Справа № 280/356/21
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

22 березня 2021 року (15 год. 23 хв.)Справа № 280/356/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Конишевої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Туяк О.К.,

представників сторін:

позивача Волтер О.В.,

відповідача Прокоф`єв С.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ (69034, м. Запоріжжя, вул. Цимлянська, 29-а, )

до Дніпровської митниці Держмитслужби (49038, м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, 22, )

про визнання протиправним та скасування рішення щодо визначення (коригування) митної вартості товару,

ВСТАНОВИВ:

18.01.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ (далі позивач) до Дніпровської митниці Держмитслужби (далі відповідач), відповідно до якого позивач просить суд визнати протиправним і скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA110230/2021/000005/2 від 16.01.2021.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивачем надано всі передбачені чинним законодавством документи на підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, а посилання митного органу на виявлені під час перевірки поданих документів розбіжності є безпідставними. Просить позов задовольнити.

15.02.2021 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому висловлює свою незгоду з заявленими позовними вимогами з тих підстав, що в поданих позивачем до митного оформлення документах на підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару виявлено розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, у зв`язку з чим витребувано додаткові документи. Однак декларант відмовився від надання в повному обсязі документів, які підтверджують митну вартість. Враховуючи, що позивачем не підтверджено заявлену митну вартості імпортованого товару, підстави для оформлення товару за визначеною позивачем митною вартістю були відсутні, що зумовило прийняття Митницею оскаржуваного рішення. Просить в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 25.01.2021 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі №280/356/21 та призначено підготовче засідання на 23 лютого 2021 року.

23.02.2021 Протокольною Ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 22.03.2021, саме цією датою проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, безпосередньо дослідивши надані до матеріалів справи письмові докази, встановив такі обставини.

15.01.2021 позивачем до митного оформлення було надіслано засобами електронного зв`язку згідно зі ст. 257 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі - МКУ) електронну митну декларацію (далі - ЕМД) з довідковим номером 2219, режим IM 40 ДЕ, якій було присвоєно № UA110230/2021/000540, на товари (що зазначені в гр. 31 ЕМД):

№ 1 «Isothiazolinones (СMIT/MIT) 14% -5 000кг. Хімічна назва: Isothiazolinones / Ізотіазолінони. Містить у своєму складі: 5-Chloro-2-methyl- 4-isothiazolin -3-опе (5-хлор-2- метіл-4- ізотіазолін-3-он) Cas № 26172-55-4; 2-Methyl-4- isothiazolin-3-one (2-метіл-4- ізотіазолін-3-он) Cas № 2682-20-4...»,

№ 2 «Acrylic Acid-2- Aciylamido -2- Meth ylpropane Sulfonic Acid Copolymer (AA/AMPS) 43% - 4250кг; Polyacrylic acid (PAA) 50% - 4000кг. AA/AMPS 43%: Акриловий полімер у первинних формах, Cas №40623-75-4.

№ 3 «НРМА (HYDROLYZED POLYMALEIC ANHYDRIDE) 50%/ ГПМА (Гідролізований полімалеіновий ангидрид) 50% - 3000кг, Cas № 26099-09-2, ...».

Декларантом також зазначено «Країна виробництва CN (Китай). Торгівельна марка:ТНWATER. Виробник: Shandong Taihe Water Treatment Technologies Co., Ltd.»

У графі 43 МД позивачем зазначено метод визначення митної вартості за резервним методом, передбаченим статтею 58 Митного кодексу України, згідно якого митна вартість заявленого до оформлення товару становить 18446,25 долл.США.

До митного оформлення вказаних товарів до митниці разом з ЕМД було надіслано скановані

копії наступних документів:

пакувальний лист від 30.10.2020 б/н;

проформа інвойс від 19.10.2020 № SC320101917;

комерційний інвойс від 30.10.2020 № F20103012;

коносамент (bill of lading) від 09.11.2020 № ZIMUQIN5205537;

автомобільна транспортна накладна CMR від 12.01.2021 № 451485;

сертифікати аналізу від 03.11.2020 б/н на товари СМІТ/МІТ, AA/AMPS, РАА, НРМА;

платіжний банківський документ від 09.12.2020 № TF086824F0201209;

рахунок на оплату за морський фрахт від 05.01.2021 № 46844;

Акт надання послуг від 05.01.2021 № 27;

довідка про транспортні витрати від 14.01.2021 № 30/01-21;

прайс-лист від 10.10.2020 б/н;

замовлення від 16.10.2020 № 2010117;

контракт від 05.09.2018 № 18363/ІМ;

додаткова угода від 12.12.2019 № 2;

додаток від 16.10.2020 № 14;

договір на надання транспортно-експедиційних послуг від 24.12.2019 № 29/01-20;

-лист від 11.01.2021;

технічні описи б/н на товари.

