Справа № 826/975/18
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2021-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2021 року м. Київ № 826/975/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані"
до третя особа Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Харківська міська рада
провизнання протиправними та скасування рішень,
за участі представників :

від позивача - не прибув,

від відповідача - не прибув,

від третьої особи - не прибув,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Управління Держгеокадастру у місті Харкові Харківської області, у якому просить визнати протиправним та скасувати витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (кадастровий номер :13:009:0021), який є додатком до листа відповідача від 19.11.2013 № 4246/08, оскільки він оформлений із порушенням норм законодавства.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Харківську міську раду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва замінено відповідача - Управління Держгеокадастру у місті Харкові Харківської області на його правонаступника - Головне управління Держгеокадастру у Харківській області.

Позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог у справі № 826/975/18 в якій позовні вимоги викладено в наступній редакції: "1. Визнати протиправним та скасувати витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (кадастровий номер :13:009:0021), який є додатком до листа Управління Держземагенства у м. Харкові Харківської області від 19.11.2013 №4246/08.

2. Визнати протиправним та скасувати витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (кадастровий номер :13:009:0021), який сформований ГОЛОВНИМ УПРАВЛІННЯМ ДЕРЖГЕОКАДАСТРУ У ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ 26.05.2017".

Зазначене збільшення позовних вимог прийнято судом.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що оскаржувані витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (кадастровий номер :13:009:0021) оформлені зі зазначенням коефіцієнтів, які не відповідають технічній документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, що підтверджується даними судової експертизи призначеної в рамках господарської справи № 922/4255/15. Також позивач зазначив про те, що витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (кадастровий номер :13:009:0021), який є додатком до листа Управління Держземагенства у м. Харкові Харківської області від 19.11.2013 №4246/08 оформлений на підставі нормативно грошової оцінки, яка не набрала чинності.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, відзиву на позовну заяву суду не надав, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Третьою особою надано письмові пояснення на позовну заяву в яких зазначено про те, що за результатами розгляду господарської справи №922/4255/15 суд дійшов висновку, що витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 13.12.2017 № 70/17-14 та інформація, що в йому міститься відповідає вимогам земельного законодавства, у той час як судова експертиза за результатами якої було складено висновок судових експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 13.12.2017 №70/17-14 була проведена з порушенням вимог законодавства, що регламентує призначення та проведення судових експертиз, а отже висновок експертів є таким, що суперечить завданням та питанням що ставляться перед земельно - технічною експертизою. Також третя особа зазначила про те, що витяг з технічної документації нормативно грошової оцінки міг бути сформований з моменту затвердження такої документації, а застосовуватись з 01.01.2014, про що зазначено і безпосередньо в примітках самого витягу, а тому видача його до введення в дію нормативної грошової оцінки землі м. Харкова станом на 01.01.2013, з зазначенням дати, з якої він застосовується не є підcтавою для його скасування чи визнання недійсним.

Представником третьої особи надано суду клопотання про залишення позову без розгляду в якому викладено прохання залишити позовну заяву без розгляду з огляду на порушення позивачем строку на звернення до суду. Враховуючи те, що позовні вимоги позивач обґрунтовує даними про які він дізнався з Висновку судової земельно - технічної експертизи від 13.12.2017 № 70/17-41, яка була призначена в рамках господарської справи №922/4255/15, суд дійшов висновку про те, що звернувшись 16.01.2018 до суду позивач не порушив строк на звернення до суду, а отже підстави для залишення позову без розгляду відсутні.

Під час судового розгляду справи, судом встановлено наступне.

19.11.2013 Управління Держземагенства у м. Харкові Харківської області на підставі даних технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харків станом на 01.01.2013, затвердженої рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 № 1209/13 сформовано витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки із кадастровим номером :13:009:0021, який є додатком до листа Управління Держземагенства у м. Харкові Харківської області від 19.11.2013 за № 4246/08.

26.05.2017 Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області сформовано витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер якої :13:009:0021.

Не погоджуючись з витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер якої :13:009:0021 від 19.11.2013 та від 26.05.2017, вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про те, що права та інтереси за захистом яких позивач звернувся до суду не були порушені з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 21 Закону України "Про оренду землі" (в редакції чинній до 12.02.2015) орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Частинами першою та другою статті 21 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 288.5 статті 288 Податкового кодексу України (в редакції чинній станом на 19.11.2013) розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом.

Пунктом 288.5 статті 288 Податкового кодексу України (в редакції чинній станом на 26.05.2017) встановлено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки; може перевищувати граничний розмір орендної плати, встановлений у підпункті 288.5.2, у разі визначення орендаря на конкурентних засадах; для пасовищ у населених пунктах, яким надано статус гірських, не може перевищувати розміру земельного податку; для баз олімпійської, паралімпійської та дефлімпійської підготовки, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України, не може перевищувати 0,1 відсотка нормативної грошової оцінки.

Частиною першою статті 13 Закону України "Про оцінку земель" передбачено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться, зокрема, у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оцінку земель", нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Статтею 18 Закону України "Про оцінку земель" (в редакції чинній на момент існування спірних правовідносин) встановлено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, незалежно від їх цільового призначення, проводиться не рідше, ніж один раз на 5 - 7 років.

Частиною першою статті 20 Закону України "Про оцінку землі" визначено, що за результатами нормативної грошової оцінки земель складається технічна документація.

Відповідно до статті 15 зазначеного Закону підставою для проведення оцінки земель, у тому числі нормативної грошової оцінки земельних ділянок, є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Згідно з положеннями статті 23 Закону України «Про оцінку землі» виготовлена технічна документація нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.

Пунктом 271.2 статті 271 Податкового кодексу України (в редакції чинній на 19.11.2013) встановлено, що рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Згідно з пунктом 271.2 статті 271 Податкового кодексу України (в редакції чинній станом на 26.05.2017) рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок розташованих у межах населених пунктів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Таким чином, нормативна грошова оцінка землі проводиться в обов`язковому порядку для визначення розміру орендної плати за землі комунальної та державної форм власності. При цьому, технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, затверджується рішенням відповідної сільської, селищної чи міської ради. Таке рішення офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 02.03.2016 у справі № 3-476гс15, Верховного Суду від 31.07.2018 у справі № 804/7823/14, від 30.10.2018 у справі № 804/2111/14.

Технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 затверджено рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 № 1209/13. Докази на підтвердження оскарження вказаного рішення, його скасування, чи визнання в судовому порядку протиправним у суду відсутні.

Відповідно до частини другої статті 20 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку стосовно окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про оцінку земель» витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.1995 № 213 затверджено Методику нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів.

Згідно з пунктом 21 вказаної Методики (в редакції чинній на 19.11.2013) дані за результатами проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земель, що видається територіальним органом Держземагентства за місцезнаходженням земельної ділянки у строк, що не перевищує семи робочих днів з дати надходження відповідної заяви.

Пунктом 21 Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.1995 № 213 визначено, що дані за результатами проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земель, що видається територіальним органом Держгеокадастру за місцезнаходженням земельної ділянки у строк, що не перевищує трьох робочих днів з дати надходження відповідної заяви.

Отже, витяг з технічної документації є документом, який оформлюється за результатом проведення нормативної грошової оцінки та відображає дані стосовно окремої земельної ділянки. Тобто витяг складається на основі розрахованих у встановленому порядку показників (коефіцієнтів), які визначені у технічній документації, що затверджується рішенням відповідної сільської, селищної або міської ради.

Позивач просить визнати протиправним та скасувати витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (кадастровий номер :13:009:0021), який є додатком до листа Управління Держземагенства у м. Харкові Харківської області від 19.11.2013 №4246/08 та був отриманий Департаментом земельних відносин на виконання рішень 25 сесії Харківської міської ради 6 скликання № 1209/13 від 03.07.2013 «Про затвердження «Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013», 26 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 25.09.2013 № 1269/13 «Про затвердження «Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013», рішення 19 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 27.02.2008 № 41/08 «Про затвердження Положення про порядок визначення розмірів орендної плати при укладанні договорів оренди землі в м. Харкові» (зі змінами та доповненнями), 21 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 19.12.2012 № 960/12 «Про Порядок оформлення договорів оренди землі у місті Харкові» та витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (кадастровий номер :13:009:0021), який сформований Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області 26.05.2017.

Частинами першою та другою статті 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Пунктами 18, 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

З огляду на зазначене враховуючи те, що витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, а лише носить інформаційний характер, він не є рішенням суб`єкта владних повноважень.

При цьому, як зазначив Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

З огляду на зазначене суд дійшов висновку про те, що позивач у даній справі обрав неналежний спосіб захисту своїх прав, оскільки визнання протиправним та скасування витягу з технічної документації не вплине на обсяг прав та обов`язків позивача, зокрема, не змінить фактичне значення коефіцієнтів, що застосовані під час здійснення нормативної грошової оцінки землі, так само як і самого значення нормативної грошової оцінки землі. При цьому належним способом захисту у даній справі є оскарження рішення міськради, яким затверджено технічну документацію щодо нормативної грошової оцінки землі, або оскарження дій відповідачів щодо застосування при розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідних локальних коефіцієнтів, з якими позивач не погоджується.

Частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

В справі «East/West Alliance Limited» проти України» (№ 19336/04) Суд вказує, що дія статті 13 вимагає надання національного засобу юридичного захисту у спосіб, який забезпечує вирішення по суті поданої за Конвенцією «небезпідставної скарги» та відповідне відшкодування, хоча договірним державам надається певна свобода дій щодо вибору способу, в який вони виконуватимуть свої конвенційні зобов`язання за цим положенням. Межі обов`язків за статтею 13 різняться залежно від характеру скарги заявника відповідно до Конвенції. Незважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці (Kudla v. Poland № 30210/96).

Крім того, у пункті 227 рішення у справі «Кудла проти Польщі» Суд вказав, що стаття 13 Конвенції гарантує на національному рівні доступність засобу юридичного захисту, здатного забезпечувати втілення в життя змісту конвенційних прав і свобод, незалежно від того, у якій формі вони закріплені в національному правовому порядку. Отже, дія статті 13 вимагає надання національного засобу юридичного захисту у спосіб, який забезпечує вирішення по суті поданої за Конвенцією «небезпідставної скарги» та відповідне відшкодування, хоча договірним державам надається певна свобода дій щодо вибору способу, в який вони виконуватимуть свої конвенційні зобов`язання за цим положенням. Межі обов`язків за статтею 13 різняться залежно від характеру скарги заявника відповідно до Конвенції. Незважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці; використанню засобів захисту не повинні невиправдано та необґрунтовано перешкоджати дії чи бездіяльність органів влади держави-відповідача (рішення у справі «Аксой проти Туреччини» (Aksoy v. Turkey), пункт 95 та рішення у справі «Кудла проти Польщі» (Kudla v. Poland), заява № 30210/96, пункт 157).

Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29).

Аналогічна позиція викладена в Верховним судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 12.11.2018 у справі № 814/789/17.

Керуючись статтями 241, 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані" (04074, м. Київ, вул. Лугова, 12, ) до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (61145, Харківська обл., місто Харків, вул. Космічна, буд. 21, 8-9 поверх), третя особа Харківська міська рада (61003, Харківська обл., м. Харків, вул. Квітки - Основ`яненка, буд. 7, ) про визнання протиправними та скасування рішень - відмовити повністю.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов