Справа № 440/1990/19
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2021-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 рокум. ПолтаваСправа № 440/1990/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Дубінчина О.М.,

представника позивача Яковенко Н.В.,

представника відповідача Тур Н.І.,

розглянувши у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Техвагонмаш" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

04 червня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Техвагонмаш" /далі позивач, ТОВ "НВФ "Техвагонмаш"/ звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Полтавській області /правонаступник - Головне управління ДПС у Полтавській області, далі відповідач/ про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № , № , № , № , № в частині нарахування пені за порушення строків розрахунків у сфері ЗЕД в сумі 437720,85 грн, № від 14 травня 2019 року /а.с. 117-132 т.4/.

Позов обґрунтований тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є безпідставними, оскільки ТОВ "НВФ "Техвагонмаш" не вчиняло податкових правопорушень та порушень у сфері ЗЕД, з приводу яких контролюючим органом зроблено висновки в акті перевірки від 14 квітня 2019 року.

У відзиві на позовну заяву /а.с. 138-147 т.4/ ГУ ДФС у Полтавській області зазначило, що в ході проведення перевірки Головним управлінням ДФС у Полтавській області встановлено низку порушень вимог податкового законодавства.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2019 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Техвагонмаш" до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено частково: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Полтавській області від 14 травня 2019 року № в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 1722708 грн; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Полтавській області від 14 травня 2019 року № ; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Полтавській області від 14 травня 2019 року № ; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Полтавській області від 14 травня 2019 року № ; в іншій частині позовних вимог відмовлено. Також стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Техвагонмаш" витрати зі сплати судового збору в розмірі 16454,52 грн.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2019 року у справі №440/1990/19 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 16 листопада 2020 року у справі №440/1990/19 скасовано рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14 травня 2019 року № про зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на суму 1619524,00 грн та в цій частині позовних вимог справу направлено на новий судовий розгляд до Полтавського окружного адміністративного суду; в іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року залишено без змін.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Техвагонмаш" до Головного управління ДПС у Полтавській області в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14 травня 2019 року № про зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 1619524,00 грн прийнято до провадження, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

У письмових поясненнях /а.с. 214-215 т.6/ позивач зазначив, що за результатами перевірки до «Інших операційних доходів» віднесено одержані аванси під виконання робіт від ООО «Мечел-Ремсервис» та УВЗ Балтия, які обліковувалися на субрахунку 681 «Розрахунки за авансами одержаними» станом на 01 липня 2016 року, а саме: за договором №193 від 14 червня 2011 року із ООО «Мечел-Ремсервис» та за договором №291-12 від 08 жовтня 2012 року із УВЗ Балтия. Обидва замовники оформлюють акти звіряння взаємних розрахунків та не відмовляються від перерахованих авансів. Звірки заборгованості на дату чергової інвентаризації 01 жовтня 2018 року були надані ревізорам для ознайомлення. Під час перевірки ревізор протиправно перебирає на себе вирішення питання про визнання зобов`язання такими, що не підлягають погашенню (стор. 11-12 акту перевірки).

У відзиві на позовну заяву /а.с. 199-201 т.6/ та письмових поясненнях /а.с. 225-226 т. 6/ відповідач зазначив, що проведеною документальною плановою виїзною перевіркою позивача, за результатами якої складено акт №507/16-31-14-01-10/32686844 від 17 квітня 2019 року, встановлено заниження податку на прибуток за 9 місяців 2016 року на загальну суму 1722708,00 грн, з них на суму 1619524,00 грн, що є предметом розгляду у цій справі відповідно до постанови Верховного Суду від 16 листопада 2020 року ( за договором №193 від 14 червня 2011 року із ТОВ «Мечел-Ремсервис» на суму 1020308,39 грн та за договором №291-12 від 08 жовтня 2012 року із УВЗ Балтия на суму 599215,23 грн). В ході перевірки встановлено наявність кредиторської заборгованості станом на 01 липня 2016 року та станом на 30 вересня 2018 року по рахунку 681 «Отримані передплати від покупців-нерезидентів» на загальну суму 1619524,00 грн по вищевказаним договорам. Дана заборгованість виникла на підставі непроведення розрахунків щодо виконання умов укладених контрактів. Дані бухгалтерського обліку не підтверджують рух по взаємовідносинам з нерезидентами по контрактах з ТОВ «Мечел-Ремсервис» (РФ) та з УВЗ Балтия (Латвія). Згідно отриманої сканкопії листа-звірки залишки заборгованості відповідають залишкам у бухгалтерському обліку ТОВ «НВФ «Техвагонмаш», відповідно до яких залишок по договору №291-12 від 08 жовтня 2012 року УВЗ Балтия складає 74967,50 USD або 599215,23 грн. Сканкопії листа-звірки за договором №193 від 14 червня 2011 року із ТОВ «Мечел-Ремсервис» в ході перевірки надано не було, а також не було надано оригіналів актів звірок з поштовим підтвердженням. Інші будь-які документи, які б підтверджували наявність взаємовідносин за перевіряємий період (актів, накладних, рахунків, додаткових угод, специфікацій тощо), в ході перевірки не надавалися. Таким чином, позивачем отримано доходи у вигляді простроченої заборгованості, по якій минув термін позовної давності за вказаними вище договорами, за 09 місяців 2016 року на суму 1619524,00 грн, а тому такий дохід відповідно до положень Податкового кодексу України підлягав включенню до складу оподатковуваного доходу та податкове повідомлення-рішення від 14 травня 2019 року № у частині зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в сумі1619524,00 грн винесено правомірно.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовну вимогу, посилаючись на обставини та норми, викладені у позовній заяві та письмових поясненнях, а представник відповідача проти задоволення позову заперечувала з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях.

