Справа № 520/452/21
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2021-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

29.03.2021 р. справа №520/452/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши за процедурою письмового провадження у порядку ст.263 КАС України справу за позовом ОСОБА_1 (далі за текстом - заявник, громадянин, позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі за текстом - владний суб`єкт, адміністративний орган, Управління) про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

Матеріали позову одержані судом 15.01.2021 р.

Рішення про прийняття справи до розгляду було прийнято 16.01.2021 р.

Того ж дня провадження у справі було зупинено.

Провадження у справі було поновлено 22.02.2021 р.

Відповідно до ч.2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті може бути розпочатий з 10.03.2021 р.

Позивач, ОСОБА_1 (далі за текстом - заявник, пенсіонер, прокурор у відставці), у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) визнання неправомірними дії Головного управління ПФ України в Харківській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 за вислугу років з урахуванням порядку та умов, передбачених ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789 від 05.11.1991р., які діяли на момент її призначення, і порядку та підстав, відображених в первинній редакції ч.20 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" №1697 від 14.10.2014р.; 2) скасування рішення відділу з питань перерахунків пенсій №19 управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Харківській області від 24.07.2020р. № 6 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 за вислугу років згідно із Законом України "Про прокуратуру"; 3) зобов`язання Головного управління ПФ України в Харківській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років з 01.01.2020р. з урахуванням порядку та умов, передбачених ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789 від 05.11.1991р., які діяли на момент її призначення 01.10.2013р., і порядку та підстав, відображених в первинній редакції ч.20 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" №1697 від 14.10.2014р., на підставі довідки прокуратури Харківської області №18-175 від 12.03.2020р. у розмірі 53% від вказаної у ній заробітної плати прокурора прокуратури району у розрізі усіх складових без обмеження її максимального розміру та провести виплати з урахуванням отриманих сум, починаючи з 1 січня 2020 року.

Аргументуючи ці вимоги зазначив, що адміністративним органом вчинена безпідставна відмова у перерахунку пенсії.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі за текстом - владний суб`єкт, адміністративний орган, Управління, ГУ), з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що вчинене управлінське волевиявлення повністю узгоджується із законом.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

Заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник проходив публічну службу в органах прокуратури, 01.01.2013 р. був звільнений з посади прокурора прокуратури Жовтневого району м. Харкова за власним бажанням у зв'язку із виходом на пенсію за вислугою років.

Змістом копії посвідчення серії НОМЕР_1 підтверджені обставини набуття заявником статусу пенсіонера.

Розмір пенсії заявника складає 90% від заробітної плати (грошового забезпечення), пенсію виплачує Управління.

12.03.2020р. заявнику прокуратурою Харківської області із посиланням на норми постанови КМУ від 30.08.2017р. №657 була видана довідка №18-175 від 12.03.2020р. з приводу розміру оплати праці діючого прокурора за посадою прокурор прокуратури району у загальній сумі - 28.438,03грн. (оклад за посадою - 5.660,00грн.; надбавка за класний чин - 2.000,00грн.; надбавка за вислугу років у розмірі 25% - 1.415,00грн.; надбавка за виконання особливо важливих завдань у розмірі 70% - 6.352,50грн.; премія у розмірі 58% - 8.947,95грн.; 1/12 матеріальних допомог на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань - 2.031,29грн. по кожній із допомог.).

Зверненням від 21.07.2020р. заявник ініціював перед Управлінням процедуру перерахунку розміру раніше призначеної пенсії.

Рішенням Управління в особі Відділу з питань перерахунків пенсій №19 від 24.07.2020р. №6 було письмово оформлено владне управлінське волевиявлення з приводу відмови у перерахунку пенсії.

Як з`ясовано судом, вчинена відмова умотивована фактичним застосуванням ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991р. №1789-ХІІ та посиланням на постанову КМУ від 11.12.2019р. №1155.

При цьому, ані у питанні календарної дати перерахунку, ані у питанні складових елементів винагороди за оплату праці, ані у питанні відсоткового розміру пенсії, ані у питанні розміру пенсії до виплати адміністративний орган управлінської компетенції не реалізовував.

Не погодившись із відповідністю закону управлінського волевиявлення адміністративного органу з приводу перерахунку розміру раніше призначеної пенсії у зв'язку із збільшенням винагороди за працю діючого прокурора, заявник ініціював даний спір.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі встановлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Базовим законом у сфері пенсійного забезпечення з 01.01.2004р. є, насамперед, Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який був прийнятий на зміну положенням Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відносно окремих категорій громадян України законодавцем були запроваджені спеціальні умови пенсійного забезпечення, а саме: умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15.07. 2015 року визначалися Законом України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. №1789-ХІІ (далі за текстом - Закон №1789-ХІІ).

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Частиною 12 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ було визначено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з ч.17 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VІ від 08.07.2011р. до ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ було внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Цим же Законом зменшено максимальний розмір при призначенні пенсії до 80 відсотків місячного заробітку.

Однак, приписи ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ в частині підстав та порядку перерахунку пенсій прокурорам у відставці не зазнали змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ від 08.07.2011р, позаяк відбулась лише зміна порядкового номеру частин статті, котрі регламентували вказаний порядок та підстави.

Так, згідно з ч.13 та ч.18 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ (в редакції Закону №3668-VІ від 08.07.2011р.) обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсій. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий період може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

У подальшому, Законом України "Про внесення змін та визначення такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014р. №76-VІІІ (далі за текстом - Закон №76-VІІІ) до ст.50-1 Закону №1789-ХІІ було внесено зміни, якими зокрема було викладено у новій редакції ч.18 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ і визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури було передано у відання Кабінету Міністрів України».

14.10.2014р. було прийнято Закон України "Про прокуратуру" №1697-VІІ (далі по тексту - Закон №1697-VІІ), який набрав чинності з 15.07.2015 року.

Первинна редакція 20 ст.86 Закону №1697-VІІ містила положення про те, що "Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Розділ XII "Прикінцеві положення" Закону №1697-VІІ щодо набрання чинності даним актом права неодноразово змінювався, переважна більшість статей (зокрема і ст.86) цього Закону набрали чинності з 15.07.2015р.

Водночас із цим, 15.07.2015 р. втратив чинність Закон №1789-XII (крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів).

Таким чином, з 15.07.2015р. положення Закону №1789-XII не можуть бути визнані легальною підставою для проведення перерахунку розміру раніше призначених пенсій у зв`язку із збільшення винагороди за працю діючого прокурора, позаяк не існують в умовах об`єктивної дійсності у якості речі матеріального світу - нормативно-правового акту.

До того ж, з 01.01.2015 р. набрав чинності Закон України від 28.12.2014р. №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" (далі за текстом - Закон №76-VIII), яким, зокрема: внесено зміни до ч.18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ (діяла до 15.07.2015) шляхом викладення у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України"; внесено зміни до ч.20 статті 86 Закону України від 14.10.2014р. "Про прокуратуру" №1697-VІІ (набрала чинності 15.07.2015) шляхом викладення у такій редакції: "20. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

Отже, з 01.01.2015р. жодним діючим/чинним законом не визначалося ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України "Про прокуратуру", а питання визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури було передано до компетенції Кабінету Міністрів України.

13.12.2019р. Конституційний Суд України прийняв рішення у справі № 7-р(ІІ)2019 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. №1697-VII (Відомості Верховної Ради України, 2015 р., № 2-3, ст. 12) зі змінами; визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч.20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України; встановив, що частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Таким чином, з 13.12.2019р. у фізичних осіб - громадян із категорії пенсіонерів - працівників прокуратури у відставці виникло суб`єктивне право на перерахунок розміру раніше призначених пенсій у зв`язку із збільшенням винагороди за працю діючого прокурора.

