Справа № 804/8909/16
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2021-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2021 року Справа № 804/8909/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОлійника В. М.
за участі секретаря судового засіданняЛоби Е.Г.
позивача представника відповідача ОСОБА_1 Деркач І.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,-
12 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача-1: начальника відділу роботи з кадрами прокуратури Дніпропетровської області Крапивної О.В., відповідача-2: заступника прокурора Дніпропетровської області Черкашина Ю.О., відповідача-3: першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_2 , відповідача-4: начальника відділу - головного бухгалтера прокуратури Дніпропетровської області Гіляки Р.Г., в якому просить:
визнати дії начальника відділу роботи з кадрами прокуратури Дніпропетровської області Крапивної О.В. при наданні ОСОБА_1 відповіді від 09.11.2016 № 11-5653-16 такими, що суперечать вимогам Закону України "Про звернення громадян";
визнати дії заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_3 , першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_2 та начальника відділу - головного бухгалтера ОСОБА_4 при наданні відповідей-довідок від 13.06.2016 № 18-199 вих-16 та від 07.11.2016 № 18-265 вих. 16 у частині зазначення посадового окладу у сумі 2083, 00 грн. та надбавки за вислугу років у розмірі 40% у сумі - 887, 20 грн. неправомірними та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства України, у тому числі Закону України "Про прокуратуру", Закону України "Про звернення громадян" та постанові КМУ від 09.12.2015 № 1090;
зобов`язати посадових осіб прокуратури Дніпропетровської області надати ОСОБА_1 відповідь-довідку із зазначенням посадового окладу та надбавки за вислугу років у сумах та розмірах з урахуванням вимог статті 81 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII та постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1090 (у редакціях, що діяли на час звернення ОСОБА_1 до прокуратури).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на його звернення до прокуратури Дніпропетровської області про отримання довідки про розмір заробітної плати прокурора за відповідною посадою, з якої він вийшов на пенсію, йому було надано відповіді за підписом заступника прокурора області ОСОБА_3 та начальника відділу-головного бухгалтера ОСОБА_4 , а також за підписом першого заступника прокурора області ОСОБА_5 про те, що позивач дійсно працював у прокуратурі Дніпропетровської області на посаді старшого прокурора відділу. Крім того, 09.11.2016 за № 11-5653-16 начальником відділу роботи з кадрами прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 позивачу надана відповідь з роз`ясненнями статті 81 Закону України «Про прокуратуру» і постанов КМУ від 09.12.2015№ 1090 та від 07.05.2008 № 425.
Позивач вважає дії начальника відділу роботи з кадрами прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 при наданні йому відповіді від 09.11.2016 № 11-5653-16 такими, що суперечать вимогам Закону України «Про звернення громадян», надані позивачу довідки-відповіді від 13.06.2016 (№ 18-199вих16), від 07.11.2016 (№ 18-265вих16) помилковими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства України, а дії заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_3 , першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_2 та начальника відділу-головного бухгалтера ОСОБА_4 при прийнятті таких рішень такими, що порушують вимоги Конституції України та чинного законодавства України, у тому числі законів України «Про звернення громадян», «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII, постанови КМУ від 09.12.2015 № 1090, у частині зазначення посадового окладу у сумі 2083,00 грн., а також суми надбавки за вислугу років у розмірі 40 % - 887,20 грн.
Постановою від 30 січня 2017 року Дніпропетровський окружний адміністративний суд позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнив частково, а саме вирішив:
визнати дії заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_3 , першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_2 та начальника відділу-головного бухгалтера ОСОБА_4 при наданні відповідей-довідок від 13.06.2016 №18-199 вих.16 і від 07.11.2016 № 18-265 вих.16 у частині зазначення посадового окладу у сумі 2083,00 грн. та надбавки за вислугу років у розмірі 40% у сумі - 887,20 грн. неправомірними та такими, що суперечить вимогам чинного законодавства України, у тому числі Законам України «Про прокуратуру» та постанови КМУ від 09.12.2015 № 1090;
зобов`язати посадових осіб прокуратури Дніпропетровської області надати ОСОБА_1 відповідь-довідку із зазначенням посадового окладу та надбавки за вислугу років у сумах та розмірах з урахуванням вимог статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII та постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1090 (у редакції, що діяла на час звернень ОСОБА_1 до прокуратури);
у решті позовних вимог відмовлено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду 06 квітня 2017 року скасовано постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 січня 2017 року та прийнято нову, згідно якої у задоволенні позову ОСОБА_1 до Начальника відділу роботи з кадрами прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , Заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_3 , Першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_2 , Начальника відділу головного бухгалтера прокуратури Дніпропетровської області Гіляки Р.Г. про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 18 грудня 2020 року скасовано постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.01.2017 р. та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2017 р. у справі №804/8909/16, а справу за позовом ОСОБА_1 до начальника відділу роботи з кадрами прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_3 , першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_2 , начальника відділу-головного бухгалтера прокуратури Дніпропетровської області Гіляки Р.Г. про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справ від 18.01.2021 р., адміністративну справу №804/8909/16 передано на розгляд судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_7 .
Ухвалою суду від 25 січня 2021 року суд прийняв до провадження адміністративну справу №804/8909/16 та призначив підготовче засідання на 09 годину 00 хвилин 16 лютого 2021 року.
Ухвалою суду від 16 лютого 2021 року суд здійснив процесуальне правонаступництво у справі №804/8909/16, а саме замінив відповідачів: начальника відділу роботи з кадрами прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_3 , першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_2 , головного бухгалтера прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 на Дніпропетровську обласну прокуратуру.
16 лютого 2021 року на адресу суду від представника Дніпропетровської обласної прокуратури надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, враховуючи наступне.
Щодо твердження позивача про невірне зазначення у довідці посадового окладу, представник відповідача зазначив, що згідно з ч. 1 ст. 85 Закону України "Про прокуратуру" розмір посадових окладів, надбавок за вислугу років та інших виплат працівників органів прокуратури (державних службовців, службовців, інших працівників) встановлюються Кабінетом Міністрів України. Разом з тим, відповідно до п. 11 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджету Фонду соціального страхування.
Пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України від 28.12.2014 «Про Державний бюджет України на 2015 рік» (зі змінами і доповненнями) установлено, що частина другої статті 33, статті 81 Закону України «Про прокуратуру» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Пунктом 11 Прикінцевих положень Закону України від 25.12.2015 «Про Державний бюджет України на 2016 рік» установлено, що норми і положення частини другої статті 33, статті 81 Закону України «Про прокуратуру» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів та бюджету Фонду соціального страхування України.
Таким чином, Дніпропетровська обласна прокуратура не наділена правом самостійно, без правового врегулювання та фінансової можливості збільшувати видатки з Державного бюджету України, здійснювати перерахунок та виплату заробітної плати прокурорів.
При наданні відповіді ОСОБА_1 та визначенні розміру посадового окладу в сумі 2083,00 грн. прокуратура області виходила з розміру, зазначеному у додатку №2 до Постанови КМУ №505, графа «поза групою».
Таким чином, вказуючи у названих довідках посадовий оклад у розмірі 2083 грн., відповідач виходив із фактичного розміру посадових окладів, які були встановлені у кошторисі та виплачувалися працюючим прокурорам станом на час звернення ОСОБА_1 , та не мав повноважень для визначення будь-яких інших сум.
Щодо визначення у довідці розміру надбавки за вислугою років представник відповідача наголосив, що остання визначена відповідно до п. 5 Порядку виплати надбавки за вислугу років №425, де максимальний розмір зазначеної надбавки становив 40% посадового окладу (стаж роботи - понад 25 років).
Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1090 прокурорам, які проходять службу в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах, виплачується щомісячна надбавка за вислугу років у розмірах: за наявності стажу роботи понад 1 рік - 10%, понад 3 роки - 15%, понад 5 років - 18%, понад 10 років - 20 відсотків, понад 15 років - 25%, понад 20 років - 30%, понад 25 років - 40%, понад 30 років - 45%, понад 35 років - 50% посадового окладу.
Згідно з п. 2 Порядку №1090 його дія поширюється на прокурорів, військовослужбовців, які проходять службу в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах, слідчих органів прокуратури та інших працівників органів прокуратури.
Оскільки позивач 02.09.2013 р. звільнений з органів прокуратури Дніпропетровської області та не є діючим працівником органів прокуратури, у спірних довідках правомірно вказано надбавку за вислугу років у розмірі 40%.
22 лютого 2021 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній не погоджується з посиланням відповідача на постанову КМУ від 07.05.2008 року №425, якою затверджено Порядок виплати щомісячної надбавки за вислугу років працівникам органів прокуратури, оскільки на час звернення до відповідача за довідкою, зазначена постанова КМУ втратила чинність.
Також позивач вважає безпідставним посилання відповідача на те, що відповідно до п. 2 Порядку, затвердженого постановою КМУ № 1090 від 09.12.2015, його дія поширюється на прокурорів, які проходять службу в органах прокуратури, а тому до позивача начебто має застосовуватися виключно Порядок, затверджений вже скасованою постановою КМУ від 07.05.2008 № 425.
Щодо визначення суми окладу, позивач наголосив, що в оспорюваних ним відповідях відповідача вказано на те, що оклад прокурора у 2016 році за відповідною посадою складав 2083,00 грн. з урахуванням постанов КМУ від 31.05.2012 № 505 (Додаток 2 до постанови № 505, графа «поза групою»: 1645 - 1688 грн.) та від 09.12.2015 № 1013 (з підвищенням на 25 відсотків посадового окладу).
Проте, така позиція не узгоджується з відповіддю Генеральної прокуратури України від 07.03.2017 р. № 18-254 вих-17.
Зокрема постановою КМУ від 31.05.2012 р. № 505 (в редакції, чинній на час оспорюваних правовідносин) передбачено схеми посадових окладів усіх прокурорів усіх органів прокуратури України. При цьому редакція постанови КМУ від 31.05.2012 № 505 не змінювалася у період з моменту направлення позивачем звернень до відповідачів у 2016 році до часу отримання відповіді Генеральної прокуратури України від 07.03.2017 № 18-254вих-17.
Так, Додаток 1 до постанови КМУ від 31.05.2012 № 505 (в редакції, чинній на час оспорюваних правовідносин) чітко визначав посадові оклади, зокрема, першого заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (3507 - 3545 грн.) та заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (3445 - 3483 грн.).
Останнє судове засідання по даній справі відбулося 11 березня 2021 року.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, адміністративний позов просив задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити позивачу у задоволенні позову, підтримавши доводи викладені у відзиві.
Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 - позивач, 02.09.2013 р. був звільнений з органів прокуратури Дніпропетровської області за власним бажанням з посади прокурора відділу.
13.06.2016 року та 07.11.2016 року позивач звернувся до прокуратури Дніпропетровської області з метою отримання довідки про розмір заробітної плати прокурора за відповідною посадою, з якої позивач вийшов на пенсію.
Крім того, 09.11.2016 за № 11-5653-16 начальником відділу роботи з кадрами прокуратури Дніпропетровської області Крапивної О.В. позивачу була надана відповідь з роз`ясненнями статті 81 Закону України «Про прокуратуру» і постанов КМУ від 09.12.2015 № 1090 та від 07.05.2008 № 425.
Як зазначено у відповіді начальника відділу Крапивної О.В. від 09.11.2016 № 11-5653- 16, норми статті 81 Закону України «Про прокуратуру» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Згідно із статтею 81 Закону України «Про прокуратуру» та постанови КМУ від 09.12.2015 № 1090 прокурорам, які проходять службу виплачується щомісячна надбавка за вислугу років у відповідних розмірах, зокрема понад 35 років - 50 відсотків посадового окладу.
У своєму зверненні до прокуратури Дніпропетровської області від 27.10.2016 року ОСОБА_1 зазначив, що його стаж складає понад 35 років, а тому у довідці щодо розміру місячного заробітку прокурора за відповідною посадою з якої позивач вийшов на пенсію, надбавка за вислугу років має складати 50 відсотків посадового окладу, а не 40.
Встановлені обставини справи, які не заперечуються сторонами, свідчать про те, що стаж роботи позивача складає понад 35 років, на час виходу позивача на пенсію максимальний розмір надбавки за вислугу років становив 40 % посадового окладу при стажі роботі понад 25 років.