Заслухавши вступне слово представників сторін та дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Техвагонмаш" (39627, Полтавська область, м. Кременчук, просп. Полтавський, буд. 2-Д, ідентифікаційний код 32686844) зареєстроване як юридична особа 25 вересня 2003 року.

У період з 27 лютого 2019 року по 27 березня 2019 року співробітниками Головного управління ДФС у Полтавській області проведено документальну планову невиїзну перевірку ТОВ "Науково-виробнича фірма "Техвагонмаш" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 липня 2016 року по 30 вересня 2018 року та валютного законодавства за період з 01 липня 2016 року по 30 вересня 2018 року, єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 липня 2016 року по 30 вересня 2018 року, за наслідками якої складено Акт № 507/16-31-14-01-10/32686844 від 17 квітня 2019 року /а.с. 35-63 т.1/.

Під час перевірки податковий орган дійшов висновку про порушення позивачем вимог діючого законодавства, зокрема підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України (далі ПК України), Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 11 "Зобов`язання" 15 "Доходи", 16 "Витрати", 21 "Вплив змін валютних курсів", Методичних рекомендацій щодо заповнення форм фінансової звітності, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 28 березня 2013 року № 433, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток на загальну суму 2482227,00 грн.

Порушення ТОВ "Науково-виробнича фірма "Техвагонмаш" зазначених норм податкового законодавства контролюючий орган пов`язує з висновком про заниження у звіті про фінансовий (майновий) стан підприємства (форма 2) за 9 місяців 2016 року інших операційних доходів на 1722707,62 грн (рядок 2120) та завищення у звіті (форма 2) за 9 місяців 2017 року інших операційних витрат на 759518,86 грн (рядок 2180). Такий висновок вмотивований наявністю у ТОВ "Науково-виробнича фірма "Техвагонмаш" безнадійної кредиторської заборгованості в розмірі 1722707,62 грн, яка не врахована під час визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 9 місяців 2016 року, та безпідставним віднесенням 759518,86 грн на рахунок бухгалтерського обліку 945 "Втрати від операційної курсової різниці" недоотриманої валютної виручки (1512336,00 російських рублів (далі руб)) за контрактом від 10 жовтня 2016 року №52/26 із ВАТ "Метровагонмаш" як курсової різниці.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, ГУ ДФС у Полтавській області 14 травня 2019 року прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 9 місяців 2018 року на 2482227,00 грн / а.с. 23-24 т. 1 /.

Не погодившись з прийняттям відповідачем податкового повідомлення-рішення № від 14 травня 2019 року про зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на суму 1619524,00 грн, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, аргументам учасників справи, суд виходить з такого.

Направляючи справу на новий розгляд у частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14 травня 2019 року № про зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на суму 1619524,00 грн, Верховний Суд у постанові від 16 листопада 2020 року у цій справі /а.с.170-189 т.6/ зазначив, що «оскільки суми кредиторської заборгованості, з приводу включення яких до доходу позивача виник спір, виникли за зовнішньоекономічними контрактами, питання щодо збігу за ними строку позовної давності повинно вирішуватися з врахуванням норм Конвенції, Закону України «Про міжнародне приватне право», умов зовнішньоекономічних контрактів щодо вибору права, яке підлягає застосуванню до змісту правовідносин. Суди попередніх інстанцій не дали оцінки умовам зазначених контрактів на предмет права, яке слід застосовувати при визначенні строку позовної давності за вимогами про виконання зобов`язань за цими контрактами, не встановили, з урахуванням умов цих контрактів, з якого моменту у ТОВ "Мечел-Ремсервіс" та АТ "UVZ Baltija" виникло право вимоги до позивача виконати зобов`язання, які відповідали обов`язку покупця сплатити передоплату. Зробивши висновок, що кредиторська заборгованість перед ТОВ "Мечел-Ремсервіс" та АТ "UVZ Baltija" не є безнадійною, оскільки контракти від 14 червня 2011 року №193 та від 08 жовтня 2012 року №291-12 не розірвані, суди попередніх інстанцій не послалися на норму права, застосуванню якої відповідає такий висновок».

Спеціальним законодавчим актом, який регулює спірні правовідносини, є Податковий кодекс України /далі ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)/.

Абзацом першим пункту 44.1 статті 44 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим пункту 44.1 статті 44 Кодексу.

Згідно з пунктом 44.2 статті 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування податком на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-XIV /далі Закон №996-XIV/ бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, гуртуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 15 П(С)БО 15 «Дохід» та пункту 5 П(С)БО 11 «Зобов`язання» сума зобов`язання, яке не підлягає погашенню, визнається доходом.

Заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності, згідно з підпунктом "а" підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 ПК України є безнадійною.

Таким чином, безнадійна заборгованість в податковому обліку як сума зобов`язання, яке не підлягає погашенню, обліковується в бухгалтерському обліку та включається до складу оподатковуваного доходу.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК). Договором може бути встановлено більший строк позовної давності. Позовна давність може подовжуватися та перериватися (частина перша статті 259, частина перша статті 264 ЦК). Для переривання строку позовної давності достатньо визнати заборгованість направити лист із визнанням боргу, перерахувати частину боргу тощо.

Статтею 35 Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року №2709-IV передбачено, що позовна давність визначається правом, яке застосовується для визначення прав та обов`язків учасників відповідних відносин.

Вимоги, на які позовна давність не поширюється, визначаються правом України, якщо хоча б один із учасників відповідних відносин є громадянином України або юридичною особою України.

Право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України (стаття 4 цього Закону).

Статтею 1 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про договори міжнародної купівлі-продажу товарів (1980 року) передбачено, що ця Конвенція застосовується до договорів купівлі-продажу товарів між сторонами, комерційні підприємства яких знаходяться в різних державах: a) коли ці держави є Договірними державами; або b) коли згідно з нормами міжнародного приватного права застосовано право Договірної держави.

Згідно з відомостями із загальнодоступних джерел Комісія Організації Об`єднаних Націй по праву міжнародної торгівлі (за посиланням: https://uncitral.un.org/ru/texts/salegoods/ conventions/sale_of_goods/cisg/status) до Договірних держав Конвенції ООН про договори міжнародної купівлі-продажу товарів входять, зокрема Латвія (приєдналася з 31 липня 1997року, вступила в силу з 01 серпня 1998 року), Російська Федерація (приєдналася з 16 серпня 1990 року, вступила в силу з 01 вересня 1991 року) та Україна (приєдналася з 03 січня 1990 року, вступила в силу з 01 лютого 1991 року).

Відповідно до пункту 38 Пояснювальної записки Секретаріату ЮНСІТРАЛ до Конвенції Організації Об`єднаних Націй про договори міжнародної купівлі-продажу товарів дану Конвенцію Організації Об`єднаних Націй про договори міжнародної купівлі-продажу товарів доповнює Конвенція Організації Об`єднаних Націй про позовну давність у міжнародній купівлі-продажу товарів 1974 року з поправками, внесеними відповідно до Протоколу 1980 (Конвенція про позовну давність). У Конвенції про позовну давність встановлено однакові правила, які регулюють строки, протягом яких та чи інша сторона договору міжнародної купівлі-продажу товарів повинна порушити судове провадження щодо другого боку, щоб пред`явити вимогу, виникає з договору або пов`язане з його порушенням, припиненням або дійсністю. Протокол 1980 року забезпечує повну відповідність сфери застосування Конвенції про позовну давність сфері застосування Конвенції Організації Об`єднаних Націй про договори міжнародної купівлі-продажу товарів.

Статтею 3 Конвенції ООН про позовну давність у міжнародній купівлі-продажу товарів, яка набула чинності для України 01 квітня 1994 року (далі -Конвенція), передбачено, що вона застосовується в тих випадках, коли комерційні підприємства сторін договору міжнародної купівлі-продажу товарів у момент його укладення перебувають у Договірних державах. Конвенція не застосовується в тих випадках, коли сторони договору купівлі-продажу в ясній формі виключили її застосування.

Відповідно до статті 8 Конвенції строк позовної давності встановлюється у чотири роки.

Статтею 9 Конвенції передбачено, що перебіг строку позовної давності починається від дня випадків, передбачених статтями 10, 11 та 12. Початок перебігу строку позовної давності не відкладається через те, що: a) одна сторона може бути зобов`язана направити іншій стороні повідомлення, згадане в пункті 2 статті 1, або b) в арбітражній угоді міститься умова, згідно з якою до ухвалення арбітражного рішення не виникає ніякого права на вимогу.

Відповідно до статті 10 Конвенції вважається, що право на позов, що випливає з порушення договору, виникає в той день, коли мало місце таке порушення. Право на позов, що випливає з дефекту або іншої невідповідності товару умовам договору, виникає від дня фактичної передачі товару покупцеві або його відмови прийняти товар. Право на позов, що ґрунтується на обмані, вчиненому до, під час укладення виникає від дня, коли обман був або міг бути розумно розкритий.

Статтями 11, 12 Конвенції визначено, що якщо продавець дав щодо товару пряму гарантію, строк дії якої обмежений певним періодом або в іншій спосіб, перебіг позовної давності по вимогам що випливають з такої гарантії, починається від дня, коли покупець сповіщає продавця про факт, який став підставою для такої вимоги, але не пізніше закінчення строку дії гарантії. Якщо при наявності обставин, передбачених правом, застосовуваним до договору, одна з сторін може заявити про припинення договору до настання строку його виконання і заявляє про це, перебіг строку давності, що ґрунтується на цій обставині, починається від дня подання заяви іншій стороні. Якщо про припинення договору не заявлено до настання строку його виконання, перебіг позовної давності починається від дня настання строку виконання договору. Строк позовної давності, що випливає з порушення однією договірною стороною умови про поставку або оплату товару частинами, починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення. Якщо згідно з застосовуваним до договору правом одна з сторін може заявити про припинення договору внаслідок такого порушення і заявляє про це, перебіг позовної давності щодо всіх відповідних частин починається від дня подання заяви іншій стороні.

