Справа № 153/410/21
Суддя: Дзерин М. М.
Дата ухвалення: 2021-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2021 р. Справа153/410/21

Провадження2-а/153/6/21-а

Ямпільський районний суд Вінницької області,

у складі головуючого судді Дзерина М.М.

за участю секретаря судового засідання Гулковської Т.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Могилів-Подільського ВП ГУНП України у Вінницькій області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом. Вказав, що 09 березня 2021 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачено ч.2 ст.44-3 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у сумі 340 грн. В оскаржуваній постанові зазначено, що 09 березня 2021 року о 18 год. 36 хв. по вул.Свободи, 101 в м.Ямпіль Вінницькі області в приміщенні магазину «Грош Експрес» він перебував без засобів індивідуального захисту, без захисної маски чи респіратора, що закриває рот та ніс, з чим він не погоджується.

В оскаржуваній постанові відсутні відомості про те, що до постанови додаються будь-які докази, які підтверджують його вину у вчиненні правопорушення. Винним себе не визнає, інших доказів, які б підтверджу ви його перебування в магазині без маски не надано, а відтак рішення було прийнято працівником поліції безпідставно.

Санкція ч.2 ст. 44-3 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у вигляді штрафу від 10 до 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто від 170 грн. до 255 грн. До нього було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 340 грн., що санкцією даної статті не передбачено, а тому відомості вказані в оскаржуваній постанові суперечать вимогам ч.2 ст. 44-3 КУпАП. Окрім цього, йому не були роз`яснені його права передбачені ст. 268 КУпАП та порушено його право на захист. В зв`язку з вищевикладеним, просить суд визнати дії інспектора СРПП ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області Чумака В.В.щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 44-3 КУпАП протиправними. Скасувати як незаконну та упереджену постанову серії ГАБ №973641 від 09 березня 2021 року про вчинене адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 44-3 КУпАП й накладення його нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень, та справу закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач представник ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області Чумак В.В. у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового засідання повідомлений у встановленому порядку.

Відповідно до ч.2 ст.268 КАС України учасник справи вважаться повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи визначеної ст. 286 КАС України з моменту направлення такого повідомлення працівником суду.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Вивчивши надані матеріали справи, судом встановлено, що 09 березня 2021 року відносно ОСОБА_1 , інспектором СРПП ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області Чумаком В.В.було винесено постанову серії ГАБ № 973641, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.44-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

З оскаржуваної постанови вбачається, що 09 березня 2021 року о 18 год. 36 хв. по вул.Свободи, 101 в м.Ямпіль Вінницькі області в приміщенні магазину «Грош Експрес» ОСОБА_1 перебував без засобів індивідуального захисту, без захисної маски чи респіратора, що закриває рот та ніс, чим порушив вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Положеннями ст.268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Позивач у позові зазначає, що відповідачем не було роз`яснено його прав, зокрема права на правову допомогу.

Згідно норм чинного законодавства, до повноважень та обов`язків поліції не входить надавати юридичний захист та забезпечувати адвокатом осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності. Законодавством не визнана обов`язкова участь адвоката чи іншого фахівця у галузі права у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення та реалізація цього права позивачем не пов`язана з обов`язком працівника поліції відкласти розгляд справи чи терміново викликати фахівця у галузі права. Поліцейський, згідно із законодавством, лише ознайомлює особу із її правами, однак, виключно така особа вирішує, чи скористається він своїми правами та в який спосіб.

Разом з тим, позивач заперечує, що йому було роз`яснено вказане право, та відповідачем не спростовано дане твердження позивача, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що такими діями працівника поліції були порушені права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим порушено і порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постановах від 18.02.2020 року по справі №524/9827/16-а, від 15.04.2020 року по справі №524/3644/17, від 26.05.2020 року по справі №640/16220/16-а, яка в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України має бути врахована судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Диспозицією ч.2 ст.44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Санкція ч.2 ст.44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність у вигляді штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З оскаржуваної постанови серії ГАБ № 973641 від 09 березня 2021 року встановлено, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.44-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, однак санкція даної статті передбачає верхню межу стягненні у вигляді штрафу у сумі 255 гривень. Таким чином, інспектором СРПП ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області Чумаком В.В. при накладенні адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 було порушено загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, які передбачені ч.1 ст.33 КУпАП.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно із вимогами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Згідно з положеннями ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, норми КАС України покладають на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов`язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що позивач заперечував факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.44-3 КУпАП. Під час розгляду справи жодних належних та допустимих доказів, передбаченихст. 251 КУпАП, які б свідчили про наявність в діях позивача складу вказаного правопорушення, відповідачем надано не надано.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд погоджується із доводами позивача, про те, що відповідачем, не з`ясовано всіх обставин відповідно до вимог КУпАП та всупереч ст.77КАС України не надано суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача.

При цьому, відповідач мав можливість реалізувати свої процесуальні права і доводити правомірність своїх дій на стадії судового розгляду справи, судом було забезпечено відповідачу право на подання до суду відзиву на позовну заяву, однак останній таким правом не скористався.

Крім того, відповідно до ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Таким чином, суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у постанові про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сама по собі постанова, за відсутності інших доказів вини, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», оскільки відомості, зазначені в постанові, не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Беручи до уваги наведене, а також те, що будь-яких належних і допустимих доказів, які б беззаперечно свідчили про те, що позивач ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.44-3 КУпАП, відповідачем до суду надано не було, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до положень ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд у даній справі також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

З огляду на викладене, з врахуванням з`ясованих фактичних обставин по справі та досліджених доказів, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані. Крім того, було порушено порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності та не роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ч.1 ст.33, ч.2 ст.44-3 КУпАП, ст.ст. 6, 8,9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дії інспектора СРПП ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області Чумака Віталія Вікторовичащодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.44-3 КУпАП протиправними.

Скасувати постанову серії ГАБ №973641 від 09 березня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.44-3 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пунктів 15, 15,5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» КАС України (у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року) до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Головуючий М.М. Дзерин