексу України, ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», а саме здійснив самовільне зайняття земельної ділянки комунальної власності с/г призначення без кадастрового номера орієнтованою площею 4,0 га, яка межує із земельною ділянкою з кадастровим номером :04:001:0235, частково на площі 3,0 га, заподіяна в с/г виробництві шляхом вирощування озимої культури.

Протоколом про адміністративне правопорушення №1049-ДК/0003П/07/01/-21 від15.01.2021 року зафіксовано порушення вимоги ст.125, 126 Земельного кодексу України, ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель».

Приписом №1049-ДК/0003Пр/03/01/-21 від 15.01.2021 року, врученому фізичній особі ОСОБА_1 визначено в 30 денний термін усунути порушення вимог земельного законодавства у відповідності до вимог ст.212 Земельного кодексу України, а саме звільнити земельну ділянку або оформити речові права.

За повідомленням №1049-ДК/0002ШК/11/01/-21 від 15.01.2021 року про сплату шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, поставлено вимогу сплатити розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного заняття земельної ділянки, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву без спеціального дозволу.

За актом обстеження земельної ділянки № 1049-ДК/516/АО/10/01/-20 від 27.11.2020 року, проведено обстеження земельної ділянки, яка знаходиться на території Петропавлівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області; площа на якій вчинено правопорушення 3,5 га; форма власності комунальна; категорія земель сільськогосподарського призначення; документи, що підтверджують державну реєстрацію права власності чи права постійного користування або права оренди земельної ділянки відсутні; земельна ділянка зайнята шляхом вирощування озимих культур.

За актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту земельної ділянки №1049-ДК/980/АП/09/01/-20 від 27.11.2020 року, виявлено самовільно зайняту земельну ділянку на площі 3,5 га шляхом вирощування сільськогосподарської озимої культури.

Рішенням ХХХХУ сесії сільської ради шостого скликання №344 від 19.10.2015 року, надано згоду на передачу у тимчасове користування ОСОБА_1 строком до 1 року, або до появи землевласників та користувачів присадибних ділянок, а також ділянок під приміщеннями, що знаходяться на комунальних землях і використовуються для господарських потреб, в розмірі 1 га.

Згідно з податковим повідомленням №4-2102 від 05.05.2020 року, ОСОБА_1 нараховано земельний податок з фізичних осіб 18010700 за 2020 рік у розмірі 632,79 грн.

За довідкою Новоолександрівської сільської ради №02-30/36 від08.01.2020 року, ОСОБА_1 згідно з фіксальним чеком №000044376 від 29.07.2020 року сплатив земельний податок у сумі 632,79 грн за земельні ділянки, які перебували в нього у користуванні (присадибна ділянка та прилегла територія площею 1,10 га 196,74, та земельна ділянка біля ферми площею 3,00 га 463,05 грн).

За письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 18.03.2021 року вбачається, що останній не здійснював захват земельної ділянки площею 3,0 га, яка знаходиться біля ферми; вказана земельна ділянка використовується для випасу худоби, тому для знищення амброзії і колючок була підсіяна озима культура.

За заявою ОСОБА_1 від 02.01.2021 року, останній відмовився від користування земельною ділянкою біля ферми площею 3,00 га з 02.01.2021 року.

Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з частинами першою, другою статті 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Відповідно до статті 187 Земельного кодексу України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України. Згідно із статтею 188 Земельного кодексу України державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель визначені Законом України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" від 19 червня 2003 року N 963-IV.

Відповідно до статті 2 вказаного Закону, основними завданнями державного контролю за використанням та охороною земель є, зокрема, забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України.

Статтею 4 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" передбачено, що об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

Згідно з частиною першою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Статтями 122 і 124 цього Кодексу передбачено, що вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у постійне користування або в оренду із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (статті 125 ЗК України). Відповідно до статті 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно із положеннями статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочинну щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що будь-які дії, направлені на фактичне використання земельної ділянки без оформлення права власності на земельну ділянку або права постійного користування чи права оренди земельної ділянки тощо в порядку, визначеному є самовільним заняттям земельної ділянки, незалежно від добросовісності особи, яка фактично користується земельною ділянкою.

Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 28 лютого 2019 року у справі № 817/1337/17, від 20 лютого 2020 року у справі № 1940/1655/18.

Встановлення Держгеокадастром самовільного зайняття земельної ділянки є, зокрема, констатацією факту того, що землекористувач не володіє належними документами, вимога щодо яких передбачена чинним законодавством, а також не залежить від добросовісності чи недобросовісності дій суб`єкта щодо використання цієї земельної ділянки, зокрема, у зв`язку з неоформленням її у встановленому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що позивач сплачував податок за використання вказаної земельної ділянки, користувався нею як пасовищем. Також позивач не заперечував, що засіяв земельну ділянку озимою пшеницею та люцерною. Указані обставини також підтверджуються письмовими поясненнями ОСОБА_1 із засвідченням свідків, заявою про відмову від використання земельною ділянкою від 02.01.2021 року, та довідкою сільської ради.

Отже, факт використання земельної ділянки знайшов своє доведення.

Посилання позивача на ту обставину, що Петропавлівською сільскою радою така земельна ділянка була йому виділена у 2015 році не підтверджують правомірність використання землі після спливу строку, на який вона видавалася (до 1 року, або до появи землевласників та користувачів присадибних ділянок).

Отже, правовстановлюючий документ, виданий та зареєстрований відповідно до вимог статей 125, 126 ЗК України про право ОСОБА_1 на користування земельною ділянкою комунальної власності с/г призначення без кадастрового номера орієнтованою площею 3,0 га, яка межує із земельною ділянкою з кадастровим номером :04:001:0235, відсутній. Факт користування такою ділянкою підтверджений, тому постанова №1049-ДК/0003По/08/01/-21 про накладення адміністративного стягнення на позивача у виді штрафу у розмірі 170,00 грн, за здійснення самовільного зайняття земельної ділянки не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.ст.6, 9, 73-78, 90, 241-246, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (місцезнаходження: вул. Університетська, 136-а, м. Херсон, 73000) про скасування постанови №1049-ДК/0003По/08/01/-21 від 15.01.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення через Нововоронцовський районний суд Херсонської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО.В. Гончаренко