Справа № 590/279/21
Суддя: Деркач І. М.
Дата ухвалення: 2021-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 590/279/21
Провадження №2-а/590/1/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року смт. Ямпіль

Ямпільський районний суд Сумської області у складі:

головуючого суддi Деркача І.М.

за участю секретаря судового засідання Антонян М.В.

з участю представника позивача Дука Л.В.

відповідача Шуляка М.М.

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi спpаву за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Сумській області (, місцезнаходження: вул.Г.Кондратьєва, буд.27, м.Суми, 40000), в особі Ямпільського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Сумській області (місцезнаходження: вул.Спасо-Преображенська, буд. 15, смт. Ямпіль, Сумська обл.) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про примусове видворення за межі території України,

установив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить примусово видворити за межі України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов мотивує тим, що 24.03.2021 працівниками Ямпільського РС УДМС України в Сумській області виявлено громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , який не виконав рішення про примусове повернення та продовжує перебувати на території України понад строки, встановлені законодавством України. 10.11.2019 року закінчився дозволений строк перебування, проте іноземець території України не покинув.

За інформацією, отриманою з інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (система „Аркан") встановлено, що відповідач останній раз перетинав державний кордон України на в`їзд/виїзд 09.05.2019 (в`їзд), 26.06.2019 (виїзд), 31.08.2019 (в`їзд). Тобто, відповідач, знаходячись без документів на право проживання в Україні, перевищив дозволений термін перебування іноземця, який є громадянином держави з безвізовим порядком в`їзду 90 днів протягом 180 днів. Термін перебування відповідача закінчився 10.10.2019 року, зареєстрованим в Україні не значиться, громадянство не набув, посвідкою на постійне проживання та тимчасове проживання не документувався, до підрозділів ДМС України у Сумській області щодо продовження термінів чи з інших питань перебування на території України не звертався, із заявою про отримання статусу біженця чи додаткового захисту іноземця також не звертався. Підстав для подальшого перебування відповідача в Україні не має, оскільки він знаходиться на території України з порушенням вимог чинного законодавства. Постановою Ямпільського районного сектору УДМС України в Сумській області на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 203 КУпАП у вигляді 1700 грн. штрафу, який ним не сплачено.

18.10.2019 року Ямпільським РС УДМС України в Сумській області було прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни відповідача з України, після отримання якого ОСОБА_1 зобов`язувався виїхати за межі України у термін не пізніше ніж 10.11.2019 року. Однак останній дане рішення не виконав, причиною невиконання зазначив відсутність коштів для виїзду за межі України.

Разом з тим, враховуючи, що іноземець не має в Україні постійного місця проживання, засобів для існування, близьких родичів, небажанням добровільно покинути територію України, є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець, стосовно якого подано позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про примусове видворення.

Ухвалою суду від 26 березня 2021 року заяву УДМС України в Сумській області, в особі Ямпільського районного сектору УДМС України в Сумській області про поновлення строку звернення до суду задоволено. Поновлено позивачу строк звернення до суду із даним позовом (а.с.19).

Ухвалою суду від 26 березня 2021 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, визначеними для окремих категорій термінових справ, з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін (а.с.20).

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач позов визнав та пояснив, що не мав фінансової можливості виїхати за межі України у встановлені строки. Не зміг виконати рішення про примусове повернення до країни походження, оскільки загубив документи. Для легалізації свого перебування в Україні не мав необхідних коштів. Не заперечує проти задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що відповідач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має паспорт громадянина Російської Федерації для виїзду за кордон серії 75 № 2693485. ОСОБА_1 прибув на територію України 31.08.2019 року через КПП «Бачівськ», що підтверджується відповідним штампом у закордонному паспорті, який виданий 21.12.2015 року та дійсний до 21.12.2025 року (а.с.15).

З досліджених судом доказів також вбачається, що відповідач на території України зареєстрованим не значиться, громадянства не набував, посвідкою на постійне проживання та тимчасове проживання не документувався. Дані обставини визнає сам відповідач.

Таким чином, відповідач, знаходячись без документів на право проживання в Україні, перевищив дозволений термін перебування іноземця, який с громадянином держави з безвізовим порядком в`їзду 90 днів протягом 180 днів.

Із інформації з інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (система „Аркан") також вбачається, що ОСОБА_1 останній раз перетнув державний кордон України на в`їзд 31.08.2019 року (а.с.8).

18.10.2019 року головним спеціалістом Ямпільського районного сектору УДМС України в Сумській області за порушення правил перебування в Україні відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП. За наслідками розгляду протоколу, постановою Ямпільського районного сектору УДМС України в Сумській області від 18.10.2019 на ОСОБА_1 накладений штраф у розмірі 1700 грн, який на даний час відповідачем не сплачений (а.с.4,6).

Згідно з витягу ІП «Облік іноземців та біженців» від 25.03.2021, за параметрами запиту « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », особу не знайдено (а.с.7).

Крім того, Ямпільським районним сектором УДМС України в Сумській області, прийнято рішення № 06 від 18.10.2019 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язано його покинути територію України у термін до 10.11.2019 року. Вказане рішення ОСОБА_1 отримав та взяв на себе зобов`язання не пізніше 10.11.2019 року залишити територію України (а.с.9,10).

Відповідач належним чином ознайомлений з даним рішенням, отримав його примірник, про що свідчить його підпис та повідомлений про те, що у випадку невиконання рішення про примусове повернення до нього буде застосовано примусове видворення, відповідно до ст.30 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» в разі ухилення від виїзду за межі України у визначений термін (а.с.10).

Вказане рішення відповідачем не оскаржувалося і є чинним. В добровільному порядку відповідач рішення не виконав.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Відповідно до п.26 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України з підстав та в порядку, що визначеніст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.13 Закону України «Про імміграцію».

Примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

У судовому засіданні відповідач визнав, що перебуває на території України незаконно та мав до 10 листопада 2019 року покинути її територію.

Також встановлено, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту. З відповідними заявами до працівників ДМС України відповідач не звертався. Доказів протилежного суду не надано.

Під час вирішення питання про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства судам варто враховувати, що особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист ст.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободабост.31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки

У суду відсутні підстави вважати, що відповідач підпадає під захистст.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ст.31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення. Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове видворення.

Згідно із ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідно до вимог ч.1 ст.288 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

З наведених норм вбачається, що примусове видворення з України іноземця на підставі винесеної постанови адміністративного суду застосовується, якщо рішення про примусове повернення не виконано іноземцем в установлений строк без поважних причин або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання такого рішення.

Суд встановив, що відносно відповідача 18 жовтня 2019 року ухвалено рішення про примусове повернення з України, яке ним не виконано. Доказів на підтвердження поважності причин невиконання рішення про примусове повернення відповідачем не надано.

Відповідно до пункту 1.8 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрацією державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року № 353/271/150, примусове видворення передбачає: виявлення порушника, поміщення його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, документальне оформлення примусового видворення, подальше супроводження іноземця до пункту пропуску через державний кордон України чи до країни походження.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову УДМС України в Сумській області про видворення громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , оскільки відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення встановлених правил перебування іноземців на території України та проживання без дозволів на право перебування на території держави, не виконав рішення про його примусове повернення, доказів про наявність постійного місця проживання та близьких родичів на території України суду не надано, до органів та підрозділів міграційної служби з заявою і документами необхідними для вирішення питання про продовження строку перебування або про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не звертався та своїми діями порушив вимоги ст.ст. 9, 16, 23, 26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Враховуючи заявлені позивачем вимоги та обставини справи, суд вбачає підстави звернути рішення до негайного виконання.

Відповідно до частини 5 статті 288 КАС України, за подання до адміністративного суду позовних заяв та апеляційних скарг у справах, визначених цією статтею, судовий збір не сплачується.

Отже, судові витрати, відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, слід віднести за рахунок держави.

На підставі наведеного та керуючись ст.2, 9, 90, 242, 246, 272, 288, 293, 295, 371 КАС України, суд

ухвалив:

Адміністративний позов Управління Державної міграційної служби України в Сумській області (, місцезнаходження: вул. Г.Кондратьєва, буд.27, м. Суми, 40000), в особі Ямпільського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Сумській області (місцезнаходження: вул.Спасо-Преображенська, буд. 15, смт. Ямпіль, Сумської області) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про примусове видворення за межі території України задовольнити.

Примусово видворити за межі території України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду через Ямпільський районний суд Сумської області

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: І.М. Деркач