Справа № 360/4504/20
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2021-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

15 березня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4504/20

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Тихонова І.В.,

при секретарі судового засідання - Таращенко О.В.,

за участю

представник позивача: не прибув;

представника відповідача: Білашова К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Селянського (фермерського) господарства «Лугань» до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 19 листопада 2020 року надійшов позов Селянського (фермерського) господарства «Лугань» (далі позивач, СФГ «Лугань») до Головного управління ДПС у Луганській області (далі відповідач, ГУ ДПС у Луганській області), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Луганській області від 24 вересня 2020 року №5 про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені за порушення законодавства у сфері виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пальним.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 17.10.2020 вручено поштовий конверт від ГУ ДПС у Луганській області, за номерами відстеження рекомендованого листа № 670 в конверті, що було відправлено 25.09.2020, знаходилось податкове повідомлення-рішення від 24.09.2020 №5 про накладення санкції/пені в розмірі 500000грн.; розрахунок фінансових санкцій до податкового повідомлення; супроводжувальний лист.

Вважає податкову вимогу у вигляді податкового повідомлення-рішення від 24.09.2020 №5 та перевірку відповідача від 09.09.2020 протиправною і незаконною та такою, що підлягає скасуванню повністю, з таких підстав.

СФГ "Лугань" не отримувало від контролюючих органів ДПС у Луганській області повідомлення про проведення планової чи позапланової перевірки. Згоду на проведення будь-якої перевірки СФГ «Лугань» не отримувало та не надавало.

Податкове повідомлення-рішення обґрунтовано, на думку відповідача, тим складеного на підставі акта від 09.09.2020 № 0092/12/32/05/05/23486873/509, порушення пунктів статті 17,15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Пре державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пальним». Сума грошових зобов`язань, що визначена у податковому повідомленні-рішенні, підлягає сплаті протягом десяти робочих днів, що настають за днем отримання нього податкового повідомлення-рішення (у разі проведення адміністративного або судового оскарження - протягом десяти робочих днів, що настають за днем узгодження), відповідно до пункту 57.3 статті 57 розділу 2 Кодекс №2755-VІ від 02.12.2010.

СФГ «Лугань» не займається виробництвом та обігом спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пальним. СФГ «Лугань» не займається зберіганням пального, не займається оптовою торгівлею пальним та оптовим зберіганням пального.

Зазначив, що на час подання скарги, не встановлено підстав, наведених у пункті 60.1 статті 60 Податкового кодексу України, внаслідок чого відсутні правові підстави вважати податкову вимогу ГУ ДПС у Луганській області від 24 вересня 2020 року №5 відкликаною. У відповідача були відсутні правові підстави для надіслання позивачу оскарженої податкової вимоги, внаслідок чого податкова вимога від 24 вересня 2020 року є протиправною і підлягає скасуванню.

Вважає, що в порушення вимог пункту 56.16 статті 56 Податкового кодексу України, відповідачем винесено оскаржувану податкову вимогу.

Крім того, позивач зазначив, що відповідно до ст. 1 Закону № 1669 період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і обороті України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» та від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність. деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» територію Донецької та Луганської областей, у тому числі й місто, с-ще Зелений Гай (Можняківська сільська рада) Луганської області віднесено до території проведення антитерористичної операції.

Фактично, місцезнаходженням позивача та відповідача та до теперішнього часу є територія, віднесена до переліку населених пунктів, де проводиться антитерористична операція розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 № 405/2014.

Наявність заборони (в силу закону) щодо застосування відповідальності, штрафних та фінансових санкцій за невиконаній обов`язків платника єдиного внеску у період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, унеможливлює складання відповідачем та направлення позивачу спірного рішення. Частиною 1 статті 58 Конвенції України визначено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення. Станом на 19 листопада 2020 року включно Указ Президента України про завершення антитерористичної операції прийнятий не був.

Ухвалою суду від 24.11.2020 позовну заяву СФГ «Лугань» до ГУ ДПС у Луганській області залишено без руху. Запропоновано позивачу протягом десяти днів з дати отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду документ про сплату судового збору в розмірі 7500,00 грн (а.с.17-18).

На виконання вимог ухвали суду позивачем 30.11.2020 подано докази сплати судового збору (а.с.22).

Ухвалою суду від 07.12.2020 відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Позначено підготовче засідання у справі на 11 січня 2021 року (а.с.24-25).

06.01.2021 за Вх.№379/2021від відповідача ГУ ДПС у Луганській області надійшов відзив на адміністративний позов. В якому щодо заявлених позовних вимог заперечував та просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі (а.с.30-35).

В обґрунтування якого зазначив, що перед початком проведення фактичної перевірки ОСОБА_1 було ознайомлено зі службовими посвідченнями перевіряючих, направленнями на проведення перевірки, ознайомлено та вручена копія наказу ГУ ДПС у Луганській області від 28.08.2020 № 855, що підтверджується його особистим підписом на зворотному боці наказу.

Під час проведення перевірки встановлено факт зберігання СФГ «Лугань» паливно-мастильних матеріалів, а саме дизельного пального важких дистилятів (газойлів) у ємності для зберігання ПММ об`ємом близько 4000 л, без наявності ліцензії на право зберігання пального, що є порушенням вимог статті 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 481).

Факт зберігання пального без наявності дозвільного документа підтверджується фотоматеріалами, здійсненими під час проведення перевірки, та поясненнями, наданими ОСОБА_1 .

За результатами перевірки було складено акт від 09.09.2020 № 0092/12/32/05/05/23486873/509 про результати фактичної перевірки СФГ «Лугань». Вказаний акт отримано позивачем нарочно 09.09.2020, що підтверджується відповідним записом на останній сторінці акта.

ГУ ДПС у Луганській області відповідно до ст. 17 Закону № 481 прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.09.2020 №5 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 500 000,00 грн. у зв`язку з виявленням факту порушення позивачем вимог ст. 15 Закону № 481 в частині здійснення зберігання пального без наявності дозвільного документа.

Рішення про скасування чи зміну (збільшення/зменшення) грошових зобов`язань згідно з податковим повідомленням-рішенням ГУ ДПС у Луганській області від 24.09.2020 № 5 ані в адміністративному, ані в судовому порядку не приймались.

Зазначив, що норми Закону № 1669 не відповідають встановленим Податковому Кодексу України засадам, його положення не можуть застосовуватись у межах спірних правовідносин. Відтак, посилання СФГ «Лугань» на неправомірність проведення перевірки та заборони (в силу закону) на її проведення, є необґрунтованим.

На підставі вищевказаного, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивачу у повному обсязі.

11.01.2021 учасники справи в підготовче засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомленні належним чином. Від представника позивача надійшла заява про відкладання підготовчого засідання (а.с.68).

На підставі вищезазначеного, суд протокольно ухвалив клопотання представника позивача задовольнити, відкласти підготовче засідання до 25.01.2021 (а.с.69).

25.01.2021 сторони повторно в підготовче засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомленні належним чином. Від представника позивача надійшла заява про відкладання підготовчого засідання (а.с.73).

На підставі вищезазначеного, суд протокольно ухвалив клопотання представника позивача задовольнити, відкласти підготовче засідання до 03.02.2021 (а.с.74).

03.02.2020 за Вх.4642/2021 від представника позивача надійшла відповідь на вищевказаний відзив позивача (а.с.80-87).

03.02.2021 учасники справи в підготовче засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомленні належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Просив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті (а.с.90).

Ухвалою суду від 03.02.2021 закрито підготовче провадження в адміністративній справі № 360/4504/20 та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 22 лютого 2021 року (а.с.92-93).

22.02.2021 за Вх.№6925 від представника позивач на адресу суду надійшли пояснення до відповіді на відзив по справі №360/4504/20 від 03.02.2021 разом із додатками (а.с.97; 98-116), та заява про відкладання слухання справи у зв`язку з наданням додаткових пояснень (а.с.117).

Також, 22.02.2021 за Вх.№6927 від представника ГУ ДПС у Луганській області на адресу суду надійшло клопотання в порядку ст. 44 КАС України, в якому зазначив, що станом на 22.02.2021 не отримано відповіді на відзив та додаткові пояснення, надані позивачем, що позбавляє можливості бути обізнаним щодо обґрунтованості позовних вимог. В зв`язку з чим, просила судове засідання у справі № 360/4504/20, призначене на 22.02.2021 відкласти на іншу дату з метою надання відповідачу можливості ознайомитись з відповіддю на відзив та додатковими поясненнями СФГ Лугань, та надати відповідні пояснення по справі (а.с.118).

