Справа № 640/8427/20
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2021-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2021 року м. Київ № 640/8427/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Вєкуа Н.Г., вирішуючи питання по поновлення провадження у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, викладене в листі від 25.03.2020 №2600-0303-8/39836 про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 15 листопада 2018 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії за вислугу років відповідно до вимог ст.501 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ (у редакції, яка діяла на час призначення пенсії) з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 28.12.2019 №18-312зп і наказу Генеральної прокуратури України від 04.11.2019 №927-вк про звільнення з вищої посади, без обмеження її максимального розміру, з урахуванням раніше проведених виплат.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 квітня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення учасників справи.

Позовні вимоги мотивовано тим, що постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» (набрала чинності 06.09.2017) внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» та встановлено працівникам органів прокуратури нові розміри (підвищення) посадових окладів і надбавок до посадових окладів за класні чини. Також, рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019 визнано неконституційним положення ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII зі змінами, яким передбачалося, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Так, у зв`язку з прийняттям Конституційним судом України рішення від 13.12.2019 у справі №7-р(ІІ)/2019, позивач має правові підстави для перерахунку його пенсії відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, з підстав того, що після 13.12.2019 нормативно-правові акти про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури не приймались, відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1155, зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із Законом України «Про прокуратуру».

Позивач надав суду відповідь на відзив, в якій наголосив, що доводи відповідача жодним чином не спростовують обставин і правових підстав позову щодо права позивача на перерахунок раніше призначеної пенсії відповідно до ст. 501 Закону України «про прокуратуру», в редакції, яка діяла на час призначення пенсії, без обмеження її максимального розміру.

Відповідно до частини 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, встановив наступне.

ОСОБА_1 , є пенсіонером органів прокуратури та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві.

Пенсію позивачеві призначено на підставі ст.501 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ за вислугу років в розмірі 90% від розміру місячної заробітної плати, з якої сплачено відповідні страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

На момент призначення позивачеві пенсії право на її перерахунок у зв`язку зі збільшенням розміру заробітної плати відповідних категорій працівників прокуратури було регламентоване ст.501 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» (набрала чинності 06.09.2017) внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» та встановлено працівникам органів прокуратури нові розміри (підвищення) посадових окладів і надбавок до посадових окладів за класні чини.

Наказом Генеральної прокуратури України від 04.11.2019 №927-вк позивача звільнено з 15 листопада 2019 року з військової служби відповідно до п.п. «б» п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я) та виключено зі списків особового складу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України.

Згідно довідки Генеральної прокуратури України від 28 грудня 2019 року №18-312зп, виданої у зв`язку зі звільненням з роботи, заробітна плата ОСОБА_1 за посадою заступника Головного військового прокурора складає 87 591, 85 грн. (вісімдесят сім тисяч п`ятсот дев`яносто одна гривня 85 копійок).

22 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві з заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 28.12.2019 №18-312зп та наказу Генеральної прокуратури України від 04.11.2019 №927-вк про звільнення з вищої посади.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, викладеним у листі від 25.03.2020 №2600-0303-8/39836, позивачеві відмовлено у проведенні перерахунку пенсії згідно ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII у зв`язку з відсутністю підстав, оскільки позивач не працюю з 15.11.2019, а право на перерахунок призначеної згідно Закону України «Про прокуратуру» пенсії у зв`язку з індивідуальними змінами, що впливають на збільшення заробітної плати, якими у т.ч. є звільнення з роботи, виникає, на думку відповідача, тільки з 13.12.2019, тобто з дня ухвалення рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)2019. Також у вказаному рішенні зазначено, що пунктом 1 постанови КМУ «Про умови оплати праці прокурорів» від 11.11.2019 №1115 затверджено схеми посадових окладів прокурорів Офісу Генерального прокурора, обласних, окружних прокуратур та прирівняних до них прокуратур, згідно п. 7 якої встановлено, що зміна посадових окладів, передбачених цією постановою не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із Законом України «Про прокуратуру».

Незгода позивача з відмовою відповідача у здійсненні перерахунку пенсії стала підставою для звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Пенсійне забезпечення прокурорів і слідчих станом на дату призначення позивачу пенсії визначалось статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ.

