Справа № 620/1809/20
Суддя: Баргаміна Н.М.
Дата ухвалення: 2021-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2021 року Чернігів Справа № 620/1809/20

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Баргаміної Н.М., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування розпорядження, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування розпорядження відповідача від 22.04.2020 про відмову позивачу в перерахунку пенсії за вислугу років відповідно статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 у редакції Закону № 2663-111 від 12.07.2001; визнання дій відповідача протиправними та зобов`язання відповідача провести позивачу перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з 13.12.2019 в розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати за посадою керівника місцевої прокуратури без обмеження максимального розміру пенсії, на підставі рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)2019, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII від 05.11.1991 у редакції Закону України «Про прокуратуру» № 2663-ІІІ від 12.07.2001 у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 відповідно до довідки прокуратури Полтавської області про заробітну плату № 18-319 від 02.04.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури звернувся до відповідача з заявою про здійснення перерахунку пенсії, однак отримав відмову з підстав того, що постанова Кабінету Міністрів України «Про умови оплати праці прокурорів» від 11.12.2019 № 1155 не є підставою для перерахунку пенсії, що призначена згідно із Законом України «Про прокуратуру». Вважає, що має право на перерахунок пенсії з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ).

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області відповідали вимогам чинного правового регулювання, оскільки після прийняття Конституційним Судом України рішення від 13.12.2019 № 7-р(ІІ) нормативно-правові акти про підвищення заробітної плати працівникам прокуратури не приймались. Також вказує, що вимога позивача про виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром є безпідставною та передчасною, оскільки обмеження максимального розміру пенсії до позивача не застосовані. Разом з тим, вказує, що у зв`язку зі зверненням позивача з заявою про перерахунок пенсії 16.04.2020, позивач не має права на перерахунок з 13.12.2019.

Процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 04.06.2020 було зупинено провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у зразковій справі № 560/2120/20; ухвалою суду від 10.03.2021 поновлено провадження у даній справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» (а.с. 29).

16.04.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок призначеної пенсії за вислугою років на підставі додатково поданої довідки Прокуратури Полтавської області про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії від 02.04.2020 № 18-319вих.20 (а.с. 32, 32).

За наслідками розгляду заяви позивача, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області було прийнято розпорядження від 22.04.2020 про відмову в проведенні перерахунку пенсії з посиланням на те, що після прийняття Конституційним Судом України рішення від 13.12.2019 № 7-р(ІІ) нормативно-правові акти про підвищення заробітної плати прокурорським працівникам не приймались (а.с. 10).

Про вказане рішення позивача було повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 22.04.2020 № 2500-0336-8/12770 (а.с. 9).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

14.09.2020 Верховним Судом прийнято рішення, залишене без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.01.2021, у зразковій справі № 560/2120/20 за позовом фізичної особи до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Вказаним рішенням позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 12 від 12.03.2020 про відмову фізичній особі у перерахунку пенсії за вислугу років; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з 13.12.2019 здійснити перерахунок та виплату фізичній особі пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII на підставі довідки прокуратури Хмельницької області від 05.03.2020 № 18-174вих-20 з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Згідно пунктів 21, 22 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України:

- типові адміністративні справи - це адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги;

- зразкова адміністративна справа - типова адміністративна справа, прийнята до провадження Верховним Судом як судом першої інстанції для постановлення зразкового рішення.

В силу вимог частини десятої статті 290 Кодексу адміністративного судочинства України в рішенні суду, ухваленому за результатами розгляду зразкової справи, Верховний Суд додатково зазначає: а) ознаки типових справ; б) обставини зразкової справи, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права та порядок застосування таких норм; в) обставини, які можуть впливати на інше застосування норм матеріального права, ніж у зразковій справі.

На виконання зазначених вимог в рішенні від 14.09.2020 за результатами розгляду зразкової справи № 560/2120/20 Верховний Суд навів такі ознаки типової справи:

а) позивач - особа, яка отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (далі - Закону № 1789-ХІІ) або Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII (далі - Закону № 1697-VII);

б) відповідач-територіальні органи Пенсійного фонду України;

в) предмет спору - вимога зобов`язати відповідача перерахувати пенсію відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ або статті 86 Закону № 1697-VII;

г) звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України за перерахунком пенсії після 13.12.2019.

Крім того, у вказаному рішенні Верховним Судом зазначено, що висновки Верховного Суду в цій зразковій справі належить застосовувати в адміністративних справах щодо звернення осіб до суду з позовами до територіальних органів Пенсійного фонду України з вимогами перерахувати пенсію відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ або статті 86 Закону № 1697-VII після ухвалення Конституційним Судом України рішення від 13.12.2019 № 7-р(II)/2019.

Згідно частини першої статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Правило подібного змісту містить також частина шоста статті 13 Закону № 1402-VIII, відповідно до якої висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Крім того, у відповідності до частини третьої статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Отже, в силу вимог чинного законодавства обов`язковими для врахування є висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, тим паче у рішеннях за результатами розгляду зразкових справ.

При цьому, необхідно зважати на те, що пунктом 1 частини п`ятої статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що рішення суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду типової справи може бути оскаржено в касаційному порядку, зокрема, якщо суд першої та (або) апеляційної інстанції при вирішенні типової справи не визнав її типовою справою та (або) не врахував правові висновки, викладені у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи.

У цьому контексті суд зазначає, що завдяки врахуванню правових позицій Верховного Суду у зразкових та типових справах забезпечується єдність судової практики, яка найкращим чином відповідає вимогам передбачуваності, верховенству права й ефективному захисту прав людини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі «Брумереску проти Румунії» (Judgment in the case of Brumarescu v. Romania) принцип правової визначеності є одним із фундаментальних аспектів верховенства права. Для того, щоб судове тлумачення відповідало вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод необхідно, щоб судові рішення були розумно передбачуваними.

Єдність судової практики є запорукою довіри громадян до судової влади, якщо суди у одних і тих самих правовідносини застосовуватимуть одні і ті самі норми законодавства, не інтерпретуючи їх на власний розсуд. Завдяки забезпеченню єдності судової практики реалізується конституційний принцип рівності всіх громадян перед законом і судом, гарантуватиметься стабільність правопорядку, об`єктивність та прогнозованість правосуддя.

За вказаних обставин, беручи до уваги склад учасників цієї справи, зміст позовних вимог та підстави позову, враховуючи правове регулювання правовідносин, з яких виник цей спір, є достатні підстави вважати, що дана справа відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи № 560/2120/20, а тому визнається судом типовою справою.

Відтак, при вирішенні цієї типової справи суд, з огляду на приписи частини п`ятої статті 242, частини третьої статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України, враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи № 560/2120/20.

Так, вирішуючи зазначену зразкову справу, Верховний Суд, серед іншого, дійшов висновку, що з 13.12.2019 особи, яким пенсії призначені відповідно до Закону № 1789-ХІІ або Закону № 1697-VII мають право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам (зокрема на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657); такі пенсії перераховуються з 13.12.2019; вимоги щодо відсотку заробітної плати, з якого відбувається перерахунок пенсії, та вимоги щодо здійснення перерахунку пенсій без обмеження їх граничного розміру, задоволенню не підлягають як передчасні (заявлені на майбутнє).

Так, у грудні 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив рішення від 13.12.2019 №7-р(II)/2019 та вирішив таке: визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України; положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення №7-р(II)/2019: частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

«20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Верховний Суд дійшов висновку, що для реалізації пенсіонерами права на перерахунок пенсії, визначеного статтею 86 Закону № 1697-VІІ (у редакції, що діє з 13.12.2019), обов`язковою умовою є прийняття урядом нової постанови про підвищення заробітної плати прокурорським працівникам, є хибним з огляду на те, що на момент прийняття Конституційним Судом України рішення від 13.12.2019 №7-р(II)/2019 вже існувала суттєва різниця в оплаті праці діючих працівників прокуратури та розмірі заробітних плат, з яких розраховані пенсії прокурорських пенсіонерів. І така нерівність має усуватись Пенсійним Фондом України шляхом беззастережного (відносно дати ухвалення рішення про збільшення заробітку діючих працівників прокуратури) задоволення заяв пенсіонерів про перерахунок пенсії, поданих після 13.12.2019.

Крім того, Верховний Суд у зразковій справі звернув увагу, що постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 є чинною, а тому відсутні підстави для її незастосування. Таке рішення уряду є рішенням про «підвищення заробітної плати прокурорським працівникам», та дійшов висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до статті 86 Закону № 1697-VII на підставі відповідної довідки.

Колегія суддів Верховного Суду звернула увагу, що частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VII (в первинній редакції, якою визначено умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років працівникам прокуратури) на підставі рішення Конституційного Суду України №7-р(II)/2019 набрала чинності 13.12.2019 та підлягає застосуванню починаючи з цієї дати. Отже, після тривалої перерви (01.01.2015-12.12.2019) в Україні з`явилася/набрала чинності норма Закону, що визначає умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років, призначеної на підставі Закону України «Про прокуратуру».

Вирішуючи питання щодо порядку перерахунку пенсії за вислугу років колишнього працівника прокуратури, Верховний Суд враховує, що: перерахунок пенсії проводиться за заявою особи, до якої додаються необхідні документи на підтвердження умов, що зумовлюють перерахунок пенсії; відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VII, як вже зазначено вище, набрала чинності з 13.12.2019, а відтак Верховний Суд дійшов висновку, що ефективним способом відновлення порушених прав позивача є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 13.12.2019.

Також Верховний Суд звернув увагу, що ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657, а тому питання щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і питання обмеження пенсії максимальним розміром є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.

Верховний Суд зауважив, що спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало, та прийшов до висновку, що відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені. Вказав, що оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.

Крім того, Верховний Суд звернув увагу, що безпідставними є вимоги позивачів про перерахунок розміру пенсії на підставі частини вісімнадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії, та, яка визначала умовою перерахунку пенсії за вислугу років працівника прокуратури збільшення заробітної плати за посадою, з якої ця особа звільнялася на пенсію), оскільки зазначена норма ще з 01.01.2015 є нечинною. У таких випадках судам слід керуватись діючим законодавством, зокрема, статтею 86 Закону № 1697-VII.

З огляду на викладене та беручи до уваги правові висновки Верховного Суду у рішенні за результатами розгляду зразкової справи № 560/2120/20, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення про відмову в проведенні позивачу перерахунку пенсії є протиправним та підлягає скасуванню.

Таким чином, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог частково шляхом визнання протиправним та скасування розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 22.04.2020 про відмову позивачу в проведенні перерахунку пенсії; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з 13.12.2019 здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII на підставі довідки Прокуратури Полтавської області від 02.04.2020 № 18-319вих.20 з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок розміру пенсії, виходячи із розміру 90% від суми місячного заробітку без обмеження її граничного розміру, то суд зазначає, що в задоволенні таких позовних вимог необхідно відмовити, як передчасних.

В задоволенні позовних вимог в частині перерахунку розміру пенсії відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ також необхідно відмовити, оскільки зазначена норма є нечинною.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, ) про визнання протиправним та скасування розпорядження, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 22.04.2020 про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з 13.12.2019 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII на підставі довідки Прокуратури Полтавської області від 02.04.2020 № 18-319вих.20 з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

В решті позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25.03.2021.

Суддя Н.М. Баргаміна