Справа № 280/742/19
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2021-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

11 лютого 2021 року м. Дніпросправа № 280/742/19

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),
суддів: Лукманової О.М., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 03.11.2020, ухвалену суддею Калашником Ю.В., по справі за позовом ОСОБА_1 до Комунарського відділу обслуговування громадян м. Запоріжжя(сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій чи бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и В:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11.04.2019 по справі №280/742/19 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо неврахування під час перерахунку пенсії ОСОБА_1 , проведеного відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, надбавки у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці у розмірі 20% від посадового окладу; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб та на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.03.2018 №ТЗ-51025, враховуючи надбавку за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці у розмірі 20 відсотків від посадового окладу, з 01.01.2018 з урахуванням виплачених сум; стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 384,20 грн.

27.08.2019 позивачу видано виконавчі листи.

26.08.20 та 02.11.2020 до суду надійшли заяви позивача в порядку статті 382 КАС України, в якій заявник просив встановити судовий контроль за виконанням Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.04.2019 по справі та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подати звіт про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.04.2019 по справі №280/742/19 в частині зобов`язання виплатити ОСОБА_1 заборгованої пенсії за період з 01.01.2018 до 12.07.2019 у сумі 12656,91 грн. протягом встановленого судом строку.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 26.08.20 заяву від 26.08.20 повернуто без розгляду. Ухвала мотивована тим, що заява подана без додерження вимог ст.167 ч.1 абз.3 КАС України

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2020 року у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, згідно з якою просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що протягом тривалого часу Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не виплачує нараховану пенсію яку повинно було виплатити негайно, а Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) не здійснює протягом тривалого часу заходів щодо забезпечення примусового виконання рішення суду у повному обсязі, а тому наявні всі підстави для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

У відповідності до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Положеннями ч. 2 ст. 14 КАС України також передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Судовий контроль за виконанням рішень в адміністративних справах передбачений статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, судовий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання відповідача надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

З матеріалів справи вбачається, що 18.06.2020 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу (ВП№60351731).

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 17.08.2020 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа по справі №280/742/19 від 27.08.2019 (ВП №62831284).

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області за вих. №76/01.1-14 від 23.08.2019 зазначено, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суд; від 11.04.2019, яке набрало законної сили 12.07.2019, Головним управлінням з 01.01.2018 проведено перерахунок пенсії враховуючи надбавку за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці у розмірі 20% від посадового окладу. Доплата за період з 12.07.2019 по 31.08.2019 в сумі 1665,13 грн. зарахована на особовий рахунок позивача. За рішенням суду від 11.04.2019 сформувалась доплата за період з 01.01.2018 до 11.07.2019 в сумі 12656,91 грн. Виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, буде проведена в Порядку, зазначеному у Постанові Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду».

Досліджуючи постанову державного виконавця від 18.06.2020 про повернення виконавчого документу, орган примусового виконання повернув виконавчий лист без виконання з посиланням на Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649.

Зазначене свідчить про здійснення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області дій щодо виконання Запорізького окружного адміністративного суду від 11квітня 2019 року.

В свою чергу, Верховний Суд неодноразово зазначав, що адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. Суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

При цьому встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі № 0640/3719/18, від 04 березня 2020 року у справі № 539/3406/17, від 11 червня 2020 року у справі № 640/13988/19.

За змістом постанови Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 802/357/17-а звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю, позивач зобов`язаний навести аргументи на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надати докази в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення.

Крім того, суд звертає увагу й на те, що особа яка вважає, що відповідач ухиляється від виконання судового рішення вправі звернутись до суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. При цьому, реалізація цього права позивачем жодним чином не залежить від встановлення судом судового контролю за виконанням судового рішення.

Колегія суддів зазначає, що станом на час подання вказаної заяви відсутні належні та достатні обґрунтування того, що рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 квітня 2019року не буде фактично та в повному обсязі виконане.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому ухвалу суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова

суддя Ю. В. Дурасова