Справа № 200/8677/20-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2021-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року справа №200/8677/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Вугледарської міської ради на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року (повне судове рішення складено 01 грудня 2020 року в м. Слов`янськ) в справі № 200/8677/20-а (суддя в І інстанції Бабіч С.І.) за позовом ОСОБА_1 до Вугледарської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду із позовом до Вугледарської міської ради (далі - відповідач), в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Вугледарської міської ради від 20.03.2020 № 7/56-34 «Про відмову у видачі дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» орієнтованою площею 46 м.кв., за цільовим призначенням (для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування), за адресою АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати Вугледарську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.05.2017 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 46 м.кв. за адресою: АДРЕСА_1 , за цільовим призначенням 03.08 (для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування), з урахуванням висновків суду, зазначених у рішенні.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що не дивлячись на три рішення суду, відповідач вчетверте відмовив у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та безпідставно не надав відповідний дозвіл, чим порушив право на належне оформлення земельної ділянки. Відповідач взагалі не враховував при розгляді звернення попередніх висновків суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Вугледарської міської ради № 7/56-34 від 20.03.2020 «Про відмову у видачі дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» орієнтовною площею 46 м.кв., за цільовим призначенням (для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування), за адресою АДРЕСА_1 .

Зобов`язано Вугледарську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.05.2017 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 46 м.кв. за адресою: АДРЕСА_1 , за цільовим призначенням 03.08 (для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування), з урахуванням висновків суду, зазначених у рішенні.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування зазначено, що як на момент прийняття рішень «Про відмову у видачі дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» № 7/17-23 від 15.06.2017, № 7/31-10 від 23.06.2018 та № 7/44-10 від 21.06.2019, що були оскаржені в судовому порядку, так і на момент прийняття спірного рішення № 7/56-34 від 20.03.2020, об`єктів нерухомого майна, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , не розташовано.

Відповідно до частини другої статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як було зазначено вище, частина друга статті 134 Земельного кодексу України передбачає, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Тобто, право оренди на земельну ділянку, вільну від забудови, на якій не розташовані об`єкти нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб можливо отримати виключно за результатами земельних торгів, внаслідок чого у Вугледарської міської ради відсутні законні підстави для надання дозволу на розробку землеустрою через порушення положень частини другої статті 124, частин першої та другої статті 134 Земельного кодексу України.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено таке.

ОСОБА_1 звернулась до Вугледарської міської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо земельної ділянки 22.05.2017, проте їй неодноразово було відмовлено у наданні такого дозволу та були тричі прийняті рішення суду, що набрали законної сили у цих правовідносинах.

Донецьким окружним адміністративним судом в рішенні, що набрало законної сили від 04.12.2019 в справі № 200/11323/19-а встановлено такі обставини, що мають відношення до даного спору.

"В матеріалах справи наявні докази того, що ОСОБА_1 є власником 1/2 нерухомого майна на підставі договору купівлі-продажу від 02.09.1997 року, а саме будівлі кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 " 1,А, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Господарського суду Донецької області по справі № 22/6пн від 29.10.2013 зобов`язано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звільнити самостійно зайняту земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а також знести самовільно зведені внаслідок реконструкції будівлі та споруди.

Судове рішення набрало законної сили та Господарським судом Донецької області було видано відповідні накази, на підставі яких відкрито виконавче провадження. Про вказане йдеться в ухвалі Господарського суду Донецької області від 13.10.2016 по справі № 22/6пн.

22 травня 2017 року ОСОБА_1 через Центр надання адміністративних послуг звернулась до Вугледарського міського голови Сілича А.Ю. із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 46 м.кв. за адресою: АДРЕСА_1 , за цільовим призначенням 03.08 (для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування), на якій розташований будинок кафе, який належить заявниці на праві спільної часткової власності.

Згідно з актом державного виконавця від 29 травня 2017 року судовий наказ по справі № 22/6пн виконано повністю. Будівлю знесено та вивезено до КП "Благоустрій" (а.с.62), у зв`язку з чим закінчено виконавче провадження № 51609063.

Разом з тим, дії державного виконавця щодо знесення будинку кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 " визнано незаконними відповідно до постанови Східного апеляційного господарського суду від 13.11.2018.

Водночас, Вугледарською міською радою 15.06.2017 було прийнято рішення № 7/17-23, яким відмовлено позивачці у видачі дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 30.05.2018 у справі № 223/399/17 скасовано рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 05.03.2018 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Вугледарської міської ради від 15.06.2017 року № 7/17-23 "Про відмову у видачі дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки";

- зобов`язано Вугледарську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22 травня 2017 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0046 га за адресою: АДРЕСА_2 .

- в решті позовних вимог - відмовлено.

Згідно з рішенням Вугледарської міської ради від 23.06.2018 № 7/31-10 "Про відмову у видачі дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки", розглянувши повторно заяву громадянки ОСОБА_1 від 22.05.2017 року, згідно постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 30.05.2018 № 223/399/17, міська рада вирішила відмовити громадянці ОСОБА_1 у видачі дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування орієнтовною площею 0,0046 га із земель комунальної власності у зв`язку з невідповідністю місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/14806/18-а від 15.03.2019, яке набрало законної сили відповідно до постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2019, визнано протиправним та скасовано рішення Вугледарської міської ради № 7/31-10 від 23.06.2018 "Про відмову у видачі дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки". Зобов`язано Вугледарську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.05.2017 з урахуванням висновків суду, зазначених в рішенні.