В судове засідання 22.02.2021 сторони не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомленні належним чином. На підставі вищезазначеного, суд протокольно ухвалив клопотання сторін задовольнити, відкласти судове засідання до 03.03.2021 (а.с.122).

23.02.2021 за Вх.№ 7136/2021 від відповідача по справі ГУ ДПС у Луганській області на адресу суду надійшло клопотання про виклик та допит свідка (а.с.125-126).

24.02.2021 за Вх.№ 7301/2021 від відповідача по справі ГУ ДПС у Луганській області на адресу суду надійшла заява про відвід судді Луганського окружного адміністративного суду (а.с.127-132).

Ухвалою суду від 25.02.2021 вважено необґрунтованим заявлений відповідачем відвід судді, та передано заяву про відвід судді для реєстрації в автоматизованій системі документообігу та визначення судді для розгляду заяви про відвід (а.с.143-145).

Ухвалою суду від 26.02.2021 відмовлено у задоволенні заяви ГУ ДПС у Луганській області про відвід судді (а.с.149-152).

03.03.2021 за Вх.№ 8065/2021 від відповідача по справі ГУ ДПС у Луганській області на адресу суду надійшло клопотання про відмову у задоволенні позовних вимог СФГ «Лугань» у повному обсязі. Зазначив, що надана 22.02.2021 до суду представником СФГ «Лугань» відомість руху палива дизельного за 2020 рік станом на 01.09.2020 містить інші дані, ніж аналогічна відомість, які були надані позивачем під час проведення перевірки, разом із додатками (а.с.157-162; 163 - 195).

03.03.2021 під час судового засідання судом протокольно ухвалено про залучення та приєднання до матеріалів справи як докази пояснення представника позивача від 22.02.2021 за Вх.№6925 до відповіді на відзив по справі №360/4504/20 від 03.02.2021 разом із додатками щодо руху палива дизельного за 2020 рік (1-4 квартали), а також клопотання представника відповідача ГУ ДПС у Луганській області від 03.03.2021 за Вх.№ 8065/2021 разом із додатками відомостями руху палива дизельного за 2020 рік станом на 01.09.2020 які містить інші дані та мають розбіжності, які надані позивачем під час проведення перевірки.

На підставі залучення та приєднання до матеріалів справи вищевказаних доказів, які стосуються предмету позову, суд протокольно ухвалив задовольнити клопотання представника позивача про ознайомлення з клопотанням представника відповідача від 03.03.2021. По справі оголошено перерву до 05.03.2021 (а.с.196-198).

04.03.2021 від представника позивача на адресу суду повторно надійшли клопотання за Вх.№ 8346/2021 про виклик та допит свідків; Вх.№8347/2021 про призначення у справі судової психофізіологічної експертизи; Вх.№8348/2021 про надання письмових ухвал при вирішенні клопотань відповідача, поданих 03.03.2021; від 05.03.2021 за Вх.№8362/2021 про визнання доказу недопустимим (неналежним) недостовірним та за Вх.№8363/2021 про зупинення провадження у справі до одруження представника позивача (а.с.203-219).

05.03.2021 під час судового засідання судом заслухано думку представника відповідача ГУ ДПС у Луганській області щодо заявлених клопотань представника позивача та протокольно судом ухвалено про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі зв`язку з перебуванням представника позивача на лікарняному, з підстав ненадання відповідних доказів на підтвердження перебування представника позивача на лікарняному, щодо інших клопотань вирішено залишити їх відкритими до наступного судового засідання. В зв`язку неявкою позивача та його представника оголошена перерва по справі до 15.03.2021 (а.с.220-221).

В судове засідання 15.03.2021 позивач та представник позивача не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомленні належним чином, на адресу суду від 15.03.2021 за Вх.№9181/2021та Вх.№9221 надали клопотання про зупинення провадження у справі до одужання представника позивача та долучення письмових доказів, витяг з ЄДРДР щодо тиску на бізнес СФГ «Лугань» посадовими особами ГУ ДПС у Луганській області.

Ухвалою суду від 15.03.2021 у задоволенні клопотання позивача та представника позивача про зупинення провадження у справі відмовлено (а.с. 244)

Клопотання представника позивача про надання письмових ухвал при вирішенні клопотань відповідача поданих 03.03.2021, судом на адресу представника позивача було направлено лист-повідомлення від 09.03.2021 вих 360/4504/20/6778/2021 (а.с.226).

Щодо клопотань представника позивача про виклик та допит свідків, призначення у справі судової психофізіологічної експертизи та визнання доказу недопустимим (неналежним) недостовірним, суд під час судового засідання заслухавши думку представника відповідача протокольно ухвалив про відмову в задоволенні відповідних клопотань з підстав їх подання на стадії судового засідання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні.

Також під час судового засідання від 15.03.2021 судом вирішено задовольнити клопотання представника позивача про долучення письмових доказів, витяг з ЄДРДР щодо встановлення факту зловживання службовим становищем окремими працівниками ГУ ДПС під час проведення перевірки СФГ «Лугань», оскільки витяг з ЄДРДР направлено на адресу позивача 21.02.2021 та отримано останнім 11.03.2021 під час судового засідання.

Представник відповідача у судовому засіданні наполягала розглядати справу по суті та на підставі наявних у ній доказів, вступному слові заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві та клопотанні про відмову задоволенні позовних вимог позивача.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 28.08.2020 начальником ГУ ДПС у Луганській області було видано наказ №855 Про проведення фактичної перевірки СФГ «Лугань» з 31 серпня 2020 року тривалістю не більше 10 діб з метою здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань наявності ліцензій, відповідних дозвільних документів, вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання, транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (а.с.37).

Вищевказаний наказ про проведення перевірки, отримано та ознайомлено ОСОБА_1 , заступник СФГ «Лугань» від 31.08.2020 про що свідчить особистий підпис позивача (а.с.37 зв.бік).

Внаслідок проведеної перевірки відповідачем складено акт перевірки від 09.09.2020 за №0092/12/32/05/05/23486873/509 (а.с.38-40).

Вказаний акт перевірки отримано та ознайомлено заступника директора СФГ «Лугань» ОСОБА_1 , який підписано 09.09.2020 без зауважень (а.с.40 зв.бік.).

На підставі висновків акту перевірки, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення №5 від 24.09.2020 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 500 000,00 грн. у зв`язку з встановленням порушення позивачем вимог ст.15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пальним» зі змінами та доповненнями, а саме в частині здійснення зберігання пального без наявності дозвільного документа (а.с.45).

Будь-яких доказів щодо оскарження податкового повідомлення-рішення №5 від 24.09.2020 в адміністративному порядку позивачем не надано.

Таким чином, твердження позивача про порушення відповідачем вимог пункту 56.16 статті 56 ПК України та пункту 7 розділу ІІ Порядку щодо надіслання контролюючим органам податкового повідомлення-рішення платнику податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204 є безпідставним.

Проте, вважаючи прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду із даним позовом про його скасування.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи в межах позовних вимог, проаналізувавши норми законодавства, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010 (далі - ПК України). Зокрема ПК України визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (абз. 1 п. 1.1 ст. 1 ПК України).

Згідно із підпунктами 20.1.4, 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Спірні правовідносини також врегульовані Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995 (далі - Закон №481).

Згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Згідно підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Суд звертає увагу, що предметом розгляду даної справи є податкове повідомлення-рішення від 24.09.2020 №5.

Щодо виявлених порушень, а саме оптова торгівля пальним або зберігання пального без наявності ліцензій, суд виходить із наступного.

Згідно абзацу 55 та 56 статті 1 Закону №481 зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик; оптова торгівля пальним - діяльність із придбання та подальшої реалізації пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через своє зареєстроване постійне представництво) роздрібної та/або оптової торгівлі та/або іншим особам.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів" від 23.11.2018 №2628-111 були внесені зміни до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі -Закон №481), а саме: частину 20 статті 15 доповнено словами після слова "виробами" доповнити словами "або пальним", а після слова "ліцензій" - словами "на роздрібну торгівлю". Згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями Закону від 23.11.2018 №2628-111 вказана норма набирає чинності з 1 липня 2019 року. Отже, з 1 липня 2019 року запроваджено ліцензування оптової торгівлі пальним або зберігання пального.

Згідно абзацу 9 частини 2 статті 17 Закону №481 до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500000 гривень.

