Справа № 240/7852/20
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2021-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/7852/20

Головуючий у 1-й інстанції: Черняхович Ірина Едуардівна

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

23 березня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Матохнюка Д.Б. Шидловського В.Б.

за участю:

секретаря судового засідання: Яремчук Л.С,

позивача: не з`явився,

представника відповідача: Міняйло І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Прокуратури Житомирської області на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року (повний текст якої складено в м. Житомирі) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Прокуратури Житомирської області про визнання протиправними та скасування рішення і наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до Офісу Генерального прокурора та до Прокуратури Житомирської області, в якому просить:

- визнати протиправним рішення Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур №9 від 02 квітня 2020 року "Про неуспішне проходження прокурором атестації у зв`язку із неявкою", яким ОСОБА_1 визнано такою, що неуспішно пройшла атестацію, та скасувати його;

- визнати протиправним та скасувати наказ прокуратури Житомирської області від 28 квітня 2020 року №96к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів прокуратури Житомирської області на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" з 30 квітня 2020 року;

- поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів прокуратури Житомирської області (ідентифікаційний код 02909950) з 01 травня 2020 року, або рівнозначній посаді в органах прокуратури яка буде існувати в зазначеному органі на момент такого поновлення;

- стягнути з прокуратури Житомирської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 01 травня 2020 року по дату винесення судового рішення;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку, що підлягає виплаті за весь час вимушеного прогулу.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року застосовано до Житомирської обласної прокуратури захід процесуального примусу у вигляді штрафу за неподання без поважних причин доказів, витребуваних судом в ухвалі від 22 жовтня 2020 року у справі №240/7852/20.

Стягнуто з Житомирської обласної прокуратури в дохід Державного бюджету України штраф у розмірі 0,3 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день постановлення ухвали становить 630,60 грн. (шістсот тридцять гривень)

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

В судове засідання позивач не з`явилася, однак на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі в порядку письмового провадження.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, який прибув в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що за наслідками розгляду матеріалів адміністративної справи №240/7852/20, суд першої інстанції дійшов висновку, що для повного та об`єктивного розгляду справи необхідно витребувати додаткові докази, у зв`язку з цим 22 жовтня 2020 року було прийнято ухвалу, якою витребувано у Прокуратури Житомирської області довідку про розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 , визначеної за останні два місяці її роботи, що передували місяцю звільнення (за лютий та березень 2020 року) відповідно до норм Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 та зобов`язано Прокуратуру Житомирської області виконати вимоги даної ухвали та надати витребувані судом докази протягом трьох днів з дня отримання копії цієї ухвали.

02 листопада 2020 року Житомирською обласною прокуратурою на виконання вимог ухвали від 22.10.2020 про витребування доказів було надано до суду довідку від 02.11.2020 №21-682вих-20 про середньоденний заробіток ОСОБА_1 .

Дослідивши зміст зазначеної довідки судом було встановлено, що вказаний у ній розмір середньоденного заробітку ОСОБА_1 був обчислений Житомирською обласною прокуратурою виходячи із отриманої нею заробітної плати в березні та квітні 2020 року.

При цьому суд першої інстанції наголошував, що в ухвалі про витребування доказів відповідачу було чітко вказано, що зазначена у витребуваній довідці середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 повинна бути визначена із заробітної плати за останні два місяці роботи, що передували місяцю її звільнення, а саме: за лютий та березень 2020 року.

Разом з тим, Житомирська обласна прокуратура на виконання вимог ухвали від 22.10.2020 про витребування доказів надала до суду довідку від 02.11.2020 №21-682вих-20 про середньоденний заробіток ОСОБА_1 , в якій розмір цього заробітку був обчислений виходячи заробітної плати, отриманої ОСОБА_1 у березні та квітні 2020 року.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що вказані дії Житомирської обласної прокуратури щодо надання до суду довідки від 02.11.2020 №21-682вих-20 про розмір середньоденного заробітку ОСОБА_1 , обчисленого виходячи із заробітної плати, отриманої нею у березні та квітні 2020 року, а не довідки про середньоденний заробіток ОСОБА_1 , обчислений виходячи із заробітної плати, отриманої нею у лютому та березня 2020 року, як це було зазначено в ухвалі від 22.10.2020 про витребування доказів, суд першої інстанції прийшов до висновку як невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, та ненадання витребуваних судом доказів. Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з вказаними висновками у зв`язку з наступним.

Відповідно до частин 1-3 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з частиною 4 статті 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 72 КАС України).

Відповідно до частини 3 статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частин 6, 7 статті 80 КАС України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, що 22 жовтня 2020 року ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду витребувано у Прокуратури Житомирської області довідку про розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 , визначеної за останні два місяці її роботи, що передували місяцю звільнення (за лютий та березень 2020 року) відповідно до норм Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 та зобов`язано Прокуратуру Житомирської області виконати вимоги даної ухвали та надати витребувані судом докази протягом трьох днів з дня отримання копії цієї ухвали.

02 листопада 2020 року Житомирською обласною прокуратурою на виконання вимог ухвали від 22.10.2020 про витребування доказів було надано до суду довідку від 02.11.2020 №21-682вих-20 про середньоденний заробіток ОСОБА_1 .

Дослідивши зміст зазначеної довідки судом було встановлено, що вказаний у ній розмір середньоденного заробітку ОСОБА_1 був обчислений Житомирською обласною прокуратурою виходячи із отриманої нею заробітної плати в березні та квітні 2020 року.

Разом з тим, Житомирська обласна прокуратура на виконання вимог ухвали від 22.10.2020 про витребування доказів надала до суду довідку від 02.11.2020 №21-682вих-20 про середньоденний заробіток ОСОБА_1 , в якій розмір цього заробітку був обчислений виходячи заробітної плати, отриманої ОСОБА_1 у березні та квітні 2020 року.

Тобто враховуючи вищезазначене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що Житомирською обласною прокуратурою було виконано вимоги ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 22.10.2020 року, а саме було надано довідку від 02.11.2020 №21-682вих-20 про середньоденний заробіток ОСОБА_1 .

Крім того, посилання суду першої інстанції на те, що відповідачем не вірно було визначено розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 , визначеної за останні два місяці її роботи, що передували місяцю звільнення (за лютий та березень 2020 року) відповідно до норм Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 являється необґрунтованим, оскільки відповідачем було здійснено розрахунок середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 так як він вважав відповідно до норм Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100.

Більше того, якщо суд першої інстанції не погоджувався з вказаним розрахунком, який визначений у довідці від 02.11.2020 №21-682вих-20 про середньоденний заробіток ОСОБА_1 , суд міг здійснити власний правильний розрахунок відповідно норм Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100.

А тому, враховуючи вищезазначене колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції під час прийняття ухвали про застосування до Житомирської обласної прокуратури захід процесуального примусу у вигляді штрафу за неподання без поважних причин доказів, витребуваних судом в ухвалі від 22 жовтня 2020 року у справі №240/7852/20 не в повному обсязі досліджено обставин справи, що призвело до передчасного висновку про невиконання процесуальних обов`язків відповідача, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, та ненадання витребуваних судом доказів.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Прокуратури Житомирської області задовольнити повністю.

Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Прокуратури Житомирської області про визнання протиправними та скасування рішення і наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасувати.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 25 березня 2021 року.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Матохнюк Д.Б. Шидловський В.Б.