Спірним питанням у даній справі є питання чи вірно відповідач зазначив у довідці, що витребував позивач, посадовий оклад в сумі 2083,00 грн. та надбавку за вислугою років у розмірі 40% у сумі 887,20 грн.
Відповідно до пункту 14 частини першої статті 92 Конституції України організація і діяльність прокуратури визначається виключно законом України.
14.10.2014 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ (далі - Закон №1697-VІІ), який набрав чинності 15.07.2015. Даний Закон визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України.
Відповідно до частини 2 статті 81 Закону України №1697-VІІ від 14.10.2014 «Про прокуратуру» заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за: 1) вислугу років; 2) виконання обов`язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством. Преміювання прокурорів здійснюється в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці.
Частиною 3 статті 81 Закону України №1697-VІІ від 14.10.2014 «Про прокуратуру» встановлено, що посадовий оклад прокурора місцевої прокуратури встановлюється у розмірі 12 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 липня 2015 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2016 року - 11 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2017 року - 12 мінімальних заробітних плат.
Відповідно до статті 81 Закону України №1697-VІІ від 14.10.2014 «Про прокуратуру» посадові оклади інших прокурорів установлюються пропорційно до посадового окладу прокурора місцевої прокуратури з коефіцієнтом: 1) прокурора регіональної прокуратури - 1,2; 2) прокурора Генеральної прокуратури України - 1,3.
Відповідно до частини 7 статті 81 Закону України №1697-VІІ від 14.10.2014 «Про прокуратуру» прокурорам виплачується щомісячна надбавка за вислугу років у розмірах: за наявності стажу роботи понад один рік - 10 відсотків, понад 3 роки - 15 відсотків, понад 5 років - 18 відсотків, понад 10 років - 20 відсотків, понад 15 років - 25 відсотків, понад 20 років - 30 відсотків, понад 25 років - 40 відсотків, понад 30 років - 45 відсотків, понад 35 років - 50 відсотків посадового окладу. Порядок виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам затверджується Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, Законом України №1697-VІІ від 14.10.2014 «Про прокуратуру» визначено, зокрема, розмір посадового окладу прокурора регіональної прокуратури.
Відповідно до п.13 Розділу XIII Закону №1697-VІІ від 14.10.2014 «Про прокуратуру», Кабінету Міністрів України доручено: у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону: привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити приведення нормативно-правових актів міністерств та інших відповідних центральних органів виконавчої влади України у відповідність із цим Законом.
Статтею 89 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що фінансування прокуратури здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності прокуратури здійснюються Генеральною прокуратурою України.
Відповідно до статті 90 Закону України «Про прокуратуру» фінансування прокуратури здійснюється згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими Генеральним прокурором України, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний бюджетний період.
У свою чергу, пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України №80-VІІІ від 28.12.2014 «Про Державний бюджет України на 2015 рік» (зі змінами і доповненнями) установлено, що частина другої статті 33, статті 81 Закону України «Про прокуратуру» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Пунктом 11 Прикінцевих положень Закону України №928-VІІІ від 25.12.2015 «Про Державний бюджет України на 2016 рік» установлено, що норми і положення частини другої статті 33, статті 81 Закону України «Про прокуратуру» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів та бюджету Фонду соціального страхування України.
Зазначені положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» не визнавалися неконституційними у встановленому законом порядку.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що при розрахунку заробітної плати та визначенні посадового окладу, з якого розраховується розмір встановлених позивачу надбавок, відповідачем, у спірному періоді, застосовувалися положення постанови Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012 (із зміна та доповненнями) «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» та постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».
Відповідно до статті 99 КЗпП України оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно- правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.
Положеннями частини 2 статті 8 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що умови та розміри оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 13 Закону України «Про оплату праці» оплата праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законодавчих та інших нормативних актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів у межах бюджетних асигнувань та інших позабюджетних доходів. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.
