Справа № 520/11031/2020
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

29 березня 2021 року № 520/11031/2020

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Зоркіна Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції (вул. Федора Ернста, буд. 3,м. Київ,03048, ) про визнання протиправними та скасування наказу,

установив:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить визнати протиправним та скасувати наказ начальника Департаменту патрульної поліції № 254 від 05.05.2020 про застосування до командира взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуване рішення прийняте без урахування усіх обставин у справі, без дотримання порядку проведення службового розслідування.

Відповідачем надано відзив на адміністративний позов, у якому вказано, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки під час проведення службового розслідування підтверджено наявність дисциплінарного проступку з боку позивача , що стало підставою для винесення оскаржуваного наказу.

Дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

На підставі наказу начальника ДПП від 31.01.2020 № 193 з метою встановлення причин та обставин ДТП за участю службового транспортного засобу Skoda Rapid д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням командира взводу № 1 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , що мала місце 23.01.2020 за адресою АДРЕСА_2 призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію

На підставі наказу начальника ДПП № 588 від 25.03.2020 відповідно до п. 11 р.І Положень про дисциплінарні комісії НП України, затверджених наказом МІС України від 07.11.2018 № 893 внесені зміни до складу дисциплінарної комісії.

09.04.2020 начальником ДПП затверджено висновок службового розслідування, яким встановлено, що позивачем порушено вимоги статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», підпункту 7,8 статті третьої Дисциплінарного статуту Національної поліції України», підпунктів 1,2,8-10 ч.3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції, п.5 р.2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів т технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.20218 № 1026, абз.9,11 п.1 р. ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179, що виразилося у незбереженні службового майна - транспортного засобу Skoda Rapid д.н.з. НОМЕР_2 шляхом його пошкодження, що мало місце 23.01.2020 близько 00.50 за адресою АДРЕСА_2 ; використання ненормативної лексики під час виконання службових обов`язків; не ввімкнення портативного відеореєстратора під час виконання службових обов`язків.

Так під час службового розслідування відповідачем встановлено, що згідно «Журналу обліку портативних відеореєстраторів» розпочатого 22.01.2020 перед заступанням на нічну зміну на ім`я ОСОБА_1 видано портативний відеореєстратор № АА00677 у справному стані, однак встановлено, що відеофіксація ним не проводилась, що є порушенням вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису" затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018 № 1026.

У ході службового розслідування комісією було переглянуто та проаналізовано відеозаписи з відеореєстратора службового автомобіля «SKODA RAPID» реєстраційний номер НОМЕР_2 . Встановлено, що на відеозаписі video_2020-04-07_20-54-10 від 23.01.2020 о 00 год. 37 хв. зафіксовано, що лобове скло службового автомобіля мокре від дощу. Побачивши автомобіль марку і реєстраційний номер якого не вдалось встановити з даного відеозапису, який рухався в зустрічному напрямку, службовий автомобіль «SKODA RAPID» реєстраційний номер НОМЕР_2 здійснив розворот та прослідував за невідомим автомобілем. В той самий час за кадром відбувається розмова між двома особами, один з яких постійно вживає нецензурну лайку. З матеріалів службового розслідування встановлено, що це ОСОБА_1 , котрий за кадром вживав неодноразово нецензурну лайку та ОСОБА_2 , зі слів яких зрозуміло, що вони вирішили наздогнати невідомий транспортний засіб, пізніше помітивши, що задній номерний знак неосвітлений ОСОБА_1 , перебуваючи за кермом вказаного автомобіля «SKODA RAPID» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під час ускладнених погодних умов значними опадами намагався наздогнати невідомий транспортний засіб, при цьому не ввімкнув проблискові маячки синього кольору для позначення себе на автошляху, не ввімкнув проблискові маячки червоного кольору для зупинки транспортного засобу за допомогою гучномовця або спеціального звукового сигналу, не надавав вимоги про зупинку автомобіля, що рухався попереду службового автомобіля та не повідомляв в портативну або пересувну радіостанцію по радіоефіру, що він намагаєтеся наздогнати автомобіль, та його прикмети для подальшого реагування інших екіпажів, котрі могли бути задіяні та для коригування дій екіпажу «Яхта - 523» старшим черговим чергової служби ЯХТА або командиром взводу № 1 ВПП в АР Крим та м. Севастополі ДПП. На 00 год. 38 хв. 49 сек. зафіксовано як невідомий автомобіль повертає на перехресті, проте водій службового автомобіля «SKODA RAPID» реєстраційний номер НОМЕР_2 , не знижуючи швидкість їде далі та на 00 год. 38 хв. 53 сек. він знаходиться на перехресті, не встигає зреагувати та здійснює наїзд на бетонний паркан.

Комісією встановлено, що обставини викладені у поясненні ОСОБА_1 частково суперечать обставинам, викладеним у поясненні рядового поліції ОСОБА_2 та відеозапису з відеореєстратора службового автомобіля «SKODA RAPID». Так, ОСОБА_1 пояснює що зупиняв автомобіль «BMW», проте проблискові маячки в службовому автомобілі були вимкнені та ніхто з присутніх у автомобілі не скористався гучномовцем для озвучування вимоги про зупинку, по радіозв`язку не передано прикмети автомобіля котрий їхав попереду, про що свідчить відеозапис з відеореєстратора службового автомобіля та пояснення рядового поліції ОСОБА_2 .

Також, ОСОБА_1 вказує на те, що він їхав зі швидкістю 50-60 км/год, що спростовується поясненнями ОСОБА_2 , який вказує, що швидкість службового автомобіля у момент безпосередньо перед ДТП була близько 100 км/год. Окрім того, ОСОБА_1 вказує, що він був вимушений різко загальмувати та зупинити службовий автомобіль, але той не реагував на дії водія, однак комісія дійшла висновку що водій, будучи неуважним, не врахував дорожньої обстановки та не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив пошкодження службового майна шляхом наїзду на перешкоду у вигляді бетонного паркану.

Під час проведення службового розслідування з метою виконання вимог ч. 2 ст. 14 Статуту та ч. 1 ст. 7 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», в частині визначення розміру заподіяної шкоди Департаменту патрульної поліції, директору Херсонського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, 23.03.2020 направлено лист з проханням провести авто-товарознавче дослідження службового автомобіля марки «SKODA RAPID», реєстраційний номер НОМЕР_2 з метою встановлення вартості матеріального збитку з урахуванням, значення коефіцієнта фізичного зносу автомобіля марки «SKODA RAPID», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Згідно висновку експертного дослідження від 09.04.2020 № 2-АЕД вартість матеріального збитку, завданого власнику легкового спеціалізованого автомобіля марки «SKODA RAPID», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2019 року виготовлення, номер кузова НОМЕР_3 , білого кольору, нанесеного в результаті ДТП, станом на момент проведення огляду 31.03.2020 складає 168933,83 грн., а вартість відновлювального ремонту станом на 31.03.2020 складає 187656,43 грн.

Висновки службового розслідування стали підставою для винесення наказу № 254 від 05.05.2020 «Про застосування до працівників УПП в Харківській області ДПП дисциплінарного стягнення», яким до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани.

Перевіряючи оскаржуване рішення відповідача на відповідність положенням ч.2 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.

Як вбачається із спірного наказу, підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення стало вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушені вимог частини першої, другої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», підпункту 7,8 статті третьої Дисциплінарного статуту Національної поліції України», підпунктів 1,2,8-10 ч.3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції, п.5 р.2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.20218 № 1026, абз.9,11 п.1 р. ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII.

Так приписами ч.1,2 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон № 580-VIII) передбачено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді. Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Частиною 3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського в тому числі бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів.

Згідно із ст. 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII затверджений Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до ч.1 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно зі ст.12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частин 1-4 ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Процедура проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування передбачена Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України затвердженим Наказом МВС України від 07.11.2018 №893 (далі Порядок №893).

Відповідно до п.1-3 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

При цьому, відповідно до ч.1 та ч.2 ст.18 Дисциплінарного статуту, під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Аналогічні норми щодо права поліцейського надавати пояснення містить розділ IV Порядку №893.

Пунктом 4 Розділу V Порядку №893 встановлено, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до Розділу VI Порядку зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу. Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія. У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія (п.2 розділу VI Порядку №893).

Згідно з частиною першою статті 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службового розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

Судом не приймаються до уваги посилання позивача, щодо порушення порядку проведення службового розслідування у частині порушення граничних строків його проведення, оскільки, службове розслідування призначено наказом від 31.01.2020 № 193, наказом від 13.02.2020 № 292 подовжено строк проведення службового розслідування на один місяць, тоді як у період з 11.02.2020 по 20.02.2020 позивач перебував на лікарняному. Строк перебування на лікарняному дорівнює 10 дням, та відповідно до положень ст.16 Дисциплінарного Статуту Національної поліції не зарахований до загального строку службового розслідування.

Відповідно до положень п.1-2 розділу VIІ Порядку №893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі, закладі, установі) поліції, ЗВО та особистого ознайомлення поліцейського з ним, що здійснюється кадровим підрозділом органу (підрозділу, закладу, установи), ЗВО за місцем проходження служби зазначеним поліцейським. Таке ознайомлення засвідчується шляхом проставляння поліцейським, притягнутим до дисциплінарної відповідальності, підпису, прізвища та ініціалів на останньому аркуші копії наказу, долученої до його особової справи.

Позивач з оскаржуваним наказом ознайомлений 13.05.2020, що підтверджується його особистим підписом (а.с.34)

Відповідно до ч.7 ст.19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Згідно з ч.8 ст.19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Частиною 3 ст.13 Дисциплінарного статуту передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3)сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (ч.2 ст.13 Дисциплінарного статуту).

Аналіз зазначених норм чинного законодавства дає підстави стверджувати про те, що особи, які проводять службове розслідування зобов`язані вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення, в тому числі повідомляти особу, стосовно якої проводиться службове розслідування про підстави проведення службового розслідування та відбирати пояснення по суті вчинених правопорушень.

Основною метою проведення службового розслідування є встановлення: наявності чи відсутності складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського саме з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування.

Саме така поведінка осіб, які проводять службове розслідування забезпечить дотримання прав поліцейського, стосовно якого проводиться таке службове розслідування.

Визначальною підставою для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності є доведеність вини у вчиненні у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що призначення службового розслідування фактично зумовлено встановленням обставин ДТП за участю службового автомобіля SKODA RAPID номерний знак НОМЕР_2 , за кермом якого 23.01.2020 у складі екіпажу « Яхта -525» перебував позивач, здійснюючи переслідування транспортного засобу по вул.Центральна ,108 у м. Генічеськ та пошкодженням службового автомобіля.

Саме обставини ДТП та пошкодження службового автомобіля були предметом службового розслідування. Це підтверджується складеною тво. начальника ВПП в АР Крим та м. Севастополі ДПП А.Альчинським доповідною запискою №178/41/25-2020 від 24.01.2020, змістом пояснень рядового поліції ОСОБА_2 (член екіпажу «Яхта 525»), позивача, командира взводу № 1 ВПП в АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_3 .

Суд звертає увагу на те, що пояснення позивача та ОСОБА_3 надані виключно щодо подій транспортної пригоди та стану транспортного засобу.

У висновку службового розслідування міститься інформація, що обставини викладені у поясненні позивача та рядового поліції ОСОБА_2 , відеозапису з відеореєстратора службового автомобіля SKODA RAPID номерний знак НОМЕР_2 , містять розбіжності, тоді як матеріали службового розслідування не містять документів на підтвердження з`ясування передумов наявності вказаних розбіжностей, в тому числі стосовно швидкості руху транспортного засобу

Суд також звертає увагу на ту обставину, що в поясненнях позивачем зазначено про те, що він не впорався з транспортним засобом, оскільки останній не слухався керма, змінив свій рух з криволійнійного на прямолінійний, гальмівна система не виконувала покладених не неї функцій.

У висновку службового розслідування з посиланням на пояснення ОСОБА_3 та журнал виїзду та повернення транспортних засобі ВПП а Ар Крим та с. Севастополі зазначено про те, що автомобіль на момент ДТП перебував у справному технічному стані, мав на момент транспортної пригоди пробіг 29262 км., тоді як у висновку службового розслідування міститься посилання на те, що за регламентом передбаченому заводом виробником технічний огляд транспортного засобу має бути проведений на 15 тис км- заміна масла, фільтра масляного, заглушки нарізної, на 30 тис. км.- заміна масла, фільтру масляного, фільтру повітряного салону, фільтру повітряного двигуна, свічки запалення, заглушка нарізна.

Вказаним обставинам у ході службового розслідування не надано належної оцінки, як не надано оцінка поясненням позивача стосовно невідповідного реагування транспортним засобом на дії водія.

Щодо експертного дослідження на який міститься посилання у висновку службового розслідування, то суд зазначає, що він лише містить висновок стосовно вартісних показників матеріальних збитків та відновлювального ремонту.

Суд також звертає увагу на те, що супровідний лист Херсонського НД ЕКЦ «Про направлення висновку експертного дослідження», у якому додатком вказано висновок експертного дослідження від 09.04.2020 № 2-АЕД, має вихідний номер № 19/122/13/1-4209-2020, датований 10.04.2020, вхідний штамп ВПП в АРК та м. Севастополі № 743 від 10.04.2020, тоді як сам висновок експертного дослідження має вх. штам ВПП в АРК та м. Севастополі № 735 від 09.04.2020.

Суд також зазначає, що долучений до матеріалів справи запис відеореєстратора службового автомобіля SKODA RAPID номерний знак НОМЕР_2 video_2020-04-07/ НОМЕР_4 від 23.01.2020 дійсно містить нецензурну лексику, проте не дозволяє ідентифікувати особу з числа членів екіпажу « Яхта-525» , яка цю лексику вживає.

Щодо недотримання п.5 р.2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів т технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.20218 № 1026, яким передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

В той же час матеріали службового розслідування не містять доказів на підтвердження з`ясування обставин недотримання приписів вказаного нормативного акту, в тому числі відбирання пояснень у позивача та інших учасників ДТП.

Зі змісту долученого до матеріалів справи висновку службового розслідування встановлено, що у ньому відсутні мотиви для прийняття рішення та будь-які аргументи на користь прийняття чи відхилення доводів та доказів позивача та прийняття саме такого рішення за результатами перевірки.

Суд зазначає, що прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Отже, лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.

Про дотримання членами комісії означеної процедури свідчитиме належна мотивація прийнятого рішення: встановлення обставин, що мають значення для правильного вирішення висвітлених у скарзі питань; посилання на докази, якими такі обставини обґрунтовані, із зазначенням причин їх прийняття чи відхилення; оцінка доводів та аргументів особи, що до якої застосовуються дисциплінарне стягнення; норми права, що застосовані, і ті, що не застосовані, з викладенням мотивів їх незастосування.

І навпаки, не наведення мотивів прийнятих рішень суб`єктивізує акт державного органу і не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, з яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність рішення.

У своїх рішеннях ЄСПЛ неодноразово наголошував, що хоча національний суд і має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган державної влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення від 01.07.2003р. у справі Суомінеен проти Фінляндії № 3780001/97, п. 36).

Враховуючи викладене, суд вважає, що висновок службового розслідування, не містить беззаперечних, належних та достатніх доказів на підтвердження факту порушення позивачем ч.1,2 ст. 18 Закону № 580-VIII та п.1,2,8-10 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, як підстави застосування такого виду дисциплінарного стягнення як сувора догана.

Так, у силу ч. 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Варто зазначити, в силу ст. 14 Дисциплінарного статуту повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди власне і є метою проведення службового розслідування.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 19 Дисциплінарного статуту, під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

У свою чергу, згідно з ч. 4 ст. 19 Дисциплінарного статуту обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського (ч. 5 ст. 19 Дисциплінарного статуту).

В матеріалах справах знаходиться службова характеристика, з якої вбачається, що позивач за час несення служби в Національній поліції та на займаній посаді старшого лейтенанта поліції зарекомендував себе з позитивної сторони, як дисциплінована, ініціативна, професійно грамотний працівник, який на належному рівні знає чинне законодавство, а також нормативні документи, що регламентують діяльність Національної поліції. Успішно застосовує їх вимоги в практичній роботі.

Так, принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Однак, зі встановлених обставин слідує, що оскаржений наказ є необґрунтованим, тобто винесеним без урахуванням усіх обставин, що мають значення для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

У свою чергу, суди у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд доходить переконання, що оскаржуване рішення не відповідає критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, що визначені ч. 2 ст. 2 КАС України.

Таким чином, встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, тоді як відповідач всупереч встановленому ч. 1 ст. 77 КАС України обов`язку доказування правомірності свого рішення не довів, а відтак позовні вимоги в цій частині слід задовольнити повністю.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Судовий збір підлягає розподілу відповідно до ст.139 КАС України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, 246, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Департаменту патрульної поліції № 254 від 05.05.2020 про застосування до командира взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Зоркіна Ю.В.