Справа № 380/6005/20
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2021-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа№380/6005/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сасевича О.М., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління ДПС у Львівській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-4136-54 від 22.11.2019 року.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідачем було протиправно винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки), згідно якої за позивачем рахується заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску.

Ухвалою судді від 03.08.2020 року вказану позовну заяву було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків. На виконання вимог зазначеної ухвали судді позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою судді від 20.08.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Ухвалою суду від 17.09.2020 року було відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Цією ж ухвалою було вирішено перейти із спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду адміністративної справи №380/6005/20 за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

22.10.2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. Представник відповідача вказує що відповідно до ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування" та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів Головним управлінням ДФС у Львівській області було винесено податкову вимогу від 22.11.2019 року №Ф-4136-54 на суму 29958,10 грн. Відповідно до реєстраційних та облікових даних платників податків інформаційної системи органу доходів і зборів, ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку в Жидачівській ДПІ Стрийського управління ГУ ДПС у Львівській області зі станом платника "11" - припинено, але не знято з обліку. Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 грн. Згідно облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів, станом на 20.08.2020 року, заборгованість ОСОБА_1 по єдиному внеску становила 29958,10 грн., відтак вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 22.11.2019 №Ф-4136-54 на суму 29958,10 грн. сформовано відповідно до вимог Закону №2464-VI. Представник відповідача вважає позов безпідставним та просить в його задоволенні відмовити.

11.02.2021 року від представника відповідача на адресу суду надійшла відповідь на додаткові пояснення в справі, в якому він вказав, що станом на 10.02.2021 року Головним управління ДПС у Львівській області було проведено ФОП ОСОБА_1 списання сум заборгованості по єдиному соціальному внеску на суму 29293,44 грн., тому до сплати позивачем підлягає борг, який виник до 01.01.2017 року за період з 20.07.2015 року по 31.12.2016 року в сумі 3418,84 грн.

15.03.2021 року від представника відповідача надійшли додаткові пояснення в справі, в яких він вказує, що заборгованість позивача по сплаті єдиного внеску складає 3418,84 грн. Вказана сума не підлягає до списання.

19.03.2021 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій він просить скасувати залишок із суми виставленої вимоги у розмірі 3418,84 грн.

В судове засідання, що відбулось 18.03.2021 року з`явились позивач та представник відповідача. Позивач позов підтримав в повному обсязі та просив такий задоволити. Представник відповідача щодо задоволення позову заперечив. Сторони не заперечили щодо переходу до письмового провадження в справі для подальшого розгляду та винесення рішення.

Розглянувши позов, відзив на позовну заяву, подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши сторін у справі, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В00 №533445 від 29.06.2006 року ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець.

У відповідності до свідоцтва платника єдиного внеску серії Б №670969 від 18.03.2013 року ОСОБА_1 являється платником єдиного соціального внеску за спрощеною системою оподаткування, ставка єдиного податку 13% та група 2; вид господарської діяльності 38.32 Відновлення відсортованих відходів.

На підставі Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" №15/2015 від 14.01.2015 року ОСОБА_1 був призваний у Збройні Сили України, що підтверджується військовим квитком позивача серії НОМЕР_1 від 21.04.2015 року, звідки був демобілізований 26.06.2016 року.

Перебування ОСОБА_1 в Збройних Силах України підтверджується посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_2 від 11.12.2015 року.

В період з 03.10.2016 року по 19.10.2016 року позивач перебував на реабілітації в Національній академії медичних наук України ДУ «Національний науковий центр радіаційної медицини» із посттравматичним стресовим розладом, що підтверджується витягом із медичної карти стаціонарно хворого №5792.

22.11.2019 року ГУ ДПС у Львівській області було винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-4136-54, якою визначено ОСОБА_1 станом на 31.10.2019 року заборгованість (недоїмку) зі сплати єдиного внеску в сумі 29958,10 грн.

Рішенням заступника начальника Головного управління ДПС у Львівській області від 10.02.2021 року №6/13-01-13-09 ОСОБА_1 було списано 29293,44 грн. заборгованості за по несплаті єдиного соціального внеску.

