Справа № 120/8037/20-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 березня 2021 р. Справа № 120/8037/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бошкової Ю.М., розглянувши в письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивачка) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач).

За змістом позовних вимог позивачка просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

- зобов`язати ГУ ПФУ у Вінницькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за роботу на посаді зі шкідливими умовами праці за Списком №2, повний робочий день, за професією "гранувальник алмазів у діаманти": період навчання в технічному училищі з 01.09.1983 року по 25.07.1984 рік, та період роботи на Вінницькому заводі "Кристал" з - 26.07.1984 року по 07.07.2020 рік і призначити пенсію за віком на пільгових умовах з дати звернення до пенсійного фонду - 19.08.2020 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка вказує, що 19.08.2020 року вона звернулася до ГУ ПФУ у Вінницькій області із заявою про призначення пільгової пенсії відповідно до Списку № 2 та зазначила, що з 26.07.1984 року по 07.07.2020 року пропрацювала на Державному підприємстві "Вінницький завод "Кристал" за професією "гранувальник алмазів у діаманти" в виробництві "оброблення металу" без використання робототехніки, яка відноситься до робіт із шкідливими і важкими умовами праці, згідно з Списком № 2 і тому, на переконання ОСОБА_1 , вона має право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до статей 13, 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Однак, рішенням відповідача № 14 від 27.08.2020 року про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відмовлено у призначені пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до частини 2 пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з огляду на відсутність необхідного пільгового стажу.

На думку позивачки, дії ГУ ПФУ у Вінницькій області є протиправними, тобто такими, що не відповідають Конституції та законам України, порушують її права та законні інтереси, а саме право на пенсію.

Ухвалою суду від 23.12.2020 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків останньої.

31.12.2020 року позивачкою виконано вимоги ухвали суду від 23.12.2020 року.

Ухвалою від 11.01.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній адміністративній справі, розгляд якої вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Окрім того, даною ухвалою надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

26.01.2021 року ГУ ПФУ у Вінницькій області подано до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Свою позицію мотивує тим, що відповідно до наданих документів до пільгового стажу ОСОБА_1 було зараховано періоди з 26.07.1984 року по 24.10.1985 рік, з 29.10.1985 року по 31.10.1989 рік, що фактично становить 5 років 3 місяці 2 дні.

У свою чергу, на переконання представника відповідача, не зараховуються до пільгового стажу наступні періоди роботи позивачки: з 25.10.1985 року по 28.10.1985 року, з огляду на перебування в дані періоди ОСОБА_1 у відпустці без збереження заробітної плати; з 01.11.1989 року по 31.12.1991 року, оскільки під час зустрічної перевірки виявилось, що позивачка у даний період переведена на роботу у неповний робочий день; з 01.01.2000 року по 07.07.2020 року, оскільки відсутні уточнюючі довідки.

Окрім того, у відзиві вказується, що згідно з наданими документами та індивідуальними відомостями про застраховану особу страховий стаж ОСОБА_1 становить 35 років 10 місяців 6 днів. При цьому, до загального стажу не зараховано період навчання заявниці у ВНЗ з 01.09.1983 року по 25.07.1984 рік згідно запису у трудовій книжці №1, з огляду на відсутність дати видачі відповідного документу, який виступив підставою для внесення даного запису; та на підставі наданого диплому про закінчення освіти серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_2 , з огляду на невідповідність прізвища особи, зазначеного в дипломі, та паспортних даних заявниці; при цьому, документальне підтвердження про зміну прізвища відсутні.

Враховуючи вищезазначене, Головне управління вважає, що приймаючи рішення №14 від 27.08.2020 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах діяло правомірно, в межах та спосіб, передбачені законом.

08.02.2021 року до суду засобами поштового зв`язку надійшла відповідь на відзив, у якій позивач серед іншого зазначає, що довідки ДП "Вінницький завод "Кристал" суперечать її трудовій книжці та не відповідають вимогам діючого законодавства, відтак просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Подану відповідь на відзив суд до уваги не бере, оскільки відповідно до частини 3 статті 263 КАС України заявами по суті в даній категорії справ є позов та відзив.

Ухвалою від 16.03.2021 року вирішено здійснювати подальший розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справі призначено на 24.03.2021 року.

У судовому засіданні 24.03.2021 року представник позивачки зазначив, що при зарахуванні періодів роботи до пільгового стажу ОСОБА_1 пенсійним органом було враховано лише періоди, визначені в довідці від 14.07.2020 року №10/53. У свою чергу, період навчання у технічному училищі № 7 не зараховано у зв`язку зі зміною прізвища, проте, відповідно до розписки позивачці було встановлено строк до 19.11.2020 року для подання свідоцтва про шлюб, однак відповідач прийняв рішення про відмову у призначення пенсії, до закінчення зазначеного строку, а саме 27.08.2020 року.

Відтак, представник позивача просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представниця відповідача вказала, що трудова книжка враховувалась лише при обчисленні загального трудового стажу позивачки, який склав 35 років 10 місяців 6 днів, у свою чергу, до пільгового стажу зараховано лише періоди, визначенні довідкою "Вінницького заводу "Кристал" від 14.07.2020 року №10/53, а саме з 26.07.1984 року по 24.10.1985 рік, з 29.10.1985 року по 31.10.1989 рік. Також представниця відповідача зазначила, що період роботи з 01.11.1989 року по 31.12.1991 року не підлягає зарахуванню до пільгового стажу за Списком № 2, тому що ОСОБА_1 працювала неповний робочий день, а всі інші спірні періоди не зараховані, оскільки не підтверджуються відповідними довідками про пільговий характер роботи.

З огляду на зазначене, сторона відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Окрім того, у судовому засіданні було винесено на обговорення питання щодо порядку дослідження письмових доказів, які містяться в матеріалах справи. Представник позивачки клопотав продовжити дослідження останніх у письмовому провадженні. У свою чергу, представниця ГУ ПФУ у Вінницькій області не заперечувала щодо дослідження доказів у письмовому провадженні.

Відтак, суд протокольною ухвалою вирішив продовжити дослідження письмових доказів та розгляд справи у порядку письмового провадження.

Відповідно до частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що ОСОБА_1 19.08.2020 року звернулася до ГУ ПФУ у Вінницькій області із заявою про призначення пільгової пенсії відповідно до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

27.08.2020 року ГУ ПФУ у Вінницькій області прийняло рішенням №14 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 . Мотивуючи зазначене рішення відповідач зазначив, що згідно з записами у трудовій книжці заявниця з 26.07.1984 року по 07.07.2020 року працювала гранувальником алмазів у діаманти на Вінницькому заводі "Кристал". Заявницею надано уточнюючу довідку про пільговий характер роботи №10/53 від 14.07.2020 року, видану ДП "Вінницький завод "Кристал", згідно з якою вона в період з 26.07.1984 року по 31.10.1989 року протягом повного робочого дня працювала зі шкідливими умовами праці та виконувала роботи по грануванню алмазів у діаманти без застосування робототехніки, за професією гранувальник алмазів у діаманти з посиланням на Список №2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року. Згідно з даною довідкою в період з 25.10.1985 року по 28.10.1985 рік заявниця перебувала у відпустці без збереження заробітної плати. Враховуючи вищевикладене, до пільгового стажу заявниці було зараховано періоди з 26.07.1984 року по 24.10.1985 рік, з 29.10.1985 року по 31.10.1989 рік, що фактично становить 5 років 3 місяці 2 дні.

Окрім того, зазначено, що для зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 25.10.1985 року по 28.10.1985 рік законні підстави відсутні, з огляду на перебування в дані періоди заявниці у відпустках без збереження заробітної плати. Згідно наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж заявниці становить 35 років 10 місяців 6 днів.

При цьому, до загального стажу не зараховано період навчання заявниці у ВНЗ з 01.09.1983 року по 25.07.1984 року згідно з записом у трудовій книжці №1, з огляду на відсутність дати видачі відповідного документу, який виступив підставою для внесення даного запису; та на підставі наданого диплому про закінчення освіти серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_2 , з огляду на невідповідність прізвища особи, зазначеного в дипломі, та паспортних даних заявниці; при цьому, документальне підтвердження про зміну прізвища відсутні.

Враховуючи вищезазначене, відповідач відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 2 пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з огляду на відсутність необхідного пільгового стражу роботи.

Окрім того, у рішенні вказано, що в разі надання заявницею документального підтвердження про поступову зміну прізвища та дошлюбне прізвище, до пільгового стажу роботи можливо буде зарахувати період її навчання у ВНЗ за спеціальністю. За наведених обставин, пільговий стаж заявниці становив би 6 років 1 місяць 26 днів, що визначило для неї право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 після досягнення 57-річного віку.

Не погоджуючись з діями ГУ ПФУ у Вінницькій області щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним відносинам, суд виходив з такого.

Згідно з нормою статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України №1058-IV від 09.07.2003 року "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV), який набрав чинності 01.01.2004 року. До цього моменту пенсійні відносини врегульовувалися Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ).

Відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-XII, на пільгових умовах право на пенсію за віком незалежно від місця останньої роботи мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Аналогічна за змістом норма статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачає, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За приписами статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 вказаного Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки, як такої, або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 від 25.07.1984 року простежуються наступні відомості про трудову діяльність останньої:

- 01.09.1983 року по 25.07.1984 року навчання в технічному училищі № 7 (Диплом №392729);

- 25.07.1984 року прийнята гранувальником алмазів у діаманти по 4 розряду до Вінницького заводу "Кристал";

- 14.01.1985 року переведена в цех № 2 гранувальником алмазів у діаманти по 4 розряду;

- 01.09.1988 року переведена на нові умови оплати праці гранувальником алмазів у діаманти по 4 розряду цеха № 2;

- 01.12.1992 року присвоєно 5 розряд гранувальника алмазів у діаманти; згідно наказу Мінпромполітики № 636 від 30.11.2004 року завод перейменовано в ДП "Вінницький завод "Кристал";

- 07.07.2020 року звільнена за власним бажанням на підставі частини 1 статті 38 Кодексу законів про працю України.

На підтвердження права на отримання пенсії на пільгових умовах позивачкою, крім трудової книжки надано:

- довідку про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 17.04.2013 року № 12/74, видана АТ "Вінницький завод "Кристал";

- довідку про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 14.07.2020 року № 10/53, видана АТ "Вінницький завод "Кристал";

- довідку про заробітну плату для обчислення пенсії від 14.08.2020 року № 78, видана АТ "Вінницький завод "Кристал";

- довідку про заробітну плату для обчислення пенсії від 14.08.2020 року № 79, видана АТ "Вінницький завод "Кристал";

- довідку про заробітну плату для обчислення пенсії від 14.08.2020 року № 80, видана АТ "Вінницький завод "Кристал";

- диплом Вінницького технічного училища № 7 №392729 від 20.07.1984 року;

- свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 .

Відтак, між позивачкою та відповідачем наявний спір щодо віднесення періоду навчання з 01.09.1983 року по 25.07.1984 року та роботи з 01.11.1989 року по 07.07.2020 року до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за Списком № 2. У свою чергу, спір щодо наявності у ОСОБА_1 відповідного пенсійного віку для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відсутній.

Однак, відповідно до рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області №14 від 27.08.2020 року період навчання позивачки з 01.09.1983 року по 25.07.1984 року не зараховано до стажу, оскільки відсутні відомості про дату видачі відповідного документу, який виступив підставою для внесення даного запису; та на підставі наданого диплому про закінчення освіти серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_2 , з огляду на невідповідність прізвища особи, зазначеного в дипломі, та паспортних даних заявниці.

Так, згідно з частини 1 статті 38 Закону України "Про професійно-технічну освіту" від 10.02.1998 року № 103/98-ВР час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, в тому числі в безперервний і стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує 3 місяці.

Тобто, час навчання у професійно-технічному навчальному закладі повинен бути зарахований до трудового стажу, у тому числі й в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, за наявністю двох підстав: 1) у випадку, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу не перевищує 3 місяці; 2) особа зарахована на роботу за набутою професією.

Так, дипломом № НОМЕР_5 від 20.07.1984 року Вінницького технічного училища № 7 підтверджується, що у період з 01.09.1983 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 навчалась у Вінницькому технічному училищі № 7 за професією "огранник алмазів у діаманти". У свою чергу, свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 підтверджується присвоєння ОСОБА_2 , після укладення шлюбу з ОСОБА_3 , прізвища ОСОБА_3 .

Окрім того, суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відповідачем не враховано, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах або перебування на відповідному навчанні, а не правильність записів у трудовій книжці.

Відтак, на переконання суду період навчання позивачки з 01.09.1983 року по 20.07.1984 року підлягає зарахування до пільгового стажу останньої.

Що стосується не зарахування до спеціального стажу позивачки періоду перебування останньої у відпустці без збереження заробітної плати з 25.10.1985 року по 28.10.1985 року, що підтверджується довідкою АТ "Вінницький завод "Кристал" (наказ №2253-к від 25.10.1985 року), суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Частиною 3 статті 56 зазначеного Закону також передбачено інші періоди, які зараховуються до стажу роботи, серед яких відсутній період перебування особи у відпустці без збереження заробітної плати.

Згідно з пунктом 1 статті 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є, в тому числі, суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Відповідно до пункту 1 статті 2 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" об`єктом оподаткування збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є, зокрема, для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону - фактичні витрати на оплату праці працівників, які включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат, виходячи із тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, у тому числі в натуральній формі, які підлягають обкладанню податком на доходи фізичних осіб (прибутковим податком з громадян).

Відтак, протягом періоду з 25.10.1985 року по 28.10.1985 року сплата страхових внесків не здійснювалася з підстав відсутності об`єкта оподаткування відповідного збору, а саме відсутності нарахування і виплати заробітної плати.

Згідно з абзацом 32 частини 1 статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частини 1, 2 та 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Отже, стаж роботи, необхідний для призначення пенсії зараховується виключно у випадку сплати страхових внесків за вказані періоди.

