Справа № 161/2186/21
Суддя: Філюк Т. М.
Дата ухвалення: 2021-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/2186/21
Провадження № 2-а/161/113/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого - судді Філюк Т.М.

з участю секретаря судового засідання Денисюка І.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Кухарської О.В.

відповідача Суднікової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області, поліцейського УПП у Волинській області ДПП капрала поліції Суднікової Аліни Олегівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

04 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції у Волинській області, поліцейського УПП у Волинській області ДПП капрала поліції Суднікової Аліни Олегівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 25 січня 2021 року поліцейським УПП у Волинській області ДПП капралом поліції Судніковою А.О.щодо нього винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 122 КУпАП. Позивач посилається на неправомірність винесеної постанови, оскільки така складена за відсутності даних про вчинення правопорушення, не містить обґрунтованості вини та доказів вчинення правопорушення. Вказує, що під час розгляду адміністративної справи щодо нього поліцейським було порушено його права, зокрема, не надано можливості скористатись правом на правову допомогу, не отримано від нього пояснень по суті справи, не складено протокол про адміністративне правопорушення. Вважає постанову незаконною, прийнятою без врахування істотних обставин справи та такою, що порушує його права.

Враховуючи вищевикладене, просив суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 3709888 від 25 січня 2021 року

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити, вказуючи на незаконність винесеної постанови та відсутність підстав для притягнення його до відповідальності.

Відповідач Суднікова А.О. та представник відповідача Кухарська О.М. в судовому засіданні просили суд відмовити у задоволенні позову у зв`язку з тим, що факт вчинення правопорушення підтверджується відеозаписом з реєстратора патрульного автомобіля.

Заслухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 січня 2021 року поліцейським УПП у Волинській області ДПП капрала поліції Судніковою А.О.винесена постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 3709888, в якій зафіксовано, що ОСОБА_1 25.01.2021 року в м. Луцьку по пр.Перемоги керував транспортним засобом RENAULT ESPACE, державний номер НОМЕР_1 , без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п.19.1 «а» ПДР, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.121 КУпАП, за яке накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.4).

Надаючи правову оцінку вищенаведеній постанові відповідача, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП України передбачено відповідальність, зокрема, за порушення користування зовнішніми освітлювальними приладами, а саме накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В свою чергу, пунктом 19.1 «а» ПДР передбачено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, на всіх механічних транспортних засобах повинні бути ввімкнені фари ближнього (дальнього) світла.

З аналізу диспозиції частини другої статті 122 КУпАП в системному зв`язку з пунктом 19.1 «а» ПДР слід дійти висновку, що керування водієм транспортним засобом у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги дозволяється за умови ввімкнених фар ближнього (дальнього) світла.

Стосовно наявності чи відсутні факту адміністративного правопорушення та порушення позивачем ПДР, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративне правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, відповідно до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З наданого відеозапису з патрульного автомобіля слідує, що дійсно, 25 січня 2021 року в м. Луцьку по пр.Перемоги працівники поліції помітили автомобіль, який рухався без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби. Після чого, патрульний автомобіль почав слідувати за даним автомобілем та після його зупинки було з`ясовано, що це транспортний засіб RENAULT ESPACE, державний номер НОМЕР_1 , яким керував позивач( файл № IMG_1092. Подальше спілкування та оформлення адміністративних матеріалів зафіксоване на інших файлах на наданому диску.

Таким чином, матеріали відеофіксації, на яких відображені події, що мали місце 25 січня 2021 року, у повній мірі підтверджують викладені у спірній постанові обставини. У автомобіля, котрим керував позивач, не були ввімкнені фари ближнього світла.

Отже, належними та допустимими доказами підтверджений факт керування позивачем транспортним засобом, у якого у темну пору доби не були ввімкнені фари ближнього світла.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи позивача, що з дослідженого відео доказу не можливо встановити, що це саме автомобіль, яким керував позивач рухався без ввімкнених фар ближнього світла, так як з відеозапису з автомобільного відео реєстратора патрульного автомобіля чітко відслідковується факт руху транспортного засобу позивача і подальше слідування за ним патрульного автомобіля.

Стосовно посилання позивача на те, що відповідач, всупереч його усним клопотанням, не відклав розгляд справи на інший час, а також не забезпечив доступу його захисника, суд зауважує, що з характеру спілкування позивача за працівниками поліції, яке зафіксоване на боді-камери, слідує, що він не подавав письмових клопотань про відкладення розгляду справи, а його усні клопотання зводилися до незгоди з вчиненим адміністративним правопорушенням.

Крім того, позивач мав змогу скористатися правовою допомогою на стадії оскарження спірної постанови до суду, як до органу, який правомочний розглядати скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення, і всі його доводи та заперечення були вислухані судом та враховані під час прийняття рішення, чим було забезпечено право на доступ до справедливого суду, яке гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Щодо покликань позивача про те, що всупереч закону поліцейським не було складено протокол про адміністративне правопорушення суд зазначає наступне.

Статтею 258 КУпАП передбачені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Зокрема, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі».

Відповідно до п.4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема передбачених частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що чинним законодавством України працівникам органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, надано право на місці вчинення адміністративного правопорушення від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Інші доводи позивача щодо неправомірності винесеної відносно нього постанови не впливають на висновки суду про законність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

Частиною третьою статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки під час розгляду судом цієї адміністративної справи відповідачем належними та допустимими доказами, зокрема відеозаписом події, доведений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без задоволення, а спірну постанову - без змін.

Керуючись ст. ст. 5, 8, 9, 19, 20, 22, 72-77, 79, 143, 192, 211, 241-246, 250, 255, 286,293, 295, 297 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області, поліцейського УПП у Волинській області ДПП капрала поліції Суднікової Аліни Олегівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягненнявід 25 січня 2021 року серії ЕАН №3709888 - залишити без задоволення, а вказану постанову - без змін.

Згідно зі статтями 255, 286, 293, 295 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Дата складення повного судового рішення 24 березня 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду Філюк Т.М.