З наведених положень Конвенції слідує, що строк позовної давності встановлюється у 4 роки, перебіг якого починається від дня настання порушення умов договору. Разом з тим, положення цієї Конвенції можуть застосовуватись в тих випадках, коли комерційні підприємства сторін договору міжнародної купівлі-продажу товарів у момент його укладення перебувають у Договірних державах.

Суд враховує, що відповідно до відомостей із загальнодоступних джерел Комісії Організації Об`єднаних Націй по праву міжнародної торгівлі (за посиланням: https://uncitral.un.org/ru/texts/salegoods/conventions/limitation_period_international_sale_of_goods/status) до Договірних держав Конвенції ООН про позовну давність у міжнародній купівлі-продажу товарів входять, зокрема, Україна з 01 квітня 1994 року, тоді як Російська Федерація брала участь у підписанні Конвенції 14 червня 1974 року, проте до теперішнього часу зазначена Конвенція Російською Федерацією не ратифікована та відповідно не вступила в силу. Латвія до Конвенції ООН про позовну давність у міжнародній купівлі-продажу товарів не приєднувалася.

Таким чином, суд доходить висновку, що положення Конвенції ООН про позовну давність у міжнародній купівлі-продажу товарів не можуть бути застосовані до правовідносин між сторонами контракту № 193 від 14 червня 2011 року та договору №291-12 від 08 жовтня 2012 року.

Суд враховує, що якщо норми Конвенції про позовну давність у міжнародній купівлі-продажу товарів не застосовуються, то строк позовної давності визначається відповідно до умов зовнішньоекономічних контрактів щодо вибору права, яке підлягає застосуванню до змісту правовідносин.

Судовим розглядом встановлено, що 14 червня 2011 року між ТОВ "Науково-виробнича фірма "Техвагонмаш" (Продавець) та ТОВ "Мечел-Ремсервіс", РФ (Покупець) укладено Контракт № 193 (з урахуванням додаткових угод №2 від 08 листопада 2011 року, №2 від 16 січня 2012 року та №4 від 30 жовтня 2012 року) /а.с. 39-64 т.3/, згідно з яким продавець зобов`язується: розробити, виготовити та поставити покупцю обладнання для виробництва зборки кузовів та візків вантажних вагонів у відповідності з Технічною специфікацією (додаток № 1) та проектно-технічну специфікацію (додаток № 2); надати на підприємстві покупця (філія ТОВ «Мечел-Ремсервіс» Нерюнгринський ремонтно-механічний завод), розташований в м. Нерюнгри, республіка Саха (Якутія), власними силами наступні послуги: шефмонтаж обладнання, пусконалагоджувальні роботи у відповідності з умовами контакту (у подальшому - Послуги) (пункт 28); покупець зобов`язується прийняти та оплатити обладнання, документацію та послуги, надані продавцем, у відповідності і на умовах, передбачених цим Контрактом (пункт 29); даний Контракт виконується у відповідності з Графіком виконання Контракту (Додаток № 4), який включає в себе 4 етапи роботи: 1-ий етап розробка та поставка Технологічної документації, 2-ий етап виготовлення і поставка обладнання, 3-ий етап шефмонтаж обладнання (нагляд за монтажем обладнання та холодні випробування), 4-ий етап пусконалагоджувальні роботи (навчання та інструктаж персоналу покупця по експлуатації обладнання, гарячий запуск, гарантійні випробування та введення обладнання в експлуатацію) (пункт 31); терміни поставки обладнання визначені Графіком виконання контракту (Додаток №4) (пункт 44); поставка обладнання здійснюється автомобільним транспортом на умовах FCA - м. Кременчук, Полтавська область, Україна, згідно міжнародним правилам тлумачення торгових термінів Інкотермс - 2010 (далі - Пункт поставки) (пункт 45); продавець зобов`язаний повідомити покупця по факсу або електронній пошті про дату запланованого відвантаження обладнання щонайменше за 30 календарних днів до дати відвантаження. Покупець в свою чергу - письмово направити повідомлення на адресу продавця про прийняття вантажу в м. Нерюнгри (пункт 47); продавець зобов`язаний повідомити покупця про готовність обладнання до відвантаження (пункт 48); часткові поставки обладнання допускаються у відповідності до Графіку (додаток №4) (пункт 49); датою поставки обладнання вважається дата у відповідності з умовами п.45 договору (пункт 50); загальна сума контракту приведена у Додатку №3 (Специфікація) та Додатку № 6 (Протокол узгодження договірної ціни) складає:68595802,00 рубля РФ, в т.ч. ПДВ 0,00 рубля РФ, що включає: вартість обладнання 48596222,00 рубля РФ, вартість документації 14600000,00 рубля РФ, вартість послуг 5399580 рубля РФ. Суму ПДВ (18%) на придбане обладнання, документацію та послуги у відповідності до діючого законодавства РФ, сплачує покупець на території РФ в бюджет РФ (пункт 99); покупець здійснює платежі за цим контракту згідно Додатку №3 (Специфікація) (пункт 106); протягом 3-х днів з моменту передачі обладнання та/або документації продавець зобов`язаний направити на адресу покупця рахунок-фактуру (пункт 107); предплата здійснюється на основі виставлених продавцем рахунків на оплату (пункт 108); протягом 5 днів з дати підписання акту про завершення холодних випробувань (АЗХ) продавець оформляє акт на виконання роботи по шефмонтажу та рахунок-фактуру на надані послуги. Протягом 5 днів з дати підписання акта про проведення гарантійних випробувань (АГВ) продавець оформляє акт виконаних робіт на виконання пусконалагоджувальних робіт та рахунок-фактуру на надані послуги (пункт 109); дати надходження авансових платежів на рахунок продавця вважаються моментом початку виконання продавцем відповідного зобов`язання по даному контракту. У випадку несвоєчасного переказу авансових платежів строки виконання зобов`язань переносяться на кількість прострочки (пункт 110); у випадку не передачі покупцю документації та /або обладнання в строк, визначений даним контрактом, з причин, що відносяться до продавця, виключаючи форс-мажор, покупець має право вимагати від продавця виплатити покупцю наступні збитки: стосовно документації в розмірі 0,1 % від вартості непоставленої в строк документації за кожний повний тиждень прострочки; стосовно обладнання в розмірі 0,25 % від вартості не поставленого в строк обладнання за кожний із перших чотирьох тижнів прострочки, та 0,5 % від вартості не поставленого в строк обладнання за кожний наступний повний тиждень прострочки (пункт 122); оплата попередньо оцінених збитків повинна бути єдиною грошовою компенсацією збитків покупця у випадку затримки поставленого згідно п.122 (пункт 123); якщо затримка поставки обладнання (або його частини) та /або документації (за виключенням обставин непереборної сили) перевищить 4 місяці від строків, указаних в графіку виконання контракту (додаток №4), по причинам, залежним від продавця та така затримка спричинить відповідну затримку монтажу та введення обладнання в експлуатацію, покупець вправі пред`явити претензію щодо завданих збитків, пов`язаних з виконанням умов контракту. В такому випадку продавець повинен негайно надати покупцю всю належну інформацію про причини викликаних затримок і відшкодувати загальну суму попередньо оцінених і узгоджених з покупцем збитків у відповідності з пунктом 122 даного контракту (пункт 124); у випадку затримання виконання умов контракту у відповідності з пунктом 124, покупець та продавець шляхом переговорів та складення додаткових угод, визначають подальші строки виконання умов контракту (пункт 125); всі спори та розбіжності, які можуть виникнути по даному контракту, сторони намагатимуться вирішити шляхом переговорів та /або в претензійному порядку. Термін відповіді на претензію -15 календарних днів (пункт 165); всі спори, які можуть виникнуть у відношенні даного контракту або в зв`язку з ним, підлягають передачі на розгляд та вирішення в Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті Росії (м. Москва). Сторони погоджуються з тим, що в процесі розгляду та вирішення спору буде застосовано Регламент Міжнародного комерційного арбітражу суду при Торгово-промисловій палаті Росії. Правом, яке регулює даний контракт, є матеріально право Росії. Претензійний порядок врегулювання спорів обов`язковий (пункт 166); цей контракт вступає в силу з моменту підписання та отримання оригіналів контракту обома сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (пункт 186); у випадку, якщо умови, викладені у Додатку № 3 даного Контракту не було виконано протягом 60 днів, продавець та покупець повинні зустрітись для обговорення наступних дій та коригування графіку виконання контракту (Додаток № 3 ) (пункт 187); вся переписка, пов`язана з виконанням контракту, повинна бути на російській мові, та повинна відсилатись по поштовим адресам сторін, вказаним у даному Договорі (пункт 188).

Додатком №3 до вказаного контракту (Специфікація №1) до Контракту передбачено наступний порядок оплати обладнання згідно наданого рахунку: предплата 40% від вартості обладнання протягом 15 робочих днів з моменту підписання контракту на суму 19438489,00 руб. РФ.; предплата 50% на кожну партію обладнання протягом 15 робочих днів з моменту повідомлення про готовність партії обладнання до відвантаження, на суму 24298111 руб. РФ.; остаточний розрахунок протягом 15 робочих днів з моменту підписання акту виконаних робіт на пусконалагоджувальні роботи, на суму 4859622 руб РФ. Також передбачений наступний порядок оплати документації згідно виставленого рахунку: предплата 40% від вартості документації протягом 15 робочих днів з моменту підписання контракту на суму 5840000 руб. РФ.; остаточний розрахунок від вартості документації протягом 15 робочих днів з моменту підписання акту передачі документації та виставлення рахунку-фактури на суму 8760000 руб. РФ. Порядок оплати за роботи на підставі виставленого рахунку: оплата здійснюється протягом 15 робочих днів з моменту підписання виконаних робіт на шефмонтаж і актів виконаних робіт на пусконалагоджувальні роботи.

