Справа № 360/3350/20
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2021-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
19 березня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3350/20
Суддя Луганського окружного адміністративного суду Шембелян В.С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 360/3350/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області про визнання протиправним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення,-
08 вересня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) із позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області (далі - відповідач, ГУ ДСНС у Луганській області), в якому, з урахуванням уточнення, просв суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ № 293-НО від 15.09.2020 Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганський області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині пункту 1 вказаного наказу відносно застосування до ОСОБА_1 , начальника відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Лисичанського міського управління Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області, дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани.
В прохальній частині позову також заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача суми судових витрат на правничу допомогу в розмірі 6000 грн.
До позову також були надані: договір про надання юридичної допомоги від 28.08.2020, копія свідоцтва адвоката №749 від 19.02.2003, ордер про надання правової допомоги серії ЛГ №005247, виданий на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 28.08.2020, квитанція №280820 від 28.08.2020 (т. 1 а.с. 52, 53, 57,58). Вказані документи зазначені в переліку додатків до позову.
В судовому засіданні 15.02.2021 до закінчення судових дебатів позивач подав заяву в порядку ч. 7 ст. 139 КАС України, в якій повідомив суд, що після розгляду справи ним будуть додатково подані документи на підтвердження наданих адвокатом послуг (т.2 а.с.11).
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 вказаний адміністративний позов у справі № 360/3350/20 задоволено повністю.

Питання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, надану позивачу, судом не вирішувалось у зв`язку з наявністю заяви позивача від 15.02.2021, отже наявні підстави для постановлення додаткового рішення відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України.

18 лютого 2021 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про долучення до матеріалів справи доказів на підтвердження наданих адвокатом послуг з додатками: договором про надання правової допомоги №16/06/20 від 16.06.2020, додатковим договором про надання правової допомоги від 16.06.2020, актом виконаних робіт (наданих послуг) від 15.02.2021.

Ухвалою суду від 12 березня 2021 року зазначене питання призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

19 березня 2021 року через канцелярію суду від Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області надійшли заперечення щодо заяви ОСОБА_1 про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, в обгрунтування якого зазначено, що серед наявних документів відсутні будь-які підтвердження сплати позивачем визначених сум на користь адвоката (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Відповідач зазначив, що в копії додаткового договору про надання правової допомоги, який сторони уклали 16 червня 2020 року, в передостанній графі таблиці послуг зазначено про фактичну оплату послуг адвоката, які він має надати за цим та основним договором, що станом на 28.08.2020 складає - 6000 грн, залишок відсутній. Зазначені дані надруковані на комп`ютері та скріплені підписами сторін, що свідчить, на думку відповідача про фальсифікацію цих документів, які надані позивачем на підтвердження понесених ним витрат.

Головне управління звертає увагу суду, що позивач, відповідно до вимог чинного законодавства України, має надати суду документи, що свідчать про надання правничої допомоги в рамках певної справи. В жодному документі, наданому позивачем на підтвердження витрат, не визначено в рамках якої саме справи надається правнича допомога. Тобто, надані позивачем документи не підтверджують, що витрати понесені ним на правничу допомогу стосуються саме справи 360/3350/20.

Також відповідач зазначив, що не підлягають відшкодуванню послуги адвоката, що надавалися під час службового розслідування відносно позивача, вказані в акті від 15.02.2021, оскільки такі послуги не стосуються судового процесу, отже не є витратами у справі, оскільки позовна заява у справі № 360/3350/20 подана позивачем 8 вересня 2020 року, а, протягом розгляду справи № 320/3350/20 жодного службового розслідування, яке б мало відношення до спірного питання, Головним управлінням не проводилось. Крім того, відповідно до Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах і підрозділах цивільного захисту, затвердженої наказом МВС України від 05.05.2015 № 515, участь адвоката у службовому розслідуванні не передбачена. Отже, на думку відповідача, позивачем не виконано умов чинного законодавства щодо документального підтвердження витрат на правничу допомогу.

Сторони у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду заяви про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 5 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 3 ст. 252 КАС України передбачено, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Положеннями ч. 4 ст. 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника; особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Стаття 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" передбачає, що двокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера. Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Вимоги пункту 4 рішення Ради адвокатів України № 41 «Про затвердження Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції» від 12 квітня 2019 року дозволяють адвокатам України в строк до 01 січня 2022 року використовувати Типову форму ордера, виготовлену друкарським способом на замовлення ради адвокатів регіону відповідно до Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затверджене рішенням Ради адвокатів України № 36 від 17 грудня 2012 року.