Надсилання зазначених документів разом з ЕМД від 15.01.2021 № UA110230/2021/000540 підтверджується гр. 44 зазначеної ЕМД та витягом з автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» (далі - АСМО «Інспектор»).

Як зазначає відповідач, при перевірці правильності визначення митної вартості товару, посадовою особою митниці на адресу декларанта направлено електронне повідомлення та зазначено про наступне.

За результатами формато-логічного контролю АСАУР за ЕМД було згенеровано обов`язкову форму контролю правильності визначення митної вартості товарів.

У відповідності до ст. 337 МКУ при проведенні перевірки документів, які надані у підтвердження заявленої митної вартості товарів, відповідачем виявлено наступне:

прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців та має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов`язковим зазначенням валюти, передбачені системи знижок, виробника/виробників, умови поставки, умови платежу, термін поставки, характер тари та упаковки, дата його складання або ж число, з якого дані ціни вводяться в дію, термін дії, контактна інформація про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів. Наданий прайс-лист від 10.10.2020 б/н не містить всіх необхідних вищезазначених відомостей, а саме артикулу, передбачених систем знижок виробника/виробників, термін поставки;

відповідно до п. 3 контракту від 05.09.2018 № 18363/ІМ в вартість товару включені витрати на тару, пакування та маркування, але відсутні документи в яких виділено вартість тари, пакування, маркування, що унеможливлює перевірку складових митної вартості (неможливість виділення із заявленої ціни товару вартість тари, пакування, маркування, що не дає можливості перевірити й оцінити фактурну (дійсну) вартість товару, а також установити фактичний розмір витрат, з урахуванням яких було сформовано митну вартість оцінюваного товару);

відповідно до п. 5 контракту від 05.09.2018 № 18363/ІМ продавець разом з товаром надає наступні документи: підписаний контракт (або відповідні додатки); підписаний інвойс; підписана проформа інвойс, підписаний пакувальний лист, підписаний прайс-лист. Надані до митного оформлення товаросупровідні документи, містять лиши печатку продавця.

Враховуючи викладене, з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України, з урахуванням ч.ч. 2, 3 ст. 53 МК України, декларанту надіслано електронне повідомлення та зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

виписку з бухгалтерської документації;

каталоги виробника товару;

копію митної декларації країни відправлення;

висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларантом 15.01.2021 засобами електронного зв`язку було надіслано до митниці повідомлення та додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: листи від 11.01.2021 б/н та від 15.01.2021; калькуляції від 20.10.2020; копія митної декларації країни відправлення від 09.11.2020 № 00008248; додаткова угода від 26.10.2020 №00023047.

В наданні інших документів позивач відмовив.

До додатково наданих документів встановлено наступні зауваження: листи від 15.01.2021 б/н та від 11.01.2021 б/н не містять жодної цінової інформації, тому не можуть бути використані для підтвердження заявленої митної вартості товару.

У митниці наявна інформація щодо вищих рівнів митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

За результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості товару від 16.01.2021 № UА110230/2021/000005/2 із застосуванням другорядних методів (метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів та резервний метод) у відповідності з вимогами ст.ст. 59 - 64 МКУ.

У митному оформленні ЕМД від 15.01.2021 № ІМ110230/2021/000540 було відмовлено, складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 16.01.2021 № UА110230/2021/00024, відповідно до норм чинного законодавства, з урахуванням положень ч. 6 ст. 54, ст. 256 МКУ та Порядку № 631.

Не погоджуючись з рішенням митного органу щодо коригування митної вартості, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Митний Кодекс України визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню ст. VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 (далі - ГААТ).

Згідно з ч. 2 ст. VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Частинами четвертою та п`ятою статті 58 Митного кодексу України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно з ч. 2 ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно з ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, наведений в ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України. Такими документами є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісній характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України).