05 червня 2019 року на засіданні постійної комісії з питань розвитку інфраструктури, управління комунальною власністю, житлово-комунального господарства, екології, регулювання земельних відносин розглянуто проект рішення міської ради № 18202 "Про відмову у видачі дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки". Однак проект рішення для затвердження на засіданні сесії рекомендовано не було.

Згідно з витягом з протоколу пленарного засідання 44 чергової сесії міської ради сьомого скликання, Вугледарською міською радою на пленарному засіданні 21.06.2019 було прийнято рішення № 7/44-10, яким громадянці ОСОБА_1 відмовлено у видачі дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування орієнтовною площею 0,0046 га із земель комунальної власності у зв`язку з невідповідністю місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Разом з тим, зі змісту мотивувальної частини даного рішення вбачається, що підставою для відмови стала відсутність на момент розгляду заяви на земельній ділянці об`єктів нерухомого майна та незаконність знаходження на момент подання заяви на самовільно зайнятій земельній ділянці будинку кафе".

Як було вказано вище, в силу ч.4 ст. 78 КАС України вказані обставини не доказуються сторонами.

Вказаним рішенням суду позов ОСОБА_1 до Вугледарської міської ради було задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Вугледарської міської ради № 7/44-10 від 21.06.2019 "Про відмову у видачі дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки" ОСОБА_1 .

Зобов`язано Вугледарську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.05.2017 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 46 м.кв. за адресою: АДРЕСА_1 , за цільовим призначенням 03.08 (для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування), з урахуванням висновків суду, зазначених у рішенні.

В решті позовних вимог відмовлено.

Вугледарська міська рада на пленарному засіданні 20.03.2020 прийняла спірне рішення № 7/56-34 "Про відмову у видачі дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки".

Вказане рішення мотивовано: "відсутністю на момент розгляду заяви на земельній ділянці об`єктів нерухомого майна, що є порушенням положень частини другої статті 124, частин першої та другої статті 134 Земельного кодексу України та незаконністю знаходження на момент подання заяви на самовільно зайнятій земельній ділянці зазначеного вище будинку кафе, що є порушенням положень статті 1291 Конституції України, статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України та статті 18 Господарського процесуального кодексу України".

Вважаючи, що Вугледарська міська рада ігнорує висновки, викладені в судових рішеннях, та безпідставно відмовляє у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, ОСОБА_1 звернулась до суду за захистом свого порушеного права.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України (далі - ЗК України), а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.

Частина 1 ст. 122 ЗК України встановлює, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ч.ч. 1-2 та абз 1 ч. 3 ст. 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:

надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;

формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Земельні ділянки державної та комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна, що перебувають у державній чи комунальній власності, передаються особам, зазначеним у пункті "а" частини другої статті 92 цього Кодексу, лише на праві постійного користування.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

У разі звернення з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки особи, яка є державним партнером (концесієдавцем) відповідно до законів України "Про державно-приватне партнерство", "Про концесію" та зацікавлена в отриманні в користування земельної ділянки для здійснення державно-приватного партнерства, у тому числі реалізації проекту, що здійснюється на умовах концесії, або уповноваженої нею особи до клопотання додається копія рішення про доцільність здійснення державно-приватного партнерства, зокрема у формі концесії.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Суд зазначає, що рішення відповідача про відмову у видачі дозволу на розробку проекту землеустрою не містить жодного обґрунтування щодо якого яким саме вимогам яких законів чи прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів чи якої містобудівної документації (генплан, зонінг, тощо) не відповідає саме місце розташування земельної ділянки, надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо якої просить позивач.

Суд звертає увагу апелянта на те, що цільовим призначенням запитуваної ділянки позивачем визначено "...для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування...".

Отже, факт того, чи розташована на запитуваній ділянці будівля чи її частина, що належить позивачу не має значення для вирішення питання про надання дозволу у даний момент, так як отримавши відповідну ділянку, та враховуючи її цільове призначення, позивач зможе як обслуговувати будівлю (чи її частину), що на ній знаходиться чи побудувати на ній будівлю туристичної інфраструктури/закладів громадського харчування (якщо на земельній ділянці жодних будівель не розташовано).

Крім цього, норми ст. ст. 124, 134 ЗК України регулюють процедуру передачі та продажу прав на ділянки та встановлюють правила для суб`єкта владних повноважень (відповідача) (як саме особі має бути передано ділянку чи права на неї), а не для позивача та не регулюють процедуру надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Вказані норми ЗК України не визначають обставин невідповідності місця розташування земельної ділянки певним вимогам.

Отже, суд дійшов висновку про те, що обставини, які зазначені відповідачем у спірному рішенні не є такими, що можуть бути підставою для відмови у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою за вказаною земельною ділянкою.

Суд звертає увагу апелянта на те, що у спірних правовідносинах на даний процедурний момент не ставиться питання про прийняття рішення про передачу позивачу земельної ділянки у власність.

Надання будь-яким особам дозволів на розроблення відповідних проектів землеустрою є лише первісним етапом процедури відведення земельних ділянок і не означає, що такі проекти землеустрою в наступному будуть затверджені компетентним суб`єктом владних повноважень, а земельні ділянки - передані заявникам (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 545/808/17).

Враховуючи фактичні обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає правильним та достатнім обраний судом першої інстанції спосіб відновлення порушеного права ОСОБА_1 шляхом визнання протиправним та скасування Вугледарської міської ради № 7/56-34 від 20.03.2020 «Про відмову у видачі дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» та зобов`язання надати такий дозвіл.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому вона підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статями 139, 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Вугледарської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року в справі № 200/8677/20-а - залишити без змін.

Повне судове рішення - 25 березня 2021 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук