Справа № 520/2863/19
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2021-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Горшкова О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2021 р. Справа № 520/2863/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Судді-доповідача Ральченка І.М.,

Суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.04.2019 по справі № 520/2863/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , Пенсійний фонд України

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Пенсійного фонду України щодо відмови у поновлені порушеного права на виплату пенсії, як постраждалому внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії, 3 гр. інвалідності;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України у Харківській області поновити виплату пенсії, як постраждалому внаслідок аварії на ЧАЄС 1 категорії, 3 гр. інвалідності.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.04.2019 позов залишено без задоволення.

Позивач, не погоджуючись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив його скасувати та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про не врахування судом першої інстанції, що звернення до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова є марними, оскільки Головне Управління Пенсійного Фонду України у Харківській області організовує роботу управлінь Фонду щодо призначення і виплати пенсій, здійснює розгляд звернень, заяв та скарг з питань діяльності Фонду, виявляє та усуває причини, що призводять до подання скарг. Разом з тим, Головним Управлінням Пенсійного Фонду України у Харківській області не розглянуто скаргу ОСОБА_1 від 22.11.2018 з вимогою поновлення пенсійних виплат.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2019 апеляційну скаргу повернуто скаржнику. Постановою Верховного Суду від 15.10.2020 скасовано ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2019 та направлено справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Головне Управління Пенсійного Фонду України у Харківській області (далі - відповідач) надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просило відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі положень ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що позивач з 2014 року та по теперішній час перебуває на обліку в Шевченківському ОУ ПФУ м. Харкова.

Позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, є інвалідом ІІІ групи, І категорії, що підтверджується посвідченням та випискою з акта огляду МСЕК (а.с.7-9).

ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням категорії: "потерпілий, інвалід внаслідок аварії на ЧАЄС, переселенець не зареєстрований - з 01.10.2018 по довічно" (а.с. 18).

З 01.10.2018 позивачу припинено виплату пенсії.

22.11.2018 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Харківській області через Веб-портал Пенсійного фонду України зі скаргою щодо зупинення виплати йому пенсії.

Для з`ясування обставин ГУ ПФУ в Харківській області направлено лист № 3338/02-20 від 26.11.2018 до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова.

04.12.2018 у відповідь Шевченківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Харкова повідомлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в зазначеному управлінні з 01.09.2014 та отримує пенсію по інвалідності, як особа з інвалідністю III групи, захворювання пов`язаного з аварією на ЧАЕС.

При подовженні виплати пенсії згідно виписки з акту МСЕК № 0704439 серія АВ, якою ОСОБА_1 визнано особою з інвалідністю III групи, захворювання пов`язаного з аварією на ЧАЕС з 01.08.2017 по 30.09.2019 при перевірці його пенсійної справи з`ясовано, що матеріали пенсійної справи не містять документів, що підтверджують його проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи також не надавалась.

Протоколом № 36 від 26.09.2018 про результати перевірки комісією з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщених осіб фактичного місця перебування внутрішньо переміщених осіб не підтверджене фактичне місце проживання ОСОБА_1 , тому виплата пенсії ОСОБА_1 призупинена з 01.10.2018.

На теперішній час ОСОБА_1 не звертався до управління з заявою про поновлення виплати пенсії (а.с. 29).

14.12.2018 ГУ ПФУ в Харківській області у відповідь на звернення позивача повідомило, що за інформацією Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова при перевірці пенсійної справи ОСОБА_1 з`ясовано, що матеріали пенсійної справи не містять документів, підтверджуючих проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи також не надавалась. Запропоновано надати до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова документи, що підтверджують проживання за адресою : АДРЕСА_1 , що підтверджується листом від 14.12.2018 №ВЕБ-20001-Ф-С-18-027607 (а.с. 30).

Не погоджуючись з діями пенсійного органу, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області та Пенсійним фондом України, які визначені позивачем як відповідачі по справі, наразі не порушено прав та законних інтересів позивача, а сам позивач перебуває на обліку в Шевченківському ОУ ПФУ в Харківській області, яким має вирішуватись питання про нарахування/призупинення пенсійних виплат.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до положень ч.3 статті 4 Закону №1058-IV визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону №1058-IV передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону №1058-IV нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Згідно ч. 2 статті 46 цього Закону нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання виплати пенсій врегульовані положеннями статті 47 Закону №1058-IV, якою визначено, що пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Питання щодо подання та оформлення документів для поновлення виплати пенсії врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління ПФУ 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок № 22-1).

Згідно з п. 1.5 Порядку, зокрема, заява про поновлення виплати пенсії, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

Судовим розглядом встановлено, що виплату пенсії позивачу призупинено Шевченківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Харкова, в якому він перебуває на обліку.

Пенсійним фондом України та Головним Управлінням Пенсійного Фонду України у Харківській області повідомлено позивача про необхідність звернення безпосередньо до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова для вирішення питання про поновлення виплати пенсії, що підтверджується листами від 12.02.2018 № 809/В-111, 14.12.2018 № ВЕБ-20001-Ф-С-18-027607 (а.с. 17, 30).

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що позивачем в обґрунтування своєї правової позиції ні до суду першої інстанції, ні до апеляційного суду не надано доказів звернення саме до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова для вирішення питання про поновлення виплати пенсії, а Шевченківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Харкова не прийнято рішення за результатом такого звернення позивача, яке може бути оскаржено до вищого органу пенсійного фонду України - Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Пенсійного фонду України або в судовому порядку, у разі не згоди позивача з таким рішенням.

Разом з тим, відповідачами доведено не порушення прав та інтересів позивача.

Крім того, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області у відзиві на апеляційну скаргу зазначено, що ОСОБА_1 виплачено пенсію:

- в серпні 2018 за жовтень 2017 року- серпень 2018 року у розмірі 22 347,49 грн;

- у вересні 2018 року за вересень 2018 року у розмірі 2 031,59 грн;

- в травні 2020 року за жовтень 2018 року-вересень 2019 року у розмірі 26 478,38 грн;

- в липні 2020 року за жовтень-грудень 2019 року, квітень-липень 2020 року у розмірі 16 163,13 грн;

- у серпні 2020 року за січень 2020 року та серпень 2020 року у розмірі 4 387,71 грн;

- у вересні 2020 року за лютий 2020 року та вересень 2020 року у розмірі 4 387,71 грн;

- у жовтні 2020 року за березень 2020 року та жовтень 2020 року у розмірі 4 387,71 грн.

Заборгованості по виплаті пенсії ОСОБА_1 на сьогодні не має.

На підтвердження зазначених обставин Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області надано довідку про розмір призначеної та виплаченої пенсії.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки відповідачами не порушено права та інтереси позивача, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається, доводи апеляційної скарги не знайшли свого обґрунтованого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.04.2019 по справі № 520/2863/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач І.М. Ральченко
Судді Г.Є. Бершов В.В. Катунов