Вважаючи, що залишок в сумі 3418,84 грн. вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-4136-54 від 22.11.2019 року нарахований протиправно, позивач просить його скасувати.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року № 2464-VI (далі по тексту - Закон України № 2464-VI), Інструкцією про порядок нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року № 449, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 року № 508/26953 (далі по тексту - Інструкція № 449).

Статтею 4 частиною 1 пунктом 4 Закону України № 2464-VI передбачено, що платниками єдиного внеску є:

1) роботодавці:

підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами;

фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців);

фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно, та фізичні особи, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту);

філії, представництва, інші відокремлені підрозділи підприємств, установ та організацій (у тому числі міжнародні), утворені відповідно до законодавства України, які мають окремий баланс і самостійно здійснюють розрахунки із застрахованими особами;

дипломатичні представництва і консульські установи іноземних держав, філії, представництва та інші відокремлені підрозділи іноземних підприємств, установ та організацій (у тому числі міжнародні), розташовані на території України;

підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, військові частини та органи, які виплачують грошове забезпечення, допомогу по тимчасовій непрацездатності, допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами, допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства для таких осіб:

військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, у тому числі тих, які проходять військову службу під час особливого періоду, визначеного законами України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та "Про військовий обов`язок і військову службу";

патронатних вихователів, батьків-вихователів дитячих будинків сімейного типу, прийомних батьків, якщо вони отримують грошове забезпечення відповідно до законодавства;

осіб, які отримують допомогу по тимчасовій непрацездатності, перебувають у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами і отримують допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами;

осіб, які проходять строкову військову службу у Збройних Силах України, інших утворених відповідно до закону військових формуваннях, Службі безпеки України та службу в органах і підрозділах цивільного захисту;

осіб, які доглядають за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відповідно до закону отримують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та/або при народженні дитини, усиновленні дитини;

одного з непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, дитиною, хворою на тяжке перинатальне ураження нервової системи, тяжку вроджену ваду розвитку, рідкісне орфанне захворювання, онкологічне, онкогематологічне захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкий психічний розлад, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гостре або хронічне захворювання нирок IV ступеня, за дитиною, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, якій не встановлено інвалідність, а також непрацюючих працездатних осіб, які здійснюють догляд за особою з інвалідністю I групи або за особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досягла 80-річного віку, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства;

інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції (у тому числі постійне представництво інвестора-нерезидента), що використовує працю фізичних осіб, найнятих на роботу в Україні на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем в Україні, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців);

4) фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування;

5) особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності;

16) центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері зовнішніх зносин, уповноважений орган центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики з питань національної безпеки у воєнній сфері, сфері оборони і військового будівництва у мирний час та особливий період, - за непрацюючого іншого з подружжя працівника дипломатичної служби, який перебуває за кордоном за місцем довготермінового відрядження такого працівника.

Судом встановлено, що позивач у відповідності до свідоцтва платника єдиного внеску серії Б №670969 від 18.03.2013 року ОСОБА_1 являється платником єдиного соціального внеску.

Згідно із статтею 6 частиною 2 пунктом 1 Закону України № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Нормами ч.3 та ч.4 ст.25 Закону України № 2464-VI передбачено суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску. Вимога про сплату недоїмки з єдиного внеску, винесена з метою стягнення недоїмки з єдиного внеску у разі його несплати платником у визначені цим Законом строки, надсилається податковим органом платнику в паперовій та/або електронній формі у порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. У разі якщо згоди з податковим органом не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного податкового органу або оскаржити вимогу до податкового органу вищого рівня чи в судовому порядку. У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня отримання вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з податковим органом шляхом оскарження в адміністративному чи судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня отримання узгодженої вимоги, податковий орган надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби узгоджену вимогу про сплату недоїмки в електронній формі.

Згідно облікової картки платника податків за ОСОБА_1 станом на 31.10.2019 року рахувалась заборгованість (недоїмка) по сплаті єдиного соціального внеску в сумі 29958,1 грн.,внаслідок чого податковим органом було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-4136-54 від 22.11.2019 року.