Таким чином, відповідачем правомірно не зараховано до спеціального стажу позивачки період перебування останньої у відпустці без збереження заробітної плати.

Щодо періоду роботи позивачки з 01.11.1989 року по 31.12.1991 року, то за результатами зустрічної перевірки встановлено, що позивачка у даний період переведена на роботу з неповним робочим днем у зв`язку з доглядом за дитиною з оплатою праці за фактично відпрацьований час з 8:45 год. по 15:30 год.

Відповідно до пункту 2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 року № 383 (далі - Порядок №383) під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Отже, критерієм визначення того чи працювала особа повний або ж неповний робочий день для працівників професій, передбачених Списками № 1 та № 2 є відсоток зайнятості особи в шкідливих та важких умовах праці протягом робочого дня, який при повній зайнятості становить 80% робочого часу.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що період з 01.11.1989 року по 31.12.1991 року підлягає зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 , оскільки остання була зайнята на шкідливих та важких умовах праці протягом повного робочого дня.

Щодо періоду роботи позивачки з 01.01.1992 року по 07.07.2020 року, то з пояснень представника відповідача, викладених у відзиві, встановлено, що такий період не підлягає зарахуванню, оскільки не надано жодної уточнюючої довідки.

Однак, факт того, що ОСОБА_1 обіймала посаду гранувальника алмазів у діаманти протягом вищезазначеного періоду підтверджується записами у трудовій книжці, що, на переконання суду, є достатньої підставою для зарахування періоду з 01.01.1992 року по 07.07.2020 року до пільгового стажу позивачки.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 року у справі №234/13910/17 та від 07.03.2018 року у справі № 233/2084/17, від 04.03.2020 року у справі № 367/945/17 та від 27.04.2020 року у справі № 367/4230/17.

Відповідно до частини першої статті 101 Закону №1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Отже, перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а не надання особою самостійно відповідних довідок не можуть бути підставою для відмови у призначенні пільгової пенсії.

Окрім того, з копій матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 встановлено, що зустрічна перевірка відповідачем проводилась лише щодо періоду з 1984 по 1991 рік, відтак, Головне управління не скористалось своїм правом здійснити перевірку, зокрема, і щодо періоду з 01.01.1992 року по 07.07.2020 року, з приводу якого у відповідача наявні сумніви щодо можливості зарахування останнього до пільгового стажу позивачки за Списком № 2.

Відтак, дії пенсійного органу щодо відмови у призначенні позивачці пенсії за віком на пільгових умовах є протиправними та порушують гарантоване державою право особи на пенсійне забезпечення.

Разом із тим, суд зазначає, що така відмова оформлена рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 27.08.2020 року № 14.

Разом із тим, суд вважає за необхідне, керуючись статтею 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог, оскільки це є необхідним для повного захисту прав, свобод та інтересів позивачки, про захист яких вона просить.

Так, згідно з частиною 2 вказаної норми, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас, суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Отже, вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому, вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

Вказане підтверджується роз`ясненням поняття "виходу за межі позовних вимог", наведеним у постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року "Про судове рішення". Так, відповідно до пункту третього цієї постанови, виходом за межі позовних вимог є вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відтак, керуючись положеннями частини 2 статті 9 КАС України, суд вважає можливим вийти за межі заявлених позовних вимог та з метою ефективного захисту порушених прав позивачки визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України від 27.08.2020 року № 14 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Частина третя статті 245 КАС України передбачає, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 30.01.2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або Законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

Отже, з матеріалів справи судом встановлено, що позивачка на момент звернення до ГУ ПФУ у Вінницькій області мала відповідний вік та стаж роботи за Списком № 2, відтак, наявна необхідність зобов`язати відповідача призначити і виплачувати ОСОБА_1 пільгову пенсію за Списком № 2.

При цьому, визначаючись щодо дати з якої слід призначити позивачці пенсію, суд зауважує, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: - пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовна вимога зобов`язального характеру підлягає задоволенню, шляхом зобов`язання відповідача призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 19.08.2020 року, зарахувавши до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах періоди з 01.09.1983 року по 24.10.1985 року та з 29.10.1985 року по 07.07.2020 року

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В той же час, положеннями частини 3 статті 139 КАС України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Вінницькій області підлягає стягненню судовий збір у розмірі 630,60 грн.

Керуючись ст.ст.73-77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 263, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Вийти за межі позовних вимог. Визнати протиправним та скасувати рішення №14 від 27.08.2020 року про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 19.08.2020 року, зарахувавши до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах періоди з 01.09.1983 року по 24.10.1985 року та з 29.10.1985 року по 07.07.2020 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області судовий збір у сумі 630,60 грн. (шістсот тридцять гривень шістдесят копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, ).

Рішення суду в повному обсязі сформовано: 29.03.2021 року.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна