Справа № 520/16944/2020
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

22 березня 2021 р. справа №520/16944/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бідонька А.В.

при секретарі судового засідання - Мірзабековій К.С.,

за участю:

представника відповідача - Саєнко Л.І.,

розглянувши в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) до до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України(вул. Пушкінська, буд. 46, м.Харків, 61057) про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , звернувся через свого представника до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Харківській області стосовно вимоги про сплату боргу (недоїмки) по відношенню до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 .

- Вимогу про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску на загальнобов`язкове державне соціальне страхування від 06.11.2020 р. № Ф-131-13 про сплату 88393,86 грн. Головного управління ДПС у Харківській області скасувати повністю.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувана вимога про сплату боргу (недоїмки) від від 06.11.2020 р. № Ф-131-13 про с про сплату 88393,86 грн. є неправомірною, оскільки позивач в 2018-2019 роках та сьогодні є платником єдиного податку на третій групі, про що свідчать податкові декларації платника єдиного податку за 2018-2019 роки. Єдиний соціальний внесок за 2018-2019 роки позивач сплатив у розмірах згідно норм ПК України як Фізична особа - підприємець, яка знаходиться на спрощеній системі оподаткування (3 група).

Від представника відповідача через канцелярію суду, надійшов письмовий відзив на позов, в якому представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що на даний час вимога з єдиного соціального внеску від 06.11.2020 № Ф - 131 -13 скасована (відкликана) згідно з рішенням ГУ ДПС області, оформленим листом від 02.12.2020 № 21526/ФОП/20-40-13-12-20. Тому відповідна вимога на даний час не порушує права, свободи або законні інтереси позивача.

Представник позивача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовної заяви, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на наведені у письмовому відзиві обставини.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.02.2019, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2019, у справі № 2040/6313/18 адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 до ГУ ДФС у Харківській області (далі - ГУ ДФС області) задоволено, скасовані податкові повідомлення - рішення від 10.07.2018 № 0 про визначення грошових зобов`язань з податку на додану вартість у загальному розмірі 278 298,75 грн, № 5 про визначення грошових зобов`язань з податку на доходи з фізичних осіб у загальному розмірі 55 438,75 грн, № 5 про визначення грошових зобов`язань з військового збору у загальному розмірі 5 031,41 грн, № про застосування штрафних санкцій з податку на доходи з фізичних осіб у загальному розмірі 170 грн, вимога від 10.07.2018 № Ф-5 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску на суму боргу 72 954,54 грн. рішення від 10.07.2018 № 5 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в загальному розмірі 18 875,00 гривень.

Постановою Верховного Суду від 19.06.2020 у даній справі касаційна скарга ГУ ДФС області задоволена частково, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.02.2019 та постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2019 скасовані, справу направлено на новий розгляд.

Станом на 17.09.2020 року в інтегрованих картках платника податку з податку на доходи з фізичних осіб, військового збору, податку на додану вартість облікувалися нарахування в загальному розмірі 531 240,42 грн. в тому числі: по податку на доходи з фізичних осіб у загальному розмірі 88 805,47 грн. ( податкове повідомлення - рішення від 10.07.2018 №5 (основний платіж 44 351,00 грн. штрафна санкція - 11 087,75 грн. +170 грн.) + пеня 33 196, 72 грн. (відповідно до п. 129.1 ст. 129 ПКУ); по податку на додану вартість - 434 302,88 грн. (податкове повідомлення - рішення від 10.07.2018 № 5 (основний платіж - 222 639 грн. штрафна санкція - 55 659,75 грн.) + пеня 156 004,13 грн. (відповідно до п. 129.1 ст. 129 ПКУ ); по військовому збору - 8 132,07 грн. (податкове повідомлення - рішення від 10.07.2018 № 5 (основний платіж - 4 025,13 грн. штрафна санкція - 1 006,28 грн.) + пеня З 100,66 грн. (відповідно до п. 129.1 ст. 129 ПКУ ), по єдиному соціальному внеску - 91 829,54 грн. (вимога від 10.07.2018 № Ф - 5 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску в загальному розмірі 72 954,54 грн. та рішення від 10.07.2018 № 5 про сплату штрафних санкцій з єдиного соціального внеску в загальному розмірі 18 875,00 грн).

Станом на 22.09.2020 (дату формування податкової вимоги № 74958 - 57) загальна сума податкового боргу склала 531 006,42 грн (88 805, 47 грн (податок на доходи з фізичних осіб) + 434 302,88 грн (податок на додану вартість) + 8 132, 07 грн (військовий збір) - 216 грн (переплата з податку на доходи з фізичних осіб) - 18 грн (переплата з військового збору).

Головним управлінням ДПС у Харківській області було складено та направлено позивачу податкову вимогу від 22.09.2020 р. № 74958-57 про сплату загального боргу на суму 531 006, 42 грн. та вимогу про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску на загальнобов`язкове державне соціальне страхування від 02.10.2020 р. № Ф-131-13 про сплату 86 415,74 грн.

Вищевказані нарахування, в тому числі і з єдиного соціального внеску, відбулися у зв`язку із частковим задоволенням касаційної скарги ГУ ДПС області у справі № 2040/6313/18 та скасуванням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.02.2019 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2019.

Податкові вимоги Головного управління ДПС у Харківській області від 22.09.2020 р. № 74958-57 та від 02.10.2020 р. № Ф-131-13 оскаржують ся в судовому порядку.

Судом встановлено, що Головним Управлінням ДПС у Харківській області було сформовано вимогу № Ф - 131 -13 від 06.11.2020 року про сплату боргу (недоїмки) у загальному розмірі 88 393,86 грн, яка є похідною від вимоги від 02.10.2020 № Ф - 131 -13 про сплату боргу (недоїмки) в загальному розмірі 86 415,74 грн., але сума боргу (недоїмки) збільшена на суму застосованих штрафних санкцій за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску в загальному розмірі 1 978, 12 грн. згідно з рішенням про застосування штрафних санкцій від 29.07.2020 № .

Позивач не погодився із вказаною вимогою та звернувся з даним позовом до суду.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Перелік платників єдиного внеску визначений статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до абзацу першого пункту 1 та пункту 4 частини першої статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами (абзац перший пункту 1); фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

За правилами абзацу 1 пункту 1 та пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок нараховується:

- для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами;

- для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4,5 та 5-1частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. Відповідно до абз. 3 ч. 8 ст. 9 платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженою Наказом Міністерства фінансів України № 449 від 20.04.2015 року, а саме: розділом IV «Порядок стягнення заборгованості з платників»: до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

У разі виявлення фіскальним органом своєчасно не нарахованих та/або несплачених платником сум єдиного внеску такий фіскальний орган обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки). Фіскальні органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки) в таких випадках, зокрема, якщо платник на кінець календарного місяця має недоїмку зі сплати єдиного внеску.

Відповідно до ст. 60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення; контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу; контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

У випадках, визначених підпунктом 60.1.2 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування такого податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги.

З матеріалів справи судом встановлено, що рішенням ГУ ДПС області, оформленим листом від 02.12.2020 № 21526/ФОП/20-40-13-12-20 було відкликано вимогу про сплату боргу (недоїмки) по єдиному соціальному внеску №Ф-131-13 від 06.11.2020 року на суму 88393,86 грн.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Положеннями статті 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Вказане кореспондується з ч. 1 ст. 6 КАС України.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Конституційний Суд України у рішенні №19-рп/2011 від 14.12.2011, зокрема, зазначив: Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Тобто, Конституційний Суд України визначив залежність виникнення права особи на судовий захист, гарантоване статтею 55 Конституції України, виключно із існуванням порушення, створенням перешкод для реалізації конкретних прав і свобод такої особи. Наведене підтверджується також положеннями частин третьої-п`ятої статті 55 Конституції України, у яких чітко вказано про захист своїх прав і свобод.

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, у яких відповідач реалізує владні управлінські функції стосовно заявника. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду від 18.06.2018 у справі №800/587/17.

Враховуючи те, що оскаржувана вимога про сплату боргу (недоїмки) по єдиному соціальному внеску №Ф-131-13 від 06.11.2020 року на суму 88393,86 грн. є відкликаною рішенням ГУ ДПС у Харківській області, оформленим листом від 02.12.2020 № 21526/ФОП/20-40-13-12-20 та на даний час не порушує права, свободи або законні інтереси позивача, не створює для нього жодних правових наслідків, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову в частині скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) по єдиному соціальному внеску №Ф-131-13 від 06.11.2020 року .

З приводу позовних вимог щодо визнання протиправними дії Головного управління ДПС у Харківській області стосовно вимоги про сплату боргу (недоїмки) по відношенню до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 суд зазначає, що на права позивача впливає лише винесене рішення Головним управління ДПС у Харківській області, а саме вимога про сплату боргу (недоїмки) по єдиному соціальному внеску №Ф-131-13 від 06.11.2020 року. Оскільки вимога про сплату боргу (недоїмки) по єдиному соціальному внеску №Ф-131-13 від 06.11.2020 року була відкликана контролюючим органом, суд приходить до висновку, що дії Головного управління ДПС у Харківській області стосовно вимоги про сплату боргу (недоїмки) по відношенню до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 не порушують прав позивача, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) до до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України(вул. Пушкінська, буд. 46, м.Харків, 61057) про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 26 березня 2021 року.

Суддя Бідонько А.В