До вищевказаної вимоги було включено:

- 3418,84 грн., нарахованих до 01.01.2017 року;

- 8448,00 грн. (за 2017 рік);

- чотири щоквартальні внески по 2457,18 грн. (за 2018 рік);

- три щоквартальні внески по 2754,18 грн. (за 2019 рік).

Вищевказану вимогу про сплату боргу (недоїмки) позивачем було отримано 02.01.2020 року.

Згідно п. 9-15 Розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 2464-VI підлягають списанню за заявою платника та у порядку, визначеному цим Законом, несплачені станом на 1 грудня 2020 року з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом, суми недоїмки, нараховані платникам єдиного внеску, зазначеним у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, за період з 1 січня 2017 року до 1 грудня 2020 року, а також штрафи та пеня, нараховані на ці суми недоїмки включно до дати подання заяви про списання недоїмки, у разі якщо такими платниками не отримано дохід (прибуток) від їх діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб, та за умови подання до 1 березня 2021 року:

а) особами, які станом на дату подання заяви про списання недоїмки є платниками, або у період з 1 січня 2017 року до дати подання заяви вважалися платниками, зазначеними у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), - державному реєстратору за місцем знаходження реєстраційної справи фізичної особи - підприємця заяви про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності та до податкового органу - звітності відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону за період з 1 січня 2017 року до 1 грудня 2020 року. Такі документи подаються платником (особою) виключно у випадку, якщо вони не були подані раніше;

б) особами, які станом на дату подання заяви про списання недоїмки є платниками, або у період з 1 січня 2017 року до дати подання заяви вважалися платниками, зазначеними у пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, - до податкового органу за основним місцем обліку заяви про зняття з обліку як платника єдиного внеску та звітності відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону за період з 1 січня 2017 року до 1 грудня 2020 року. Такі документи подаються платником (особою) виключно у випадку, якщо вони не були подані раніше.

Відповідно до п.2. ст. 9-15 Закону України № 2464-VI передбачено, що після отримання у встановленому законом порядку відповідних відомостей від державного реєстратора або заяви про зняття з обліку як платника єдиного внеску та за умови подання платником єдиного внеску (особою) зазначених документів (якщо відповідні документи не були подані раніше) податковий орган протягом 15 робочих днів проводить камеральну перевірку, за результатами якої приймає рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені або вмотивоване рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені.

Судом встановлено, що рішенням заступника начальника ГУ ДПС у Львівській області від 10.02.2021 року №6/13-01-13-09 з ОСОБА_1 було списано борг (недоїмку) з єдиного внеску в сумі 29293,44 грн., відповідно до ч.7 ст.25 Закону України "Про збір та облік з єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та на підставі п.9-15 Розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 2464-VI.

Як вбачається з інтегрованої картки платника податку за 2021 рік, списана сума заборгованості по єдиному внеску у розмірі 29293.44 грн. складається з наступних нарахувань:

- 8448,00 грн. (за 2017 рік);

- чотири щоквартальні внески по 2457,18 грн. (за 2018 рік);

- чотири щоквартальні внески по 2754,18 грн. (за 2019 рік);

Отже, із вказаного слідує, що із суми боргу, яка включена до складу спірної вимоги у розмірі 29958,1 грн. списано 26539,26 грн., а саме:

- 8448,00 грн. (за 2017 рік);

- чотири щоквартальні внески по 2457,18 грн. (за 2018 рік);

- три щоквартальні внески по 2754,18 грн. (за 2019 рік);

При цьому, не списаною залишається сума заборгованості по єдиному внеску до 01.01.2017 року у розмірі 3418,84 грн., які були нараховані позивачу:

- 20.07.2015 року 660,86 грн.;

- 19.10.2015 року 1323,47 грн.;

- 19.01.2016 року 1434,51 грн.

Відповідно до пункту 9-2 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 2464-VI, пункту 3 розділу V Інструкції № 449, під час особливого періоду, визначеного Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", призвані на військову службу під час мобілізації або залучені до виконання обов`язків щодо мобілізації за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, на весь строк їх військової служби звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених статтею 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", якщо вони не є роботодавцями.

Підставою для такого звільнення є заява особи, яка бере добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та копія військового квитка або копія іншого документа, виданого відповідним державним органом, із зазначенням даних про призов такої особи на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, які подаються до органу доходів і зборів такою особою протягом 10 днів після її демобілізації або після закінчення лікування (реабілітації).

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації" 1275-VII від 20 травня 2014 року, яким внесено зміни в розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464 та доповнено пунктом 9-2 передбачено, що цей пункт застосовується з першого дня мобілізації, оголошеної Указом Президента України від 17 березня 2014 року № 303 "Про часткову мобілізацію", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію", та протягом усього особливого періоду.

Крім того, аналогічні норми містяться і в Інструкції "Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", затвердженій наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року № 449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України 28 березня 2016 року № 393).

Зокрема, пунктом 7 розділу ІV вказаної Інструкції визначено, що протягом особливого періоду, визначеного Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", платники, визначені пунктом 1 підпунктами 3 та 4 розділу II цієї Інструкції, які призвані на військову службу під час мобілізації або залучені до виконання обов`язків щодо мобілізації за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, на весь строк їх військової служби звільняються від виконання своїх обов`язків, якщо вони не є роботодавцями.

При цьому, Верховним Судом в постанові від 30 жовтня 2018 року в справі № 805/930/16-а висловлена правова позиція, що ненадання позивачем заяви про звільнення від відповідальності за невиконання обов`язку щодо своєчасного перерахування єдиного внеску не є безумовною нормою, оскільки звільнення від відповідальності передбачено безпосередньо у Законі, в силу його прямої дії та не потребує додаткового звернення.

Відтак, на підставі аналізу вищенаведеного, суд приходить до висновку, що особи, які проходять військову службу, незалежно від її виду, звільняються від сплати єдиного соціального внеску на період проходження служби, у випадку, якщо особа не є роботодавцем.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №15/2015 від 14.01.2015 року був призваний у Збройні Сили України, що підтверджується військовим квитком позивача серії НОМЕР_1 від 21.04.2015 року, звідки був демобілізований 26.09.2016 року.

Окрім цього, перебування позивача на військовій службі підтверджується довідкою, виданою військовим комісаром Жидачівського районного військового комісаріату старшому сержанту ОСОБА_1 про те, що він дійсно був призваний по частковій мобілізації у збройні Сили України 21.04.2015 року Жидачівсько-Миколаївським ОРВК та був звільнений (демобілізований) в запас 26.09.2016 року.

В період проходження ОСОБА_1 військової служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_3 з 13.06.2015 року по 26.09.2016 року розмір єдиного соціального внеску нараховано та сплачено повністю.

Відтак, суд приходить до висновку, що Головним управління ДПС у Львівській області протиправно нараховувалась позивачу сума заборгованості (недоїмки) по сплаті єдиного соціального внеску в період з 21.04.2015 року по 26.09.2016 року, а саме: 20.07.2015 року 660,86 грн.; 19.10.2015 року 1323,47 грн.; 19.01.2016 року 1434,51 грн., що в загальній сумі становить 3418,84 грн. і є залишком із суми виставленої вимоги №Ф-4136-54 від 22.11.2019 року.

Враховуючи те, що частину несплаченої суми заборгованості по єдиному соціальному внеску ОСОБА_1 було списано рішенням заступника начальника Головного управління ДПС у Львівській області від 10.02.2021 року, з метою належного захисту та відновлення прав позивача, суд вважає за необхідне скасувати вцілому вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-4136-54 від 22.11.2019 року, якою ОСОБА_1 було визначено заборгованість (недоїмку) по сплаті єдиного соціального внеску.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Оскільки позивач, звільнений від сплати судового збору і ним не сплачувався, а отже, такий не підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Львівській області №Ф-4136-54 від 22.11.2019 року, якою ОСОБА_1 було визначено заборгованість (недоїмку) по сплаті єдиного соціального внеску.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України, з урахуванням гарантій, встановлених пунктом 3 Розділу VI "Прикінцевих положень" Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пп.15.5 п.15 Розділу VII Перехідні положення КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Сасевич О.М.