Згідно з вимогами підпункту 12.3 пункту 12 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затверджене рішенням Ради адвокатів України № 36 від 17 грудня 2012 року ордер обов`язково містить такий реквізит як посилання на договір про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа.

Враховуючи зазначені вимоги законодавства, суд дійшов висновку, що саме ордер, визначений КАС України як документ, що посвідчує повноваження адвоката як представника є підставою для його участі у справі та містить реквізити договору про надання правової допомоги, на підставі якого його видано, отже, є належним доказом у справі на підтвердження тих обставин, за яким саме договором про надання правової допомоги надавалися адвокатські послуги клієнту для представлення його інтересів в суді.

Отже, саме за договором про надання правової допомоги, реквізити якого зазначені в ордері, має бути складений акт виконаних робіт / наданих послуг чи інші документи як докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, пов`язаних з розглядом певної справи в суді, та їх вартості, якщо інше не встановлено самим договором.

Судом на підставі матеріалів справи встановлено, що позивач 08.09.2020 звернувся до суду з позовом в цій справі, до якого додав також:

- договір з адвокатом Костєвим Ю.Ф. про надання правової допомоги б/н від 28.08.2020,

-ордер адвоката Костєва Ю.Ф. серії ЛГ №005247 від 28.08.2020, в якому є посилання на договір про надання правової допомоги б/н від 28.08.2020 (на підставі якого судом допущено до участі у справі адвоката Костєва Ю.Ф. як представника позивача у справі № 360/3350/20).

- квитанцію №280820 від 28.08.2020 про отримання грошових коштів на суму 6000 грн від позивача адвокатом Костєвим Ю.Ф., в якій не зазначено за яким саме договорм (як передоплата чи на підставі якого саме акту про надані послуги) позивачем сплачені ці кошти (т.1 а.с. 11, 52, 57, 58).

Акту виконаних робіт / наданих послуг, що складений на підставі договору про надання правової допомоги від 28.08.2020 позивач суду не надав.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що сторона позивача не надала суду належних та достатніх доказів на підтвердження тих обставин, що витрати позивача, підтверджені квитанцією №280820 від 28.08.2020, здійснені ним саме за послуги з надання правової допомоги за договором від 28.08.2020, на підставі якого адвокат Костєв Ю.Ф. як представник приймав участь в розгляді справи № 360/3350/20.

В той же час зміст наданих позивачем разом з заявою від 18 лютого 2021 року документів (договору про надання правової допомоги №16/06/20 від 16.06.2020, додаткового договору про надання правової допомоги від 16.06.2020, акту виконаних робіт (наданих послуг) від 15.02.2021) свідчить про те, що акт виконаних робіт (наданих послуг) від 15.02.2021 складено позивачем та адвокатом Костєвим Ю.Ф. саме на підтвердження факту надання послуг за договором про надання правової допомоги від 16.06.2020 та додаткового договору про надання правової допомоги від 16.06.2020, які фактично оплачено станом на 15.02.2021. При цьому ордер про надання правової допомоги позивачу, в якому зазначені реквізити договору про надання правової допомоги №16/06/20 від 16.06.2020, додаткового договору про надання правової допомоги від 16.06.2020 суду під час розгляду справи № 360/3350/20 стороною позивача не надавався.

Отже, суд також не має підстав для висновку, що витрати позивача, підтверджені квитанцією №280820 від 28.08.2020, здійснені ним саме за послуги з надання правової допомоги за договором №16/06/20 від 16.06.2020, додатковим договором про надання правової допомоги від 16.06.2020, а також що послуги, факт надання яких підтверджено актом виконаних робіт (наданих послуг) від 15.02.2021, пов`язані саме з розглядом справи № 360/3350/20.

Також суд погоджується з думкою відповідача, що копія додаткового договору про надання правової допомоги, який сторони уклали 16 червня 2020 року є неналежним доказом в цій справі, оскільки містить суперечливі відомості. Так, в передостанній графі таблиці послуг адвоката, які він має надати за цим та основним договором (від 16.06.2020), вказано, що станом на 28.08.2020 ці послуги в сумі - 6000 грн вже сплачені.

Відповідно до частини першої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, стороною позивача не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження витрат позивача на правову допомогу саме в цій адміністративній справі в сумі 6000,00 грн., а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення цієї суми з відповідача на користь позивача в порядку розподілу судових витрат у справі.

Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 252, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 360/3350/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області про визнання протиправним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя В.С. Шембелян