Як зазначено вище, положеннями статей 89, 90 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що фінансування прокуратури здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Законами України про Державний бюджет України на 2015 та 2016 роки визначено, що положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
На час виникнення спірних правовідносин оклади та умови оплати праці працівників органів прокуратури були врегульовані постановою КМУ №505 від 31.05.2012 (із змінами та доповненнями) та постановою КМУ №1013 від 09.12.2015, при цьому, розмір окладу, зазначений в цих постановах, був іншим, ніж визначено Законом України «Про прокуратуру». Отже, Кабінет Міністрів України покладені на нього п.13 Розділу XIII Закону №1697-VІІ від 14.10.2014 «Про прокуратуру» обов`язки щодо приведення його нормативно- правових актів у відповідність із цим законом у тримісячний строк не виконав.
Відповідно до частин першої та другої статті 23 Бюджетного кодексу, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.
Частиною першою статті 51 Бюджетного кодексу встановлено, що керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.
Враховуючи викладене, оскільки з часу набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» Кабінетом Міністрів України зміни до постанови КМУ №505 щодо умов оплати праці, зокрема, розмірів окладів працівників прокуратури, не внесено, а Законами України про Державний бюджет України на 2015 та 2016 роки видатки на реалізацію положень статті 81 Закону України «Про прокуратуру» не передбачено, прокуратура Дніпропетровської області, як розпорядник бюджетних коштів, не мала правових підстав для нарахування заробітної плати та нарахування пенсійних виплат поза межами видатків державного бюджету на оплату праці таких працівників у розмірах інших, ніж встановлено Кабінетом Міністрів України.
Отже, враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що визначення відповідачем у довідках посадового окладу прокурора на посаді, яку займав позивач до виходу на пенсію, у 2016 році в розмірі 2083 грн. є вірним.
Щодо визначення у довідках розміру надбавки за вислугою років у розмірі 40%, суд має зазначити наступне.
Відповідно до Закону України «Про прокуратуру» до складових заробітної плати прокурора включено, зокрема, і надбавку за вислугу років.
На виконання вимог Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2015 № 1697-VII відповідно до постанови КМУ від 09.12.2015 № 1090, яка набрала чинності з 05.01.2016, затверджено новий Порядок виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури (далі - Порядок 1090).
Таким чином, на час звернень позивача до прокуратури у 2016 році діяв Порядок, затверджений постановою КМУ від 09.12.2015 № 1090.
Згідно Порядку №1090 прокурорам, які проходять службу в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах, виплачується щомісячна надбавка за вислугу років у розмірах: за наявності стажу роботи понад 1 рік - 10%, понад 3 роки - 15%, понад 5 років - 18%, понад 10 років - 20 відсотків, понад 15 років - 25%, понад 20 років - 30%, понад 25 років - 40%, понад 30 років - 45%, понад 35 років - 50% посадового окладу.
Як було зазначено вище, позивач має стаж служби в органах прокуратури більше 35 років.
Суд не приймає доводи та посилання відповідача на постанову КМУ від 07.05.2008 № 425, оскільки на час звернень позивача до прокуратури у 2016 році остання вже втратила чинність.
Таким чином, визначення відповідачем у довідках № 18-199вих16 та № 18-265вих16 надбавки за вислугу років у розмірі 40% від окладу є протиправним.
У зв`язку з цим суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині шляхом визнання протиправними дій прокуратури Дніпропетровської області при наданні ОСОБА_1 відповідей-довідок від 13.06.2016 №18-199 вих.16 і від 07.11.2016 № 18-265 вих.16 у частині зазначення надбавки за вислугу років у розмірі 40%. та зобов`язання Дніпропетровську обласну прокуратуру надати ОСОБА_1 відповідь-довідку із зазначенням надбавки за вислугу років у розмірі 50 % відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1090, у редакціях, що діяли на час звернень ОСОБА_1 до прокуратури у 2016 році.
Відповідно до частини 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову.
Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії прокуратури Дніпропетровської області при наданні ОСОБА_1 відповідей-довідок від 13.06.2016 №18-199 вих.16 і від 07.11.2016 № 18-265 вих.16 у частині зазначення надбавки за вислугу років у розмірі 40%.
Зобов`язати Дніпропетровську обласну прокуратуру надати ОСОБА_1 відповідь-довідку із зазначенням надбавки за вислугу років у розмірі 50 % відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1090, у редакціях, що діяли на час звернень ОСОБА_1 до прокуратури у 2016 році.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 22 березня 2021 року.

Суддя В.М. Олійник