Справа № 560/83/20
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 березня 2021 року

м. Київ

справа №560/83/20

адміністративне провадження №К/9901/7498/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стеценка С.Г.,

суддів: Бучик А.Ю., Тацій Л.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2021 у справі №560/83/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області про зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У 2020 році ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, у якому просив:

- зобов`язати відповідача перерахувати отримувану позивачем пенсію шляхом здійснення її індексації починаючи з 01.01.2016 та здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів з 01.01.2016 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії згідно з Законом України від 19.10.2000 № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», частиною другою статті 55 Закону України від 09.04.1992 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.03.2020, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2020 позов задоволено.

У подальшому позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з заявою про визнання протиправними дій та бездіяльності відповідача щодо невиконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.03.2020 у справі № 560/83/20 та встановлення терміну 10 діб для усунення недоліків і відновлення прав позивача.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.11.2020, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2021 заяву задоволено.

У лютому 2021 року позивач звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення у даній справі.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2021 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі №560/83/20 відмовлено.

04.03.2021 через підсистему «Електронний суд» позивач звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на вище згадане рішення суду апеляційної інстанції, в якій він просить його скасувати, а справу направити до Сьомого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

Дослідивши зміст касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вказану скаргу належить залишити без руху з огляду на таке.

Згідно з частиною четвертою статті 330 цього Кодексу до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

У даному ж випадку, вказані приписи КАС України скаржником не виконано, натомість порушується питання про звільнення від сплати судового збору.

Як на підставу для звільнення від сплати судового збору позивач покликається на те, що при оскарженні рішення суду про відмову у прийнятті додаткового рішення судовий збір не має сплачуватись, з огляду на те, що він був сплачений у суді першої інстанції при поданні позовної заяви. У даному випадку покликається на правову позицію, викладену у постанові Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20.12.2019 у справі №240/6150/18.

Колегія суддів звертає увагу скаржника, що у вищезгаданому рішенні, Об`єднана палата дійшла висновку, що при апеляційному та касаційному оскарженні додаткових судових рішень, ухвалених відповідно до пунктів 2-3 частини першої статті 252 КАС України, а саме: при ухваленні рішень, в яких суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення або судом не вирішено питання про судові витрати, судовий збір не сплачується, оскільки розмір судового збору при поданні позову не залежить від того, який спосіб виконання судового рішення, у випадку задоволення позовної вимоги по суті спору, просить обрати позивач, або від вимоги щодо розміру та порядку розподілу судових витрат.

Водночас, у цій справі позивач до касаційного суду оскаржує не додаткове судове рішення, яким вирішено питання, передбачене пунктами 2-3 частини першої статті 252 КАС України, а ухвалу про відмову в постановленні такого додаткового рішення.

З огляду на викладене, доводи скаржника про звільнення від сплати судового збору з наведених ним підстав задоволенню не підлягають.

Частиною першою статті 3 Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) визначено, що судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, якими відповідно до статті 241 КАС України є ухвали.

Пунктом 5 частиною другою статті 3 Закону № 3674-VI визначено, що судовий збір не справляється за подання заяви про винесення додаткового судового рішення. Водночас у частині третій статті 4 вказаного Закону не встановлено ставки судового збору за подання такої скарги.

Проте підпунктом 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI визначено ставку судового збору з апеляційної і касаційної скарг на ухвалу адміністративного суду у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали адміністративного суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом № 3674-VI справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Така правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 травня 2018 року справі № 915/955/15 та у постанові Верховного Суду від 17.02.2021 у справі №320/5719/19.

З огляду на положення підпункту 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України № 3674-VI за подання касаційної скарги на ухвалу суду скаржник має сплатити судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007; Код класифікації доходів бюджету: 22030102; Найменування податку, збору, платежу: Судовий збір (Верховний Суд, 055); Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу скаржника, що відповідно до частини першою статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Втім визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Так, за приписами частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон №3674-VI).

Відповідно до статті 8 Закону №3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням, зокрема, звільнити від сплати судового збору у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, наведеними правовими нормами КАС України та Закону №3674-VI встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб`єктних та предметних критеріїв, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема, звільнити від сплати судового збору.

За таких обставин, заявник касаційної скарги повинен виправити її недоліки протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, а саме сплатити судовий збір або надати належні та допустимі докази, на підставі яких можливо звільнити скаржника від сплати судового збору.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 КАС України.

Відповідно до положень статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання передбачених вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. У цій ухвалі зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 169, 330, 332 та пунктом 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України суд,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2021 у справі № 560/83/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області про зобов`язання вчинити дії - залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали шляхом надання документу про сплату судового збору або шляхом надання належних та допустимих доказів, на підставі яких можливо звільнити скаржника від сплати судового збору.

Встановлений судом строк може бути продовжений за заявою особи, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ст. 330 КАС України, в установлений судом строк, касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.Г. Стеценко

А.Ю. Бучик

Л.В. Тацій ,

Судді Верховного Суду