Для виготовлення документації ТОВ "Науково-виробнича фірма "Техвагонмаш" залучено ліцензованого підрядника ТОВ "Науково-виробнича фірма "Транспроект" на підставі договору №05-11 від 27 липня 2011 року /а.с. 65-76 т. 3/, виконання якого підтверджується актами здачі- прийняття проектної документації, складеними 14 грудня 2011 року, 28 лютого 2012 року, 29 листопада 2016 року /а.с. 77, 80, 82, 84 т.3/, накладною №1 від 14 грудня 2011 року /а.с. 78-79 т.3/, накладною №2 від 14 грудня 2011 року /а.с. 81 т.3/, накладною №3 від 28 лютого 2012 року /а.с.83 т.3/, накладною №4 від 29 листопада 2016 року /а.с. 85-86 т. 3/.

За контрактом № 193 позивач отримав авансовий платіж у розмірі 887638,00 руб або 1020308,39 грн, що встановлено контролюючим органом під час проведення перевірки та визнано позивачем в ході судового розгляду справи.

08 жовтня 2012 року між ТОВ "Науково-виробнича фірма "Техвагонмаш" (Виконавець) та АТ "UVZ Baltija" (Замовник) укладено договір підряду на виконання проектних робіт № 291-12 /а.с. 106-118 т. 3/, згідно з умовами якого замовник доручає і зобов`язується оплатити, а виконавець приймає на себе виконання проектної та робочої документації по темі: «Розробка маршрутних технологічних процесів, проектної та робочої документації по організації виробництва для виготовлення вантажних вагонів (розділ «Технологічні рішення»)» (пункт 1.1); наукові, технічні, економічні та інші вимоги до виконуваної роботи викладені в завданні на проектування (додаток № 1) (пункт 1.2); найменування та терміни виконання окремих етапів робіт визначаються календарним планом, що є невід`ємною частиною договору (додаток №3) (пункт 1.3); маршрутні технологічні процеси та технологічні карти, що розробляються відповідно до завдання на проектування, оформляються і передаються замовнику в узгодженому форматі відповідно до ГОСТ 3.1118-82. Креслення передаються на паперових носіях - в 4 примірниках, на електронному носії в «Компас 3D-V13» - в 1 примірнику (пункт 1.4); виконавець зобов`язаний виконати роботи вчасно і відповідно до завдання і календарного плану (пункт 2.1); виконавець зобов`язаний призначити керівника робіт, уповноваженого діяти від імені виконавця у спілкуванні із замовником (пункт 2.2); замовник зобов`язаний забезпечити виконавця вихідними даними (Додаток №1, п.17) (пункт 2.3); замовник зобов`язаний призначити відповідального представника, уповноваженого діяти від імен замовника у спілкуванні з виконавцем (пункт 2.4); замовник гарантує виконавцю своєчасно сплатити встановлену ціну в порядку і на умовах, передбачених Договором (пункт 2.5); замовник представляє розроблену проектну документацію на експертизу. Виконавець приймає участь в захисті прийнятих проектних рішень і виробляє усунення отриманих зауважень, які стосуються зазначеної проектної документації, за свій рахунок (пункт 2.7); з огляду на порядок визначення вартості робіт ціна договору відповідно до протоколу угоди про договірну ціну і кошторис (додаток №2, №4, №5) для замовника становить: 150000,00 доларів США, в т.ч. ПДВ 0,00 (пункт 3.1); замовник зобов`язується перерахувати після підписання сторонами цього договору на розрахунковий рахунок виконавця протягом 5 банківських днів в порядку попередньої оплати аванс в розмірі 50% від суми договору, що становить 75000,00 долара США. Остаточна оплата проводиться після підписання акту виконаних робіт (пункт 3.2); у разі ненадходження авансу та вихідних даних у встановлені терміни виконавець не приступає до виконання робіт до моменту надходження авансу і відповідно змінює терміни виконання робіт (пункт 3.3); якщо в процесі виконання роботи замовником або виконавцем визначається необхідність виконання додаткових робіт, не передбачених цим Договором, ці роботи виконуються за додатковою угодою до Договору із зазначенням термінів виконання та договірної ціни (пункт 3.4); перелік робіт, що підлягає оформленню і здачі виконавцем замовнику на окремих етапах виконання та по закінченні Договору, визначається календарним планом (Додаток №3) (пункт 4.1); документом про виконання роботи / етапу роботи є акт здачі-приймання виконаної роботи і проектної документації виконавця (пункт 4.2); замовник зобов`язується прийняти роботу протягом 15 робочих днів з дня отримання акту здачі-приймання виконаних робіт і направити виконавцю підписаний акт здачі-приймання робіт або мотивовану відмову в прийомі робіт. У разі відсутності мотивованої відмови в прийомі робіт дані роботи повинні бути оплачені (пункт 4.4); роботи вважаються виконаними виконавцем та прийнятими замовником з моменту підписання сторонами акту виконаних робіт за договором в цілому і прийняття замовником всього комплекту розробленої в рамках договору документації (пункт 4.8); у разі виникнення непередбачених обставин в ході виконання робіт замовник, так само як і виконавець, мають право змінити терміни виконання робіт за письмовою згодою між сторонами (пункт 5.1); у разі розірвання цього договору з ініціативи замовника при відсутності в цьому вини виконавця, замовник сплачує виконавцю вартість фактично виконаного обсягу робіт, якщо вони документально підтверджені згідно з актом про припинення робіт (пункт 5.2); за порушення строків виконання зобов`язань виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі 10% від вартості невиконаних або несвоєчасно виконаних робіт. За порушення або термінів виконання робіт винна сторона зобов`язана сплатити пеню іншій стороні в розмірі 0,5% від величини простроченого платежу або вартості не наданих у встановлений термін робіт за кожен календарний день прострочення, але не більше 10% від ціни договору (пункт 5.3); питання і претензії між сторонами вирішуються шляхом переговорів, а при неможливості врегулювання розбіжностей в суді за місцем знаходження відповідача із застосуванням претензійного порядку. При цьому претензії розглядаються і відповідь на них направляється стороні, до якої вони пред`явлені, протягом 15 календарних днів з дати їх надходження. Рішення суду є обов`язковим для обох сторін (пункт 5.4); у разі неякісного виконання робіт виконавцем замовник має право пред`явити виконавцю вимогу про сплату неустойки у вигляді штрафу з розрахунку 2% від вартості робіт, по яких пред`являються претензії замовником за кожен випадок неякісного виконання робіт (пункт 5.5); виконавець відшкодовує замовнику всі збитки, що виникли у останнього внаслідок недоліків у проектній документації в процесі виконання будівельно-монтажних робіт, а також в період експлуатації комплексу, переозброєння за цим договором проектної документації (пункт 5.6); умови додержання прав на документацію регулюються даним договором, Цивільним кодексом Російської Федерації та Федеральним законом «Про архітектуру діяльність в Російській Федерації» (пункт 6.7); виключне право на результати робіт переходять в повному обсязі від виконавця до замовника з дати підписання замовником акту передачі-прийому виконаних робіт по останньому етапу робіт. У випадку дострокового припинення договору моментом переходу виключного права на результати робіт вважається дати припинення договору. Із зазначеного моменту замовнику буде належати виключне право використовувати результати робіт у відповідності до статті 1229 Цивільного кодексу Російської Федерації в будь-якій формі та в будь-яким способом, що не суперечить закону, в тому вислі способами, що передбачені у пункті 2 статті 1270 Цивільного кодексу Російської Федерації.

Таким чином, зі змісту наведеного договору №291-12 від 08 жовтня 2012 року слідує, що сторони погодили між собою застосування до спірних правовідносин законодавства Російської Федерації, в т. ч. Цивільного кодексу Російської Федерації.

Відповідно до умов додатку №3 до вказаного договору №291-12 від 08 жовтня 2012 року «Календарний план розробки маршрутних технологічних процесів, проектної та робочої документації з організації виробництва для виготовлення вантажних вагонів (розділ «Технологічні рішення»)» /а.с.115 т. 3/ передбачені такі етапи виконання робіт за договором: 1) розробка маршрутних технологічних процесів габаритно-вузлового збирання вантажних вагонів термін виконання: 45 календарних днів від дати отримання авансу та необхідних даних; вартість робіт: 33000,00 доларів США; документ, що підтверджує завершення етапу робіт: акт приймання виконаних робіт; 2) проектна документація термін виконання: 45 календарних днів від дати отримання авансу та необхідних даних. Виконується паралельно із розробкою маршрутних технологічних процесів габаритно-вузлового збирання вантажних вагонів; вартість робіт: 27000,00 доларів США; документ, що підтверджує завершення етапу робіт: акт приймання виконаних робіт; а саме: 2.1. узгодження компонентних рішень розміщення основного технологічного обладнання 15 днів з дати отримання вихідних даних; 2.2. випуск проектної документації 30 днів з дати узгодження компонентних рішень розміщення основного технологічного обладнання; 3) робоча документація термін виконання: 60 календарних днів від дати узгодження проектної документації; вартість робіт: 90000,00 доларів США; документ, що підтверджує завершення етапу робіт: акт приймання виконаних робіт; а саме: 3.1. видача комплексного завдання 40 днів після узгодження проектної документації замовником; 3.2. випуск робочої документації 40 днів після узгодження проектної документації та отримання від замовника будівельних завдань на нестандартне та стандартне обладнання.

На виконання умов вищевказаного договору АТ "UVZ Baltija" 12 жовтня 2012 року перерахувало ТОВ "Науково-виробнича фірма "Техвагонмаш" аванс в розмірі 50% від суми договору, що складає 75000,00 доларів США (або 599215,23 грн) за розробку проектної та робочої документації на тему "Розробка маршрутних технологічних процесів, проектної та робочої документації щодо організації виробництва для виготовлення вантажних вагонів (розділ "Технологічні рішення")" / а.с. 119 т. 3/.

Для виконання умов договору №291-12 від 08 жовтня 2012 року позивачем (замовник) залучено ліцензованого підрядника ТОВ "Науково-виробнича фірма "Транспроект" (виконавець) на підставі договору № 11-12 від 05 жовтня 2012 року /а.с. 125-132 т. 3/, умовами якого (з урахуванням додаткової угоди № 1 від 05 жовтня 2012 року) передбачено, що замовник доручає, а виконавець зобов`язується виконати наступні роботи: розробку проектної та робочої документації з організації виробництва для виготовлення вантажних вагонів, республіка Латвія, м. Рига (розділ Технологічна частина), повна ціна складає 912000,00 грн, крім того ПДВ 182400,00 грн, всього 1094400,00 грн. На підтвердження виконання цього договору позивачем надано копії актів здачі- прийняття проектної документації, складених 25 грудня 2014 року, 26 грудня 2014 року, 25 грудня 2015 року /а.с. 133, 136, 138 т.3/, накладних №1 від 25 грудня 2014 року /а.с. 134-135 т.3/, №2 від 26 грудня 2014 року /а.с. 137 т.3/, №3 від 25 грудня 2015 року /а.с.139 т.3/.

Оскільки зі змісту контракту № 193 від 14 червня 2011 року та договору №291-12 від 08 жовтня 2012 року не вбачається, що сторони таких зовнішньоекономічних договорів погодили в ясній формі застосування до їх правовідносин положень Конвенції ООН про позовну давність у міжнародній купівлі-продажу товарів, то до правовідносин за такими зовнішньоекономічними договорами підлягають застосуванню положення матеріального права Російської Федерації, що передбачено контрактом № 193 від 14 червня 2011 року та договором №291-12 від 08 жовтня 2012 року.

Відповідно до положень частини першої статті 196 Цивільного кодексу Російської Федерації від 30 листопада 1994 року № 51-ФЗ загальний строк позовної давності становить три роки з дня, визначеного відповідно до статті 200 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 200 вказаного Кодексу якщо законом не встановлено інше, перебіг строку позовної давності починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права і про те, хто є належним відповідачем за позовом про захист цього права.

Подібні положення містяться і в законодавстві України. Так, статтею 257 Цивільного кодексу України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з частиною першою статті 261 вказаного Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З огляду на вищевикладене та встановлені обставини, суд доходить висновку, що строк позовної давності у правовідносинах між сторонами за контрактом №193 від 14 червня 2011 року та за договором №291-12 від 08 жовтня 2012 року становить три роки з моменту закінчення термінів виконання сторонами своїх зобов`язань.

В ході перевірки та судового розгляду справи встановлено, що позивач не виконав своїх зобов`язань перед АТ "UVZ Baltija" та ТОВ "Мечел-Ремсервіс" та в бухгалтерському обліку позивача (рахунок 681 Отримані передплати від покупців-нерезидентів) /а.с.194-223 т.3, а.с.1-72 т.4/ за вищевказаними контрактом та договором обліковується кредиторська заборгованість в загальному розмірі 1722707,62 грн, в тому числі: перед АТ "UVZ Baltija" в сумі 599215,23 грн та перед ТОВ "Мечел-Ремсервіс" в сумі 1020308,39 грн. Ця заборгованість обліковувалася Товариством і станом на 01 липня 2016 року.

В матеріалах справи відсутні будь-які документи, що підтверджують існування між ТОВ "Науково-виробнича фірма "Техвагонмаш" та ТОВ "Мечел-Ремсервіс" за контрактом №193 від 14 червня 2011 року та між ТОВ "Науково-виробнича фірма "Техвагонмаш" та АТ "UVZ Baltija" за договором №291-12 від 08 жовтня 2012 року спорів та претензій щодо виконання сторонами своїх зобов`язань, а також документів на підтвердження того, що сторонами пред`являлись один одному претензії або велися переговори щодо подальшого виконання сторонами умов зовнішньоекономічних контракту/договору. Відтак, строк позовної давності не переривався, не продовжувався та у перевіряємий період уже закінчив свій перебіг.

Таким чином, суд доходить висновку, що позивачем отримано доходи у вигляді простроченої кредиторської заборгованості, по яким минув строк позовної давності, на суму 1020308,39 грн за контрактом №193 від 14 червня 2011 року та на суму 599215,23 грн за договором №291-12 від 08 жовтня 2012 року.

Враховуючи вищевикладене, висновок відповідача щодо віднесення вищевказаної кредиторської заборгованості за контрактами з ТОВ "Мечел-Ремсервіс" та АТ "UVZ Baltija" до безнадійної заборгованості та про необхідність включення зазначеної суми до складу доходів позивача та її врахування під час визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток є правомірним.

Отже, підстави для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14 травня 2019 року № в частині зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на суму 1619524,00 грн відсутні.

Відтак, у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14 травня 2019 року № в частині зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у сумі 1619524,00 грн слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Техвагонмаш" (просп. Полтавський, буд.2-Д, м.Кременчук, Полтавська область, 39627, ідентифікаційний код 32686844) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, буд.4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 43142831) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14 травня 2019 року № в частині зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у сумі 1619524,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги у порядку, встановленому статтею 297 з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 29 березня 2021 року.

Суддя Н.І. Слободянюк