Дане право може бути реалізовано з першого числа місяця, наступного за місяцем події виникнення такого права, тобто з 01.01.2020р.

Станом на 01.01.2020р. вже діяли положення ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. №1697-VII у первісній/первинній редакції.

Саме ці положення унормовують спірні відносини, адже приписи статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ в частині пенсійного забезпечення втратили чинність з 15.07.2015р. і після цього не поновлювались.

Суд вважає, що недіюча норма закону об`єктивно не здатна призвести до виникнення будь-яких розумних очікувань чи сподівань.

Такі очікування та сподівання не могли виникнути раніше від 13.12.2019р. і можуть бути практично реалізовані з 01.01.2020р.

Розглядаючи справу, суд бере до уваги, що критерії законності управлінського волевиявлення (як у формі рішення, так і у формі діяння) владного суб`єкта викладені законодавцем у приписах ч.2 ст.2 КАС України, а у силу ч.2 ст.77 КАС України обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта шляхом подання до суду доказів та наведення у процесуальних документах доводів як відповідності закону вчиненого волевиявлення, так і помилковості аргументів іншого учасника справи.

З положень частин 1 і 2 ст.77 КАС України у поєднанні з приписами ч.4 ст.9, абз.2 ч.2 ст.77, частин 3 і 4 ст.242 КАС України слідує, що владний суб`єкт повинен доводити обставини фактичної дійсності за стандартом доказування - «поза будь-яким розумним сумнівом», у той час як до приватної особи підлягає застосуванню стандарт доказування - «баланс вірогідностей».

Разом із тим, суд вважає, що саме лише неспростування владним суб`єктом задекларованого, але не підтвердженого документально твердження приватної особи про конкретну обставину фактичної дійсності, не означає реального існування такої обставини.

І хоча спір безумовно підлягає вирішенню у порядку ч.2 ст.77 КАС України, однак суд повторює, що реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через неспростування одним із учасників справи (навіть суб`єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя - з`ясування об`єктивної істини у справі.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Перевіряючи наведені учасниками спору аргументи приєднаними до справи доказами, суд констатує, що у ході розгляду справи владним суб`єктом не подано доказів відповідності закону оскарженого волевиявлення, а обсяг використаних доказів та обрані мотиви не дозволяють визнати юридично правильними та фактично обґрунтованими ті підстави, які покладені адміністративним органом в основу вчиненої відмови.

Тому позов заявника за епізодом скасування оформленої письмовим рішенням відмови пенсійного органу підлягає до задоволення і повністю поглинає вимогу про визнання протиправними дій, адже ці дії у даному конкретному випадку є невід'ємним складовим елементом процедури створення правового акту індивідуальної дії.

Однак, вирішуючи спір за епізодом проведення перерахунку пенсії з календарної дати до Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019р. №7-р(ІІ)2019, суд доходить до переконання про безпідставність заявленої у цій частині вимоги, позаяк у силу ч.20 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. №1697-VII та Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019р. №7-р(ІІ)2019 прокурори у відставці за вислугу років набули право на перерахунок розміру раніше призначеної пенсії лише з 01.01.2020р.

Вирішуючи спір за епізодом проведення перерахунку пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), суд доходить до переконання про безпідставність заявленої у цій частині вимоги, адже з 15.07.2015 року такої норми права не існує.

Вирішуючи спір за епізодом проведення перерахунку пенсії у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати (грошового забезпечення), суд доходить до переконання про те, що дана вимога заявлена наперед у часі, стосується майбутніх правових відносин, заявлена відносно неіснуючого у реальній дійсності управлінського волевиявлення владного суб`єкта.

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення позову за цим епізодом.

Вирішуючи спір за епізодом проведення виплати пенсії без обмеження максимального розміру, суд доходить до переконання про те, що дана вимога заявлена наперед у часі, стосується майбутніх правових відносин, заявлена відносно неіснуючого у реальній дійсності управлінського волевиявлення владного суб`єкта.