Згідно зі ст.54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї ж статті за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з п.2 ч.6 ст.54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

З оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів судом встановлено, що митний орган дійшов висновку про неможливість застосування першого методу митної вартості товару, зокрема: «вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням резервного методу згідно наявної у органу доходів і зборів інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ).

Враховуючи вимоги ч.2 ст.64 Митного кодексу України використана наявна у Митниці інформація щодо раніше визначених митних вартостей, яка зазначена у рішенні про коригування митної вартості товару від 16.01.2021 № UА110230/2021/000005/2.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

При цьому, законом чітко окреслено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів, а саме наявність обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у статті 53 Митного кодексу України; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості; 3)виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методам (за ціною договору); 4)обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.

Судом встановлено, які саме документи були поданні до митного оформлення декларацій позивачем, перелік цих документів наведений вище. Задекларована митна вартість визначалась декларантом на підставі положень контракту від 05.09.2018 № 18363/ІМ та відповідних інвойсів. Крім того, вартість товару відображена у митних деклараціях країни відправлення, що долучались при поданні первинних митних декларацій.

Щодо виявленої розбіжності в прайс-листі від 10.10.2020 б/н, який на думку відповідача не містить всіх необхідних вищезазначених відомостей, а саме артикулу, передбачених систем знижок виробника/виробників, термін поставки.

З цього приводу суд зазначає, що прайс-лист не визначений частиною другою статті 53 Митного кодексу України в якості документа, який підтверджує митну вартість товарів не стосується числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості, зокрема, суд погоджується з позицією позивача, що відповідач не визначив, саме з яким документом виникла зазначена розбіжність і в чому саме вона полягає.

Щодо виявленої розбіжності в п. 3 контракту від 05.09.2018 № 18363/ІМ, а саме в вартість товару включені витрати на тару, пакування та маркування, але відсутні документи в яких виділено вартість тари, пакування, маркування, що унеможливлює перевірку складових митної вартості (неможливість виділення із заявленої ціни товару вартість тари, пакування, маркування, що не дає можливості перевірити й оцінити фактурну (дійсну) вартість товару, а також установити фактичний розмір витрат, з урахуванням яких було сформовано митну вартість оцінюваного товару).

З цього приводу суд зазначає, що відповідачу позивачем надавалися калькуляції на товар, які містять у складі витрати на тару, пакування та маркування. Відповідно до п.3 контракту від 05.09.2018 № 18363/ІМ витрати на тару, пакування та маркування вже включені в вартість товару. Суд погоджується з позивачем, що зазначені витрати не потрібно окремо виділяти так як вони вже закладені у вартість товару, про що чітко зазначено в контракті. Крім того, діючим законодавством не передбачено, що позивач повинен подавати до митного органу додаткові документи на вартість тари, пакування, маркування.

Щодо виявленої розбіжності з приводу того, що в п. 5 контракту від 05.09.2018 № 18363/ІМ зазначено, що продавець разом з товаром надає наступні документи: підписаний контракт (або відповідні додатки); підписаний інвойс; підписана проформа інвойс, підписаний пакувальний лист, підписаний прайс-лист. Надані до митного оформлення товаросупровідні документи, містять лиши печатку продавця. В судовому засіданні відповідач пояснив, що відсутність на наведених документах підпису і штампу митного органу країни відправлення викликав сумніви.

З цього приводу суд зазначає, що відсутність підпису як і штампу ніяким чином не впливає на вартість товару, крім того, зазначений товар був відвантажений та відправлений з Китайської Республіки, відповідно країна відправлення перевірила б всі ці умови, у разі їх обов`язковості. Тому суд вважає, що таке твердження не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, до того ж відповідачем не надано пояснень щодо таких вимог в чинному законодавстві, до того ж на даний час документи подаються за допомогою засобів електронного декларування, тому суд погоджується з тим, що доводи відповідача не є обгрнутованими.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем для оформлення товару за першим методом надано всі передбачені чинним законодавством документи для підтвердження ціни товару, що імпортується, а митним органом безпідставно застосовано резервний метод визначення митної вартості товару.

Підсумовуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250,255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ (69034, м. Запоріжжя, вул. Цимлянська, 29-а, ) до Дніпровської митниці Держмитслужби (49038, м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, 22, ) задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA110230/2021/000005/2 від 16.01.2021.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ (69034, м. Запоріжжя, вул. Цимлянська, 29-а, ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби (49038, м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, 22, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено повному обсязі та підписано 30.03.2021.

Суддя О.В. Конишева