Згідно з частиною першою статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ, у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Частиною дванадцятою статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

У відповідності до частини сімнадцятої статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Отже, на момент призначення позивачу пенсії порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ.

В подальшому до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ вносилися зміни Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08 липня 2011 року №3668-VI, внаслідок яких частина сімнадцята статті 50-1 з 01 жовтня 2011 року стала вісімнадцятою, тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.

Законом України "Про внесення змін та визначення такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року №76-VІІІ до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року №1789-ХІ внесено зміни, зокрема, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року №1789-ХІ викладено у наступній редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

14 жовтня 2014 року прийнято новий Закон України "Про прокуратуру" №1697-VІІ, який набрав чинності 15 липня 2015 року.

Частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VІІ (в первинній редакції) передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Отже, первісна редакція частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VІІ та частина сімнадцята (з 01 жовтня 2011 року - вісімнадцята) статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

Згідно з пунктом 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ попередній Закон України "Про прокуратуру" із змінами частково втратив чинність, окрім, зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1 Закону.

Законом України від 28 грудня 2014 року №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", який набрав чинності 01 січня 2015 року, зокрема, внесено зміни:

- частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ викладено в такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України";

- частину двадцяту статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року "Про прокуратуру" №1697-VІІ викладено в такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

Таким чином, починаючи з 01 січня 2015 року, жоден закон не визначав умов (підстав) та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України "Про прокуратуру"; законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінету Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Пунктом 3 установлено такий порядок виконання цього Рішення:

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: " 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

У згаданому рішенні Конституційний Суд України зазначив, що працівник прокуратури, який досяг передбаченого законом віку для припинення повноважень після здійснення професійної діяльності протягом визначеного строку, набуває право на отримання пенсії. Пенсійне забезпечення таких працівників здійснюється відповідно до статті 86 Закону.

Частина двадцята статті 86 Закону в первинній редакції передбачала низку підстав для перерахунку призначених пенсій.

Враховуючи міжнародні стандарти діяльності органів прокуратури та юридичні позиції Конституційного Суду України, метою нормативного регулювання, зокрема, питань соціального захисту працівників прокуратури, є уникнення втручання інших органів влади в діяльність прокуратури з метою додержання принципу поділу влади та закріплення виключно на рівні закону питань пенсійного забезпечення працівників прокуратури.

До повноважень Кабінету Міністрів України законодавець відніс право визначати умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури без закріплення на законодавчому рівні відповідних критеріїв, чим поставив у залежність фінансування пенсійного забезпечення прокурорів від виконавчої влади. Таке нормативне регулювання призводить до втручання виконавчої влади в діяльність органів прокуратури, а також до недотримання конституційної вимоги щодо здійснення органами державної влади своїх повноважень у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

Конституційний Суд України констатував, що питання пенсійного забезпечення прокурорів, у тому числі умови та порядок перерахунку призначених їм пенсій, має визначати Верховна Рада України законом, а не Кабінет Міністрів України підзаконним актом.

Відповідно до положень статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якою особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком.

При цьому, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII.

При цьому, щодо посилання Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві у відзиві на позовну заяву та в оскаржуваному рішенні на постанову Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1155 "Про умови оплати праці прокурорів", як на підставу для відмови позивачеві у проведенні перерахунку пенсії, то суд не приймає до уваги такі посилання відповідача, оскільки право позивача на перерахунок пенсії виникло у зв`язку із прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури", а тому положення постанови №1155 не застосовуються до спірних правовідносин.

При цьому, слід звернути увагу, що постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №657 є чинною, а тому відсутні підстави для її незастосування, оскільки ця постанова уряду є рішенням про "підвищення заробітної плати прокурорським працівникам".

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до статті 86 Закону № 1697-VII на підставі довідки Офісу генерального прокурора від 28.12.2019 №18-312зп.

При цьому, щодо визначення дати, з якої пенсія позивача підлягає перерахунку, суд зазначає наступне.