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення позову за цим епізодом.

Окрім того, суд зважає, що у силу абз.1 п.2 розділу ІІ Закону України від 08.07.2011р. №3668-VI запроваджене обмеження максимального розміру пенсії не поширюється виключно на випадки обчислення розміру при призначенні пенсії до набрання чинності названим актом законодавства.

До того ж, абз.2 п.2 розділу ІІ Закону України від 08.07.2011р. №3668-VI було запроваджено одночасно три нових взаємопов`язаних правила, а саме: 1) обмеження максимального розміру при призначенні нових пенсій показником у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; 2) непорушність (недоторканність) розміру раніше призначених пенсій; 3) мораторій на перерахунок раніше призначених пенсій, розмір яких перевищує показник у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, існують два законодавчих обмеження максимального розміру пенсії, котрі можуть бути застосовані до заявника після 31.12.2017р., а саме: 1) за ч.3 ст.27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакції законів України від 08.07.2011р. №3668-VI, від 24.12.2015р. №911-VIII, від 06.12.2016р. №1774-VIII на рівні сталого показника у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; 2) за п.2 розділу ІІ Закону України від 08.07.2011р. №3668-VI у розмірі величини пенсії станом на 01.10.2011р.

У силу правового висновку постанови Верховного Суду від 24.06.2020р. у справі №580/234/19 правило обмеження максимального розміру пенсії вперше було введено в дію Законом України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» від 08.07.2011р. №3668-VI і підлягає застосуванню як діюча норма права.

Даний висновок Верховного Суду є останнім у часі з приводу застосування правила обмеження максимального розміру пенсії до виплати та був ухвалений Верховним Судом у складі палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, а тому і за критерієм дати створення, і за критерієм інстанційності має перевагу над попередніми висновками Верховного Суду з цього ж самого питання.

Розглядаючи справу, суд зважає на ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010р. по справі «Щокін проти України» (Shchokin v. Ukraine, заяви № 23759/03 та 37943/06), рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.2011р. по справі «Серков проти України» (Serkov v. Ukraine, заява № 39766/05), але зауважує, що у спірних правовідносинах владний суб`єкт взагалі не вчиняв управлінського волевиявлення з приводу розміру пенсії до виплати, а відтак, не визначився із жодними юридично значимими факторами, оскільки необхідних для цього обставин не досліджував та не оцінював, жодних суджень з даного приводу не формулював.

При розв`язанні спору, суд зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії"), надав оцінку усім юридично значимим факторам і обставинам справи; дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін; виклав судження з приводу тлумачення змісту та застосування усіх належних норм матеріального і процесуального права.

Розгорнуті і детальні мотиви та висновки суду з приводу юридично значимих аргументів, доводів учасників справи та обставин справи викладені у тексті судового акту.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Заявником при зверненні до суду було сплачено судовий збір у сумі 908,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією від 13.01.2021 р. Отже, співвідносно до обсягу задоволених вимог, присудженню за рахунок владного суб`єкта підлягає судовий збір у сумі 454,00 грн.

На тривалість розгляду справи вплинула обставина знаходження судді ОСОБА_2 на лікарняному протягом 14 робочих днів.

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в особі Відділу з питань перерахунків пенсій №19 від 24.07.2020р. №6.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (код - НОМЕР_2 ; місцезнаходження - АДРЕСА_1 ) з 01.01.2020 року в порядку та умовах, визначених ч.20 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. №1697-VII та Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019р. №7-р(ІІ)2019 на підставі довідки прокуратури Харківської області №18-175 від 12.03.2020р.

Позов у решті вимог - залишити без задоволення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (ідентифікаційний код - 14099344; місцезнаходження - 61022, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов.) на користь ОСОБА_1 (код - НОМЕР_2 ; місцезнаходження - АДРЕСА_1 ) 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. у якості компенсації витрат на оплату судового збору.

Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду); підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати виготовлення повного судового рішення).

Суддя Сліденко А.В.