Аналіз наведених норм Закону №481/95-ВР свідчить про те, що оптова торгівля пальним або зберігання пального може здійснюватися суб`єктом господарювання лише за наявності у нього ліцензії на зберігання пального.

Суб`єкти господарювання спрямують ліцензії на право зберігання пального на кожне місце зберігання пального. Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.

Суб`єкт господарювання має право зберігати пальне без отримання ліцензії на право зберігання пального в місцях виробництва пального або місцях оптової торгівлі пальним чи місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримані відповідні ліцензії.

Ліцензія на право зберігання пального не отримується на місця зберігання пального, що використовуються: підприємствами, установами та організаціями, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевого бюджету; підприємствами, установами та організаціями системи державного резерву.

Суб`єктами господарювання для зберігання пального, яке споживається для власних виробничо-технологічних потреб виключно на нафто- та газовидобувних майданчиках, бурових платформах і яке не реалізується через місця роздрібної торгівлі.

Суб`єкти господарювання, які здійснюють зберігання пального виключно у споживчій тарі до 5 літрів, ліцензію на зберігання пального не отримують.

Положеннями статті 15 Закону №481 передбачено, що ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів.

Отже, ліцензія на право зберігання пального повинна бути видана органом, визначеним Кабінетом Міністрів України, не пізніше 20 календарних днів з дня одержання визначених ст. 15 Закону №481 документів.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року № 1200 "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" утворено Державну податкову службу шляхом реорганізації Державної фіскальної служби. Згідно з підпунктом 27 пункту 4 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року № 227 ДПС відповідно до покладених на неї завдань здійснює ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва пального, з оптової, роздрібної торгівлі та зберігання пального і контроль за таким виробництвом. ДПС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи.

Листом Державної фіскальної служби від 30.05.2019 року за № 17014/7/99-99- 12-01-01-17 на виконання Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів" доведено територіальним органам - головним управлінням ДФС в областях та м. Києві, що суб`єкти господарювання можуть подати документи на розгляд до органу ліцензування для отримання відповідних ліцензії на адресу Головних управлінь ДФС в областях та м. Києві за місцем роздрібної торгівлі пальним починаючи з 12.06.2019. При цьому головні управління ДФС у областях та м. Києві мають видавати зазначені ліцензії суб`єктам господарювання починаючи з 01.07.2019.

Виходячи із норм Закону №481 та листа Державної фіскальної служби від 30.05.2019 року за № 17014/7/99-99- 12-01-01-17 відповідач мав право видавати ліцензії на роздрібну торгівлю пальним з 1 липня 2019 року, тобто з дня, коли при здійсненні оптової торгівлі пальним або зберігання пального за відсутності ліцензії наступала відповідальність у вигляді штрафу.

Таким чином, суб`єкт господарювання, який здійснює оптову торгівлю пальним або здійснює зберігання пального без відповідної ліцензії, повинен нести відповідальність, передбачену приписами статті 17 Закону №481/95-ВР.

Судом встановлено, що підставою винесення податкового повідомлення-рішення №5 від 24.09.2019 року стала відсутність ліцензії на право оптової торгівлі пальним або зберігання пального СФГ «Лугань» на об`єкту перевірки.

При цьому, зі змісту адміністративного позову вбачається, що позивач заперечує проти встановленого факту оптової торгівлі пальним або зберігання пального. Однак, обґрунтованих доводів, які б спростовували виявлені порушення, позивач у позові не наводить.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази наявності ліцензії на право оптової торгівлі пальним або зберігання пального.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 від 31.08.2020 встановлено, що на час проведення перевірки на території СФГ «Лугань» за адресою: Луганська область, Новопсковський район, с. Зелений Гай, вул. Шевченка, 82 знаходиться ДТ (дизельне пальне) у кількості приблизно 4 т у ємності без відповідної ліцензії на зберігання. Вказані пояснення складені та підписані позивачем ОСОБА_1 без будь яких зауважень (а.с.41).

Так, факт проведення перевірки на об`єкті позивача, крім іншого, підтверджений в матеріалах справи фотокопіями щодо зберігання пального без наявності відповідної ліцензії, здійсненими під час проведення перевірки (а.с.42;43).

Крім того, судом встановлено, що надаючи пояснення по справі від 22.02.2021 за Вх.№6925 позивач стверджує, що СФГ «Лугань» не займалось зберіганням пального та оптовою торгівлею пальним з 01.07.2019 по 16.09.2020. На підтвердження своїх доводів зазначає, що позивачем надавались відповідні акти списання, реєстри польових робіт, відомості руху палива дизельного за 2020 рік (1-4 квартали) (а.с.98-112).

Дослідивши надані позивачем вказані документи та акт перевірки від 09.09.2020 за №0092/12/32/05/05/23486873/509 контролюючого органу, суд зауважує що надані докази позивача містять розбіжності щодо руху палива та його використання ніж тими документами які надавались під час проведення перевірки. Позивачем не надано та не підтверджено відповідними видатковими накладними, товарно-транспортними накладними кількості надходження дизельного палива та його залишку,

Так з вищевказаного акту перевірки встановлено, що під час проведення перевірки СФГ «Лугань» посадовими особами ГУ ДПС у Луганській області були досліджені документи, надані платником податків під час проведення перевірки, а саме: видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, акти на списання дизельного палива, використаного для виробничих потреб СФГ «Лугань», реєстри польових робіт, відомість руху дизельного палива за 2020 рік станом на 01.09.2020, а також проаналізовано інформацію бази даних «Єдине вікно подання електронної звітності», Архіву електронної звітності, Єдиного реєстру акцизних накладних (акцизні накладні, зареєстровані в ЄРАН щодо постачання дизельного пального на адресу СФГ «Лугань».

Згідно наданих документів заступником СФГ «Лугань» ОСОБА_1 та досліджених під час фактичної перевірки господарства позивача встановлено, що придбані важкі дистиляті (газойлі) СФГ «Лугань» надійшли на адресу позивача, залишок палива дизельного на початок 3 кварталу 2020 року становив 3 416 л, надійшло палива у кількості 32 600 л, списано 33 476 літрів. Залишок на кінець 3 кварталу 2020 року станом на 01.09.2020 склав 2 540 л, який не був використаний для виробничих потреб та зберігався на території СФГ «Лугань» без відповідної ліцензії.

Як вже встановлено судом вище, з актом перевірки ознайомлено заступника директора СФГ «Лугань» ОСОБА_1 , який 09.09.2020 підписав його без будь-яких зауважень (а.с.40 зв.бік.).

Посилання позивача щодо проведення фактичної перевірки в період дії мораторію, встановленого статтею 3 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 № 1669-VІІ, суд вважає помилковими, оскільки положення даного закону є несприйнятними як підстава правового регулювання спірних правовідносин, з огляду на системний аналіз статей 1, 5, 7 ПК України, за якими серед загальних засад встановлення податків і зборів пунктом 7.3 статті 7 передбачено, що будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Стаття 2 ПК України встановлює, що зміна положень цього Кодексу може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу.

Оскільки норми даного закону не відповідають встановленим Податковим кодексом України засадам, їх положення не можуть застосовуватись у межах спірних відносин.

Зазначена позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, яка викладена у судовій постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 805/2210/17-а.

Підсумовуючи, суд зробив висновок, що платник податків допустив порушення (наявна тільки його вина) стосовно зберігання пального, тому фінансова санкція застосована правомірно.

Відповідачем надано суду належні та допустимі докази допущення СФГ «Лугань» порушень, наслідком яких стало винесення податкового повідомлення-рішення №5 від 24.09.2019.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, вирішуючи даний спір, також відзначає, що відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, висловленій, зокрема, у п.45 рішення в справі «Бочаров проти України», п.53 рішення в справі «Федорченко та Лозенко проти України», п.43 рішення в справі «Кобець проти України», при оцінці доказів і вирішенні спору суду слід керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, встановлюючи істину в справі слід базуватися передусім на доказах, які належно, достовірно й достатньо підтверджують ті чи інші обставини таким чином, щоби не залишалося щодо них жодного обґрунтованого сумніву.

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до приписів ст.139 КАС України не підлягають відшкодуванню судові витрати позивачу, якому у задоволенні позову відмовлено.

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Селянського (фермерського) господарства «Лугань» (92322, Луганська область, Новопсковський район, с. Зелений Гай, вул. Шевченко, буд. 82) до Головного управління ДПС у Луганській області (93401, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Енергетиків, буд. 72) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення суду складено та підписано 25 березня 2021 року.

Суддя І.В. Тихонов