Первинна редакція частини двадцятої статті 86 Закону № 1697 до 13 грудня 2019 року (дата ухвалення Рішення КСУ № 7-р(ІІ)/2019) не набирала чинності та не застосовувалася, оскільки Законом № 76-VIII цю первинну редакцію з 1 січня 2015 року було викладено в новій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України», - тобто ці зміни було внесені в текст статті 86 Закону № 1697-VІІ ще до дати набрання нею чинності (15 липня 2015 року).

Тому частина двадцята статті 86 Закону № 1697 (в первинній редакції, якою визначено умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років працівникам прокуратури) на підставі Рішення КСУ № 7-р(ІІ)/2019 набрала чинності 13 грудня 2019 року та підлягає застосуванню починаючи з цієї дати. Отже, після тривалої перерви (1 січня 2015 року - 12 грудня 2019 року) в Україні з`явилася/набрала чинності норма закону, що визначає умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років, призначеної на підставі Закону України «Про прокуратуру».

Вирішуючи питання щодо порядку перерахунку пенсії за вислугу років колишнього працівника прокуратури, суд враховує, що:

- перерахунок пенсії проводиться за заявою особи, до якої додаються необхідні документи на підтвердження умов, що зумовлюють перерахунок пенсії;

- відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VII, як вже зазначено вище, набрала чинності з 13 грудня 2019 року, а відтак суд приходить до висновку, що ефективним способом відновлення порушених прав позивача є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 13 грудня 2019 року.

Аналогічний правовий підхід щодо визначення строку, з якого необхідно проводити перерахунок пенсій у даній категорії справ, викладено в постанові Великої палати Верховного суду від 20.01.2021 у справі №560/2120/20.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України провести позивачу перерахунок та виплату пенсії з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 28.12.2019 №18-312зп, без обмеження її максимального розміру, з урахуванням раніше проведених виплат, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як встановлено вище, на момент призначення позивачу пенсії (2003 рік) порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені у частинах 12 та 17 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ, якими передбачалось, зокрема, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за таким призначенням або перерахунком.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI, який набрав чинності 01 жовтня 2011 року, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, без обмежень, які встановлені уже після призначення позивачу пенсії.

Судом в свою чергу також встановлено, що з наявної інформації в Єдиному державному реєстрі судових рішень вбачається, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2016 року у справі №753/12508/16-а, позов ОСОБА_1 до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено та, зокрема, зобов`язано Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії у відповідності до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ (зі змінами і доповненнями в редакції від 09 серпня 2003 року, що діяла на час призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90 % від середнього заробітку, на підставі довідки прокуратури м. Києва № 18/272 від 25 квітня 2016 року, згідно якої заробітна плата складає 18595,48 грн., та здійснити відповідні виплати з 01 грудня 2015 року.

Таким чином, виходячи з аналізу вищевикладеного та керуючись встановленими судом обставинами, суд приходить до обґрунтованого висновку що вказаною вище постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2016 року у справі №753/12508/16-а, яка набрала законної сили, визнано законне право позивача на отримання пенсії, виходячи із 90 % суми місячної заробітної плати без обмеження її граничного розміру.

В даному випадку суд зауважує, що відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що перерахунок пенсії позивача на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 28.12.2019 №18-312зп повинен здійснюватися з розрахунку 90 % від розміру місячної заробітної плати, що є доцільним, оскільки вказані обставини вже були предметом розгляду в іншій справі, яка набрала законної сили.

Щодо вимоги про зобов`язання відповідача здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше проведених виплат, то враховуючи протиправність дій відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку позивачу пенсії за вислугу років, суд приходить до висновку про обґрунтованість зазначених вимог.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування не виконано та не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваних дій з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч. 8 ст. 139 КАС України).

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, викладене в листі від 25.03.2020 №2600-0303-8/39836 про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 13 грудня 2019 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії за вислугу років відповідно до вимог ст.501 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ (у редакції, яка діяла на час призначення пенсії) з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 28.12.2019 №18-312зп і наказу Генеральної прокуратури України від 04.11.2019 №927-вк про звільнення з вищої посади, без обмеження її максимального розміру, з урахуванням раніше проведених виплат.

4. В іншій частині позову - відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ).

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Вєкуа Н.Г.