Справа № 500/641/21
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/641/21

25 березня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення сторін за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.01.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про здійснення йому перерахунку пенсії на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.2005р. №306 «Про реалізацію абзацу другого пункту 2 статті 41 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з врахуванням Довідки ПП «Онікс» від 20 липня 2015 року.

Листом від 04.02.2021 Відповідачем відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що у Довідці ПП «Онікс» не зазначено підстави для виплати заробітної плати (доходу) за результатами виконаної роботи.

Позивач вважає такі дії відповідача незаконними та просив їх визнати протиправними.

Ухвалою від 22.02.2021 судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 16.03.2021. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

Відповідно до даних пенсійної справи позивачу призначено пенсію з 11.06.2015 року з врахуванням довідок по заробітній платі № 35 від 28.05.2015, № 52 від 22.06.2015 та згідно акту перевірки № 244 від 16.07.2015. Довідка про заробітну плату №37 від 02.06.2015 не врахована для призначення пенсії.

Надана позивачем довідка № 37 від 02.06.2015, видана ПП «Онікс», не відповідає вимогам Порядку визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, а саме у ній не вказано підстави для виплати заробітної плати (доходу) за результатами виконаної роботи.

Враховуючи вищенаведене, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області не вбачає у своїх діях будь-яких ознак порушення прав позивача на соціальне забезпечення, зокрема, щодо призначення пенсії. А тому представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до п.5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У відповідності до ч.9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Беручи до уваги зміст наведених норм та відсутність клопотань сторін про розгляд справи в судовому засіданні за їх участю, суд вважає за можливе розглянути дану справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження в межах строку, визначеного статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд, розглянувши адміністративну справу, вивчивши зміст відзиву на позов, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.06.1983 по 22.01.1998 працював у колгоспі «Поділля» та його правонаступниках на посадах агронома та головного агронома.

На основі даного підприємства 30.06.1988 було утворено Агрофірму - колгосп «Поділля», 18.11.1992р. змінено назву на Агрофірма «Поділля», 30.01.1996 реорганізовано на Сільськогосподарське товариство власників земельних та майнових паїв «Поділля» і 25.01.2008 припинено шляхом приєднання до Приватного підприємства «Онікс». Дані факти підтверджуються довідкою ПП «Онікс» від 20.08.2015р. №16.

16.08.2015 року Управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільському районі складено Акт №244 про результати перевірки (достовірності подання довідки про заробіток для обчислення пенсії) ОСОБА_1 , в якому зазначено про те, що нормативні документи, які є підставою для нарахування додаткової оплати, для перевірки не надавалися у зв`язку з їх відсутністю. В даному Акті також зазначено про проведення позивачу додаткової оплати у 1987 1992, яка підтверджується первинними документами.

Відповідно до п. 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.2005р. №306 «Про реалізацію абзацу другого пункту 2 статті 41 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", підставою для виплати заробітної плати (доходу) за результатами виконаної роботи, що зазначаються у довідці, може бути: законодавчий або інший нормативно-правовий акт чи положення про оплату праці, яким на момент виплати особі заробітної плати (доходу) було передбачено проведення остаточного розрахунку за результатами певного періоду (кварталу, півріччя, року) або після закінчення роботи

При передачі первинних бухгалтерських документів від Сільськогосподарського товариства-власників земельних та майнових паїв «Поділля» до його правонаступника - Приватного підприємства «Онікс» у 2008 році «Положення по оплаті праці» за будь-які роки не передано через їх відсутність у припиненому Товаристві. Даний факт підтверджується Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.08.2016р. у справі №607/2864/16-а, яке набрало законної сили.

Відповідно до Постанови ЦК KltPt, Ради Міністрів СРСР, ВЦ РПС №1115 від 17 вересня 1986 року «О совершенствовании организации заработной платы и введении новых тарифных ставок и должностных окладов работников производственных отраслей народного хозяйства» були затверджені основні принципи вдосконалення організації оплати праці, в тому числі установлення заробітної плати за кінцевим результатом роботи, раціонального використання фондів заробітної плати, матеріальне стимулювання кожному працівнику за результатом праці, затверджені нові умови оплати праці, робітників, в тому числі і працівників сільського господарства.

