Справа № 825/575/16
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2021-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
30 березня 2021 року Чернігів Справа № 825/575/16
Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., суддів Заяць О.В., Ткаченко О.Є., за участю секретаря Шашери М.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами у справі
до Прокуратури Чернігівської області
про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії
ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Чернігівської області про стягнення заробітної плати та зобов`язання вчинити певні дії.
В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що рішенням Конституційного Суду України від 26.03.2020 року № 6-р /2020 визнано неконституційними положення п. 26 розділу У1 «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України в частині, яка передбачає, що норми і положення ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
На думку позивача, рішення Конституційного Суду України № 6-р/2020 від 26.03.2020 року є правовою підставою для застосування приписів п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України для перегляду постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.05.2016 у даній справі за виключними обставинами.
Відповідач надав до суду відзив, в якому просить відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на те, що рішення Конституційного суду України прийнято 26.03.2020, і вказане рішення не впливає на спірні правовідносини, оскільки вони виникли до прийняття такого рішення, а останнє не містить положень, які б поширювали його дію на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомленні належним чином, що згідно статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає судовому розгляду.
Перевіривши доводи заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, дослідивши матеріали справи, судом встановлено таке.
Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.05.2016 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2016 постанова Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.05.2016 залишена без змін.
Постановою Верховного Суду від 14.03.2018 постанова Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.05.2016 та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2016 залишені без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуте за нововиявленими або виключними обставинами.
Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є, зокрема, встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акту чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.
В силу приписів частини шостої статті 361 КАС України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
Таким чином, суд зазначає, що встановлення Конституційним Судом України неконституційності окремого положення закону, застосованого судом при вирішенні справи, надає лише право на перегляд такого судового рішення за виключними обставинами, а не є беззаперечною обставиною за наявності якої суд зобов`язаний ухвалити судове рішення на користь особи, яка звертається із заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами.
Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремого положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України N 6-р/2020 від 26.03.2020 Конституційний Суд України вирішив:

«1. Визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

2. Положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення».

За положеннями статті 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Статтею 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином, судом встановлено що, саме з 26.03.2020 втратили чинність положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Оскільки, як на час виникнення спірних правовідносин, звернення позивача до суду, так і станом на дату прийняття Чернігівським окружним адміністративним судом постанови від 04.05.2016 положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 14.10.2014 діяли в прийнятій редакції і умови та порядок нарахування заробітної плати працівникам прокуратури визначалися Кабінетом Міністрів України, відсутні правові підстави вважати рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 року N 6-р/2020 виключною обставиною для перегляду постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.05.2016 у даній справі.

Визнання неконституційними певних положень чинного законодавства в подальшому, не може мати наслідком визнання протиправними дій/рішень відповідача, які були вчинені/прийняті до визнання таких норм неконституційними, оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, а тому останній не мав підстав не враховувати чинні на час прийняття відповідного рішення норми законодавства.

За таких обставин суд дійшов висновку, що Рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 року N 6-р/2020 на спірні правовідносини не може вплинути, оскільки правовідносини у цій справі виникли до прийняття такого рішення, а останнє не містить положень, які б поширювали його дію на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності.

Аналогічної позиції щодо оцінки, як виключної обставини, рішень Конституційного Суду України дотримується Верховний Суд, зокрема у постановах від 25 липня 2019 року в справі №804/3790/17, від 23 грудня 2019 року в справі №814/1274/17 і в ухвалах від 23 січня 2019 року в справі №820/2462/17, від 12 серпня 2020 року в справі №826/18177/15, від 23 вересня 2020 року в справах №820/1331/16, №808/1090/16, №820/1498/16.

Суд також зазначає, що зі змісту пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України випливає, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки, якщо рішення суду ще не виконане.

Слід звернути увагу, що словосполучення «ще не виконане», яке вжите у вказаній нормі, не передбачає множинного тлумачення або множинного його розуміння. Наведена процесуальна норма має імперативний характер, є чіткою та не може бути застосована інакше, ніж це обумовлено процесуальним законодавством.

Водночас у випадку, що є предметом дослідження, рішення не може вважатись невиконаним, у контексті приписів пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, оскільки рішення, що набрало законної сили, яким у задоволенні позову відмовлено, не передбачає примусового виконання.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 грудня 2019 року в справі №808/2492/18 та постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 19 лютого 2021 року в справі №808/1628/18.

Враховуючи викладене вище в сукупності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.05.2016, оскільки рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р/2020 не вплинуло на правильність висновків суду під час ухвалення постанови, про перегляд якої просив заявник.

Згідно з частиною четвертою статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд, зокрема, може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Частиною першою статті 369 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

При вказаних обставинах, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.05.2016 у справі № 825/575/16 необхідно відмовити, а вказану постанову суду залишити в силі.

Керуючись статтями 248, 256, 361, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.05.2016 у справі № 825/575/16 відмовити.

Залишити постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.05.2016 у справі № 825/575/16 в силі.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30.03.2021.

Головуючий суддя Ю. О. Скалозуб

Судді О.В. Заяць

О.Є. Ткаченко