Справа № 560/1472/21
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2021-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1472/21
РІШЕННЯ

іменем України

25 березня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій та рішень протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом від 10.02.2021, в якому просить:

1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови зарахування до стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: 1) період проходження строкової служби в Збройних Силах СРСР з 17.04.1985 по 01.06.1987; 2) період роботи на посаді слідчого Хмельницького РВ УМВС України в Хмельницькій області з 01.08.1995 по 18.06.1999;

2) визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №93 від 05.10.2020 щодо встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 80 % від суддівської винагороди;

3) визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №93 від 20.10.2020 щодо встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 50 % від суддівської винагороди;

4) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області при обчисленні розміру довічного грошового утримання зарахувати до стажу роботи, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: 1) період проходження строкової служби в Збройних Силах СРСР з 17.04.1985 по 01.06.1987; 2) період роботи на посаді слідчого Хмельницького РВ УМВС України в Хмельницькій області з 01.08.1995 по 18.06.1999;

5) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок розміру довічного грошового утримання починаючи з 12.09.2020, нарахувати та виплатити мені щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 88% від суддівської винагороди, яку отримував при виході у відставку.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що при звільненні у відставку Вищою радою правосуддя йому було зараховано до суддівського стажу роботи 24 роки 6 місяців 3 дні з яких: - 2 роки 1 місяць 15 днів строкова служба в Збройних Силах СРСР, з 17.04.1985 по 01.06.1987; - 3 роки 10 місяців 18 днів служба в органах внутрішніх справ України на посаді слідчого Хмельницького РВ УМВС України в Хмельницькій області, з 01.08.1995 по 18.06.1999; - 18 років 6 місяців 1 день на посаді судді Городоцького районного суду Хмельницької області. При цьому в обох оскаржуваних рішеннях при розрахунку довічного грошового утримання було взято до уваги лише час роботи на посаді судді Городоцького районного суду Хмельницької області, що становить 18 років 6 місяців 1 день та не взято до уваги час строкової служби в Збройних Силах СРСР та час служби в органах внутрішніх справ України на посаді слідчого.

Відповідно до ухвали від 16.02.2021 суд відкрив спрощене провадження без повідомлення учасників справи.

05.03.2021 до суду поступив відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що згідно даних трудової книжки стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді становить 18 років 6 місяців. 05.10.2020 головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області прийнято рішення №93 про призначення ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Станом на дату прийняття рішення про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці не було реалізовано програмним забезпеченням призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до статті 142 Закону № 1402 (50%), тому його розмір встановлено з розрахунку 80% від суддівської винагороди для подальшого визначення розміру довічного грошового утримання згідно діючого законодавства шляхом застосування функції «макетна обробка» після фіксації даного рішення в базі даних. 20.10.2020 прийнято рішення про розрахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 12.09.2020 в розмірі 50% від суддівської винагороди 113508,00 грн, що відповідає нормам статті 142 Закону № 1402. Також просив провести розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін.

Ухвалою від 10.03.2021 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін.

З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог, так і заперечень, та оцінивши докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

Відповідно до рішення 93 від 05.10.2020 про призначення пенсії, позивачу призначено довічне грошове утримання судді у відставці з 12.09.2020. Заг. процент розрах. утримання від заробітку 80, стаж судді 18 років 6 місяців 1 день. Загальний стаж (повний) 33 роки 0 місяців 2 дні (арк. спр. 49).

При цьому, Рішенням 93 від 20.10.2020 про перерахунок пенсії, позивачу перераховано довічне грошове утримання судді у відставці з 12.09.2020. Заг. процент розрах. утримання від заробітку 50, стаж судді 18 років 6 місяців 1 день. Загальний стаж (повний) 33 роки 0 місяців 2 дні (арк. спр. 58-59)

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

На час призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання діяв Закон України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Закону №1402-VIII, суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Згідно з абз. 4 п. 34 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402-VIII, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

За правилами ч. 1 ст. 120 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2010 №2453-VI, суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається статтею 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Згідно з ч. 1 ст. 135 Закону №2453-VI, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Водночас, відповідно до п. 11 Перехідних положень Закону №2453-VI, в редакції чинній до 28.03.2015, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом №2453-VI, зазначені правовідносини регулювались Законом України від 15.12.1992 №2862-ХІІ Про статус суддів (далі - Закон №2862-ХІІ).

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону №2862-ХІІ, кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Абзацом 2 ч. 4 ст. 43 Закону №2862-ХІІ передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно з абз. 2 ст. 1 Указу Президента України "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів" №584/95 від 10.07.1995 установлено, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Розрахунком стажу та копією Військового квитка НОМЕР_1 від 17.04.1985 стверджено проходження позивачем військової служби в період з 17.04.1985 по 01.06.1987 (2 роки 1 місяць 15 днів) (арк. спр. 14-15, 28).

Також, Довідкою УВС України в Хмельницькій області №12/2152 від 19.07.2000 та копією Трудовою книжкою серії НОМЕР_2 від 17.06.1999 стверджено проходження позивачем служби в органах внутрішніх справ України на посаді слідчого в період з 01.08.1995 по 18.06.1999 (3 роки 10 місяців 18 днів) (арк. спр. 16-18, 23).

Отже, до загального стажу роботи позивача, який дає право на відставку належить враховувати, крім роботи на посаді судді календарний період проходження строкової служби (за період з 17.04.1985 по 01.06.1987 - 2 роки 1 місяць 15 днів) та проходження служби в органах внутрішніх справ України на посаді слідчого (3 роки 10 місяців 18 днів за період з 01.08.1995 по 18.06.1999).

З врахуванням встановленого, стаж роботи позивача, який враховується для обчислення щомісячного довічного грошового утримання складає понад 24 роки 6 місяців (18 років 6 місяців 1 день + 2 роки 1 місяць 15 днів + 3 роки 10 місяців 18 днів).

Таким чином, не включення до відповідного стажу роботи на посаді судді і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді є неправомірним.

Також, суд враховує, що рішенням Вищої ради правосуддя від 20.08.2020 №2441/0/15-20 "Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Городоцького районного суду Хмельницької області у відставку" встановлено наявність у позивача достатнього (понад 20 років) для звільнення у відставку стажу роботи, визначеного на підставі Закону №1402-VIII, що підтверджує висновок суду про безпідставність твердження пенсійного органу про те, що стаж роботи позивача складає 18 років 6 місяців 1 день.

Разом з тим, суд вважає помилковим посилання позивача на те, що такий перерахунок має бути здійснений, виходячи з 88% від суддівської винагороди працюючого судді.

На момент звільнення позивача з посади судді рішенням Вищої ради правосуддя від 20.08.2020 №2441/0/15-20 діяла наступна редакція частини 3 ст. 142 Закону №1402-VIII: "Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді".

Вищевказана норма неконституційною не визнавалась.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що до спірних правовідносин застосуванню підлягають норми одного Закону, а не вибірково з різних законів. Закон №1402-VIII передбачає обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання виходячи зі складових суддівської винагороди, визначених статтею 135 Закону №1402-VIII та відсоткового розміру заробітної плати працюючого судді, встановленого цим же Законом.

Враховуючи викладене, стаж роботи позивача на посаді судді, до якого зараховується зазначений вище стаж, дає йому право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 58% (50 відсотків (20 років роботи) + 8 відсотків (4 повні роки роботи на посаді судді понад 20 років х 2) від суддівської винагороди (грошового утримання) судді, який працює на відповідній посаді.

Щодо клопотання позивача про допуск до негайного виконання рішення суду у межах суми стягнень за один місяць, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 371 КАС України, негайно виконуються рішення, зокрема, про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки цим рішенням вирішувались зобов`язальні вимоги, і не присуджено виплату пенсії, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, тому відсутні підстави для допуску до негайного виконання рішення суду.

Щодо клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду. Крім цього, враховуючи обставини даної справи у суду немає підстав вважати, що суб`єкт владних повноважень буде порушувати закон не виконуючи рішення суду, тому вимога про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подавати звіт про виконання даного судового рішення не задовольняється.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суд, з урахуванням наведеного вище, дійшов висновку, що позивач частково довів позовні вимоги, а суб`єкт владних повноважень, який заперечує проти позову, також частково довів, що діяв у межах закону при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання позивача, що підтверджено доказами, перевіреними в суді, тому позов задовольняється.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачено 4540,00 грн судового збору за подання позовної заяви, тому з врахуванням часткового задоволення позову, на його користь підлягають стягненню витрати в сумі 2724,00 гривень.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №93 від 20.10.2020 в частині встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 50 % від суддівської винагороди.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці період проходження строкової служби з 17.04.1985 по 01.06.1987 (2 роки 1 місяць 15 днів) та період роботи на посаді слідчого з 01.08.1995 по 18.06.1999 (3 роки 10 місяців 18 днів).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 21.10.2020 перерахунок та виплату ОСОБА_1 довічного грошового утримання в розмірі 58% суддівської винагороди, з урахуванням проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2724,00 (дві тисячі сімсот двадцять чотири) гривень за рахунок асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 25 березня 2021 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)
Головуючий суддя А.І. Петричкович