Справа № 520/1683/2020
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2021-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 р.Справа № 520/1683/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , П`янової Я.В. ,

за участю секретаря судового засідання Мироненко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 (ухвалене суддею Біленським О.О., повний текст якого складено 03.09.2020 р.) по справі № 520/1683/2020 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АСС" до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування наказів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АСС" (в подальшому ТОВ "АСС") звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив скасувати накази ГУ ДПС у Харківській області від 13.01.2020 р. № 164 про внесення змін до наказу ГУ ДФС у Харківській області від 14.06.2019 р. № 4137; скасувати накази ГУ ДФС у Харківській області про проведення документальної планової перевірки ТОВ «АСС» (код 23914837) від 14.06.2019 р. №4137; від 13.01.2020 р. № 164 про внесення змін до наказу ГУ ДФС у Харківській області від 14.06.2019 р. № 4137; від 05.02.2020 р. № 733 про внесення змін до наказу ГУ ДФС у Харківській області від 14.06.2019 р. № 4137.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 р. позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач Головне управління ДПС у Харківській області, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 р. та прийняти рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Податкового кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Позивач надав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2021 р., постановленою без виходу до нарадчої кімнати замінено відповідача Головне управління ДПС у Харківській області (код в ) правонаступником Головним управлінням ДПС у Харківській області (код в ).

У судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що наказом № 4137 від 14.06.2019 р. ГУ ДФС у Харківській області призначено проведення документальної планової перевірки позивача тривалістю 10 робочих днів з 26.06.2019 р., відповідно до підпункт 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 41.1 статті 41, пунктів 61.1, 61.2 статті 61, підпункту 62.1.3 пункту 62.1 статті 62, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, статті 77, статті 82 Податкового кодексу України та затвердженого Державною фіскальною службою України плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2019 рік.

13.06.2019 р. директор ТОВ «АСС» повідомив контролюючий орган про втрату документів в порядку ст. 44 Податкового кодексу України.

ГУ ДФС у Харківській області 24.06.2019 р. складено акт № 4027/20-40-14-03- 06/23914837 щодо неможливості розпочати документальну планову перевірку ТОВ «АСС», у зв`язку з втратою первинних документів, а також видано наказ № 4588 «Про перенесення терміну проведення документальної перевірки ТОВ АСС» () до дати відновлення втрачених документів».

Наказом ГУ ДПС у Харківській області від 10.09.2019 р. № 464 до наказу ГУ ДФС у Харківській області від 14.06.2019 р. № 4137 було внесено такі зміни: абзац перший розпорядчої частини наказу розпочати таким словами: Працівників Головного управління ДПС у Харківській області , абзац 2 розпорядчої частини наказу викласти у такій редакції: Перевірку провести за період діяльності з 01.02.2018 р. по 31.03.2019 р. з метою контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою, нарахування та сплати усіх, передбачених ПК України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства контроль за дотриманням якого покладено на контролюючій орган .

Фахівцями ГУ ДПС у Харківській області 12.09.2019 р. здійснено вихід за податковою адресою позивача: вул. Халтуріна, 49, м. Харків, проте, у зв`язку з відсутністю платника податків за вказаною адресою, про що було складено акт №172/20-40-05-02-08/23914837 «Про відсутність ТОВ «АСС» () за місцем знаходження (податковою адресою) та неможливість розпочати планову перевірку».

На підставі доповідної записки управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС у Харківській області від 18.12.2019р. №542/20-40-05-02-18 щодо встановлення місцезнаходження позивача, ГУ ДПС у Харківській області 23.12.2019р. наказом №3176 внесло зміни до наказу від 14.06.2019 р. №4137, а саме: абзац перший розпорядчої частини наказу викладено в такій редакції: «Провести документальну планову перевірку ТОВ АСС» (), за адресою: провулок Динамівський, буд. 4, м. Харків, з 23 грудня 2019 року, тривалістю 10 робочих днів».

Фахівцями ГУ ДПС у Харківській області 23.12.2019 р. здійснено вихід за вищевказаною адресою, з метою проведення документальної планової виїзної перевірки , однак їх було повідомлено, що директор ТОВ «АСС» ОСОБА_1 знаходиться у черговій відпустці з 23.12.2019р. по 18.01.2020р., в зв`язку з чим вручити копію наказу ГУ ДПС у Харківській області від 23.12.2019 р. №3176 та, відповідно, розпочати документальну планову перевірку, неможливо, про що складено акт від 23.12.2019 р. №2034/20-40-05-02-08/23914837 про відсутність посадових осіб позивача за місцем знаходження (податковою адресою) та неможливість розпочати документальну планову перевірку.

13.01.2020 р. ГУ ДПС у Харківській області наказом №164 внесено зміни до наказу від 14.06.2019р. № 4137, а саме: абзац 1 розпорядчої частини викладено у такій редакції: «Провести працівникам Головного управління ДПС у Харківській області документальну планову перевірку ТОВ «АСС» () за адресою: провулок Динамівський, 4, м. Харків, з 20 січня 2020 року, тривалістю 10 календарних днів.»

Фахівцями ГУ ДПС у Харківській області 20.01.2020 р. здійснено вихід за вищевказаною адресою, проте їх було повідомлено, що директор ТОВ «АСС» ОСОБА_1 перебуває у відрядженні. Зважаючи на викладене, фахівцями ГУ ДПС у Харківській області складено акт від 20.01.2020 р. № 431/20-40-05-02-08/23914837 про відсутність посадових осіб позивача за місцем знаходження (податковою адресою), а також акт від 20.01.2020 р. № 447/20-40-05-02-08/23914837 про неможливість розпочати документальну планову перевірку позивача.

05.02.2020 р. наказом № 733 внесено зміни до наказу ГУ ДФС у Харківській області від 14.06.2019р. № 4137, а саме, абзац перший розпорядчої частини наказу викладено у наступній редакції: «Провести працівникам Головного управління ДПС у Харківській області документальну планову перевірку ТОВ «АСС» () за адресою: провулок Динамівський, 4, м. Харків, з 19 лютого 2020 року, тривалістю 10 робочих днів».

Позивач вважав незаконним внесення підприємства позивача до плану-графіку документальних перевірок на 2019 рік, коригуванням плану-графіку та перенесення строку проведення перевірки.

Не погоджуючись із вищевказаними діями та рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Також, оскільки наказами ГУ ДПС у Харківській області від 13.01.2020 р. № 164 та від 05.02.2020 р. №733 внесено зміни до наказу ГУ ДФС у Харківській області від 14.06.2019 р. № 4137 та вони не є самостійними розпорядчими документами для проведення перевірки та не можуть окремо існувати один без одного, позивач просив суд скасувати наказ від 14.06.2019 р. № 4137, а також накази від 13.01.2020 р. № 164 та від 05.02.2020 р. № 733 про внесення змін до останнього.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що наказ про проведення перевірки був винесений з перевищенням повноважень податкового органу, оскільки план-графік є умовою для призначення планової документальної перевірки платника податків, а вже підставою для її проведення є наказ про проведення перевірки. Умови для призначення планової документальної перевірки платника податків повинні містити основні елементи (реквізити в плані-графіку) для подальшої реалізації в ході проведення перевірки. ГУ ДФС в Харківській області визначило дату початку планового заходу державного нагляду, строки здійснення, період перевірки та підставу для проведення перевірки без віднесення позивача до одного зі ступенів ризику, які повинні висуватися для призначення документальної планової перевірки та в подальшому дублюватися в наказі для проведення планової документальної виїзної перевірки платника податків. Крім того, нормами Податкового кодексу України не передбачено можливості зміни періоду проведення планової виїзної документальної перевірки, в тому числі шляхом прийняття наказу про внесення змін до наказу, яким призначено проведення такої перевірки.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пп. 77.1 та 77.2 статті 77 Податкового кодексу України, документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи. Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.

Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Частинами 4, 5 ст. 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Зазначені у частині 4 цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9,10,19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Згідно з ч.1 ст. 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», плани здійснення заходів державного нагляду (контролю) на наступний плановий період повинні містити дати початку кожного планового заходу державного нагляду (контролю) та строки їх здійснення. Внесення змін до річних планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) не допускається, крім випадків зміни найменування суб`єкта господарювання та виправлення технічних помилок.

Плани здійснення заходів державного нагляду (контролю) на наступний плановий період повинні містити дати початку кожного планового заходу державного нагляду (контролю) та строки їх здійснення.

Річні плани здійснення планових заходів державного нагляду (контролю) на відповідний плановий період з урахуванням узгоджених дат початку та строків здійснення визначених у плані здійснення комплексних заходів державного нагляду (контролю) затверджують органи державного нагляду (контролю), оприлюднюють на своїх офіційних веб-сайтах та вносять відомості до інтегрованої автоматизованої системи державного нагляду (контролю) до 1 грудня року, що передує плановому.

Частиною 2 статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності, розробляє Методику розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), та Методику розроблення уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових, позапланових) заходів державного нагляду (контролю), які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Методика розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), має передбачати, у тому числі, оцінку ступеня небезпеки, масштабу, виду та сфери діяльності, наявність порушень у попередній діяльності суб`єктів господарювання (крім новостворених).

Орган державного нагляду (контролю) визначає у віднесеній до його відання сфері критерії, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності.

Залежно від ступеня ризику органом державного нагляду (контролю) визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю).

Критерії, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), затверджуються Кабінетом Міністрів України за поданням органу державного нагляду (контролю).

Залежно від ступеня ризику орган державного нагляду (контролю) визначає перелік питань для здійснення планових заходів (далі - перелік питань), що затверджується наказом такого органу.

Виключно в межах переліку питань орган державного нагляду (контролю) залежно від цілей заходу та ступеня ризику визначає питання, щодо яких буде здійснюватися державний нагляд (контроль), та зазначає їх у направленні на перевірку.

Орган державного нагляду (контролю) оприлюднює критерії та періодичність проведення планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) шляхом розміщення на своєму офіційному веб-сайті у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України № 342 від 10.05.2018 р. «Про затвердження методик розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), а також уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю)» (далі - Постанова № 342), з метою забезпечення прозорості інформація про віднесення суб`єктів господарювання до ступенів ризику узагальнюється шляхом складення та ведення переліку суб`єктів господарювання, що підлягають державному нагляду (контролю) у відповідній сфері господарської діяльності, з розташуванням їх у порядку зменшення сум балів, нарахованих кожному суб`єкту.

Згідно із п. 14 Постанови № 342, відомості про перелік суб`єктів господарювання, що підлягають державному нагляду (контролю) у відповідній сфері господарської діяльності із зазначенням ступеня ризику від провадження ними господарської діяльності, та форми, зазначені у пунктах 7 і 9 цієї Методики, оприлюднюються на офіційному веб-сайті відповідного органу державного нагляду (контролю).

Вимоги щодо порядку винесення рішення про проведення документальної перевірки, містяться також в Методичних рекомендаціях щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом ДФС України від 31.07.2014 р. № 22 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до п.п. 1.2.1 Методичних рекомендацій, рішення про проведення документальної планової, позапланової, перевірки приймається керівником органу державної фіскальної служби із зазначенням суб`єкта, перевірка якого проводиться, мети, виду перевірки, підстав для проведення перевірки, дати початку та тривалості перевірки тощо, яке з врахуванням вимог Податкового Кодексу України оформлюється наказом.

Судовим розглядом встановлено, що після опублікування затвердженого плану-графіку на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, проведення документальної планової виїзної перевірки позивача було заплановано на 8 місяць 2019 року, проте, в подальшому позивачем з`ясовано, що перевірка відбудеться у 6 місяці 2019 року, тобто ДФС України до плану-графіку проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2019 рік були внесені зміни, згідно яких фактично відбулось перенесення проведення документальної планової перевірки позивача з серпня 2019 року на червень 2019 року.

Зміни до плану-графіку внесено 12.06.2019 р., а наказ про проведення документальної планової перевірки датований 14.06.2019 р. та згідно нього приписано провести перевірку з 26.06.2019 р., тривалістю 10 робочих днів.

Порядок оприлюднення критеріїв та періодичності, дати початку та строки проведення планових заходів визначаються ст. 77 Податкового кодексу України, а саме: до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки. Отже, перенесення проведення перевірки не допускається після 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Зміна плану-графіку не допускається з огляду на вищевказані норми пункту 77.1 статті 77 Податкового кодексу України та Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», крім випадків зміни найменування суб`єкта господарювання та виправлення технічних помилок.

З наявної в матеріалах справи копії листа ГУ ДПС у Харківській області №88/ЗПІ/20-40-05-13-18 від 17.02.2020 р. було встановлено, що коригування плану-графіку проведення документальних перевірок відносно позивача здійснено на підставі листа Генеральної прокуратури України від 30.05.2019 р. №15/4/7-35559-19 щодо проведення перевірки в рамках кримінального провадження від 19.07.2018 р. № 0001759, з посиланням на встановлення відносно ТОВ «АСС» високих та середніх ступеней ризику.

Згідно із інформації ГУ ДПС у Харківській області, викладеної в листі № 88/ЗПІ/20-40-05-13-18 від 17.02.2020 р., не встановлено пояснення за який саме період контролюючим органом проаналізовано діяльність позивача та яким чином вираховувалися ступені ризику, а також не вказано джерело отримання вказаної інформації, а саме : які первинні документи та на підставі якої податкової звітності, яких підприємств було встановлено, що рівень сплати податку на прибуток та на додану вартість позивачем нижчий на 50 та більше відсотків за рівень сплати податку за відповідною галуззю складає 1,34 % та 3,05 %, відповідно.

Таким чином, аналіз встановлення ризиків проводився вибірково, без зазначення методики вирахування ступеню ризику, податкового періоду, протягом якого здійснювався аналіз та документів, на основі яких проводились розрахунки, що не узгоджується із законодавчо встановленим ризикоорієнтованим підходом до планування перевірок платників податків, з урахуванням особливостей критеріїв суб`єктів господарювання за ступенями ризику їх господарської діяльності, за яким платник податків включається до плану графіку проведення перевірок залежно від ступеня ризику в діяльності такого платника податків.

Крім того, з аналізу наведених вище правових норм слід дійти висновку, що формування та затвердження плану-графіка і відбір платників податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, здійснюється Державною фіскальною службою України, а затверджений план-графік є обов`язковим до виконання.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що наказ про проведення документальної планової перевірки від 14.06.2019 р. № 4137 винесений з перевищенням повноважень податкового органу, оскільки план-графік є умовою для призначення планової документальної перевірки платника податків, а підставою для її проведення є наказ про проведення перевірки. Умови для призначення планової документальної перевірки платника податків повинні містити основні елементи (реквізити в плані-графіку) для подальшої реалізації в ході проведення перевірки, чого в даній справі не встановлено.

Крім того, відповідачем не дотримано умов та порядку прийняття рішення про проведення перевірки, що в свою чергу, не може бути належною підставою для прийняття оскаржуваного наказу відповідачем.

Наказ про проведення документальної планової перевірки від 14.06.2019 р. № 4137 визначає період проведення документальної планової виїзної перевірки з 01.04.2016 р. по 31.03.2019 р., отже відповідачем заздалегідь проаналізовано ризик роботи ТОВ «АСС» за грудень 2018 року, січень, лютий, березень 2019 року, який станом на 01.12.2019 р. ще не настав.

Наказ про проведення перевірки повинен повністю відповідати за змістом інформації щодо конкретного платника податків річному плану-графіку. Ступінь ризику платника податків не встановлюється на майбутній період після встановленого (затвердженого) плану-графіку, а саме за грудень 2018 року, січень, лютий, березень 2019 року, а наказ на проведення перевірки не може доповнювати чи змінювати план-графік.

Також право на проведення документальної планової перевірки платника податків, відповідно до пункту 77.4 ст. 77 Податкового Кодексу України, надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано (вручено) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Судовим розглядом встановлено, що контролюючим органом направлено на адресу позивача лише накази від 13.01.2020 р. № 164 та від 05.02.2020р. № 733 про внесення змін до наказу ГУ ДФС у Харківській області від 14.06.2019 № 4137. Повідомлення із зазначенням дати початку проведення перевірки позивач не отримував.

При цьому, відповідач у разі перенесення дати початку перевірки повинен також направляти на адресу суб`єкта господарювання, який підлягає перевірці, відповідне повідомлення за 10 днів до її проведення.

Крім того, оскаржуваними наказами від 13.01.2020 р. №164 та від 05.02.2020р. року №733 внесено зміни до наказу від 14.06.2019 р. № 4137, який прийнято на підставі плану-графіку проведення документальних планових перевірок платників податків на 2019 рік, тобто податковим органом фактично змінено період проведення планової виїзної перевірки з 2019 року (як передбачалось планом-графіком) на 2020 рік, за відсутності такої можливості за нормами Податкового кодексу України, в тому числі шляхом прийняття наказу про внесення змін до наказу, яким призначено проведення такої перевірки.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права викладений в постанові Верховного Суду, яка викладена у постанові від 01.08.2018 року по справі № 817/519/16.

Згідно із ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 р. - без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spain від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Керуючись ст. ст. 77, 243, 308, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 по справі № 520/1683/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді О.А. Спаскін Я.В. П`янова
Повний текст постанови складено 29.03.2021 року