Стаття 3 Закону України «Про правонаступництво України» від 12 вересня 1991 року № 1543-XII передбачає, що Закони Української РСР та інші акти, ухвалені Верховною Радою Української РСР, діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, ухваленим після проголошення незалежності України.

У зв`язку з чим суд вважає, що вищевказана Постанова ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР, ВЦ РПС №1115 від 17 вересня 1986 року має нормативне значення для громадян України при нарахуванні заробітної плати.

28.01.2021 ОСОБА_1 звернувся до Відповідача із заявою про здійснення йому перерахунку пенсії на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.2005р. №306 «Про реалізацію абзацу другого пункту 2 статті 41 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з врахуванням Довідки ПП «Онікс» від 20 липня 2015 року.

Листом від 04.02.2021 Відповідачем відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що у Довідці ПП «Онікс» не зазначено підстави для виплати заробітної плати (доходу) за результатами виконаної роботи.

Не погодившись із рішенням пенсійного органу позивач звернувся до суду із даним позовом.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). У заробіток для обчислення пенсії членам колгоспів включається оплата в усіх її видах за роботу в громадському господарстві колгоспу.

Статтею 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначений порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії.

Статтею 41 цього Закону передбачено, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: 1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із цим Законом були фактично обчислені та сплачені страхові внески до Пенсійного фонду в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески; 2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), в межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Для осіб, які у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися і до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, у розрахунку на кожний місяць виконання роботи. Перелік таких осіб, а також порядок визначення для них заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.8 Порядку визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2005 року №306, заробітна плата (дохід), що підлягає зарахуванню до суми заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, визначається шляхом ділення суми заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, на кількість місяців виконання такої роботи.

Пунктом 9 цієї Постанови передбачено, що перерахунок пенсії, у зв`язку із зарахуванням до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії сум заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, здійснюється на підставі заяви та необхідних документів у строк, визначений ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч.І ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Згідно пункту 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, для призначення (перерахунку) пенсії подається довідка про заробітну плату встановленої форми. Така довідка видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то необхідні довідки видаються правонаступниками цих підприємств, установ чи організацій або державними архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

При цьому вказаною нормою не встановлено обмеження виду та обсягу інформації про заробітну плату (складники, порядок розподілу сум тощо), яку отримував позивач, а також передбачено можливість видачі довідки не за встановленою формою на підставі даних, наявних в архівних фондах.

Відповідна правова позиція була сформована Верховним Судом в Постанові від 17.08.2019 року у справі №654/1278/17 та в Постанові від 13.11.2019р. у справі №431/2643/17.

Верховний Суд у Постанові від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а та у Постанові від 20.01.2021р. у справі №588/647/17 сформулював висновок про те, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист».

Проаналізувавши все вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позивач в період 1987-1992 працював у колгоспі «Поділля» та йому фактично нараховувалась заробітна плата, що підтверджується Актом №244 про результати перевірки (достовірності подання довідки про заробіток для обчислення пенсії) ОСОБА_1 від 16.08.2015, а тому він має гарантоване Законом право на перерахунок призначеної пенсії.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачами, суд дійшов висновку, що з наведених у позовних заявах мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не проведення ОСОБА_1 з 01.02.2021 перерахунку призначеної пенсії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №306 від 20 квітня 2005 року, з врахуванням Довідки ПП «Онікс» від 20 липня 2015 року та здійснення виплати з урахуванням виплачених сум.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести ОСОБА_1 з 01.02.2021 перерахунок призначеної пенсії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №306 від 20 квітня 2005 року, з врахуванням Довідки ПП «Онікс» від 20 липня 2015 року та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області сплачений судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок, відповідно до квитанції № ПН2047475 від 15.02.2021.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 березня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769).

Головуючий суддя Подлісна І.М.