Справа № 493/1861/20
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2021-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2021 р.м.ОдесаСправа № 493/1861/20
Головуючий в 1 інстанції: Мясківська І.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Стас Л.В.,

суддів: Шеметенко Л.П., Турецької І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Балтського районного суду Одеської області від 03 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач/скаржник) звернувся з позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (далі УПП в Одеській області ДПП, відповідач) в якому просив:

- скасувати постанову серії ЕАН №3553265 від 14 грудня 2020 року про накладення адміністративного стягнення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі в розмірі 255,00 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП; п.8.5.1 ПДР України;

- закрити справу про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовуючи вимоги позивач вказував, що не вчиняв правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки автомобіль марки Ford Focus, номерний знак НОМЕР_1 , під його керуванням, не здійснював перетин подвійної суцільної лінії дорожньої розмітки в зазначений час і місці.

Позивач наполягає на тому, що його автомобіль марки Ford Focus, номерний знак НОМЕР_1 14 грудня 2020 року близько 08 години 55 хвилин був припаркований біля магазину ТОВ «Сільпо-фуд» по вул. Академіка Корольова, 44 в м. Одеса, де позивач купував товар, в підтвердження чого надав копію фіскального чеку з магазину ТОВ «Сільпо-фуд».

Поряд з цим, позивач вказав на те, що надані відповідачем відеозаписи на оптичному носії - DVD-R диску від 14 грудня 2020 року, не містять інформації на предмет доказування, оскільки запис не фіксує момент перетину автомобілем марки Ford Focus, номерний знак НОМЕР_1 , подвійної суцільної лінії дорожньої розмітки по вул. Ак.Корольова, 44 м. Одеса, а тому відсутня вина позивача як складової адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення - закриттю.

Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 03 лютого 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити адміністративний позов.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник, окрім доводів викладених в позові, також зазначив про те, що судом першої інстанції залишено поза увагою факт складання відповідачем постанови з порушенням вимог ст.283 КУпАП, оскільки вона не містить відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення.

Позивач наголошує на тому, що порушення вимог ч.1 ст.122 КУпАП шляхом перетину суцільної подвійної смуги дорожньої розмітки 1.3, зафіксовано лише в постанові серії ЕАН №3553265 від 14 грудня 2020 року, інших доказів на підтвердження вини позивача у вчиненні вказаного правопорушення, відповідачем не надано.

Позивач послався на постанову Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 за якою, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Отже, скаржник впевнений, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідач, УПП в Одеській області ДПП, у відзиві на апеляційну скаргу зазначає про безпідставність доводів апеляційної скарги, а тому просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

При цьому, державний орган звертає увагу суду на той факт, що автомобіль Ford Focus, номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул.Ак.Корольова в бік вул.Левітана (попутно службовому транспортному засобу), при цьому, згідно відеозапису №2-919953521 поліцейських починаючи з 00 хв.40 сек. по 00 хв. 46 сек., на момент вчинення правопорушення на парковці ТОВ Сільпо-фуд жоден транспортний засіб не рухався взагалі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.311 КАС України справу розглянуто у письмовому провадженні.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАН №3553265 від 14 грудня 2020 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КупАП України, п.8.5.1 ПДР України, у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис постанова не містить.

З вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Ford Focus, номерний знак НОМЕР_1 , 14 грудня 2020 року о 08.57 год. по вул.Академіка Корольова, 44 в м. Одеса, здійснив перетин подвійної суцільної лінії дорожньої розмітки 1.3, а саме здійснив поворот ліворуч, чим порушив п. 8.5.1. ПДР.

Стороною відповідача суду надано диск з відео фіксацією руху транспортних засобів по вул.Академіка Корольова, в м. Одеса та процедури складання постанови сержантом УПП в Одеській області Степовим О.В.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, дослідивши наданий до суду відповідачем відеозапис, ідентифікував автомобіль марки Ford Focus, сірого кольору, номерний знак якого не зафіксовано, що рухався 14 грудня 2020 року в крайній лівій смузі по вул. Ак. Крольова вздовж горизонтальної суцільної дорожньої розмітки та автомобіль марки Ford Focus, сірого кольору, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який 14 грудня 2020 року рухався дворовою територією вул. Ак. Корольова в напрямку вул. Левітана, як один і той же автомобіль, зробивши логічний умовивід, що поява вказаного автомобіля на дворовій території вул. Ак. Корольова в напрямку вул. Левітана була б неможливою без перетину горизонтальної дорожньої розмітки 1.3.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що саме позивач, рухаючись на автомобілі марки Ford Focus, сірого кольору, номерний знак НОМЕР_2 , крайньою лівою смугою, 14 грудня 2020 року о 08 годині 57 хвилин 34 секунди, не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.3, здійснив поворот ліворуч та перетнув подвійну суцільну смугу, що є порушенням вимог ч.1 ст.122 КУпАП; п.8.5.1 ПДР України.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції неправильним та таким, що не відповідає вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), Правилам дорожнього руху України (далі - ПДР України).

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП, серед іншого, встановлено, що порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, п 8.5.1 ПДР встановлено, що горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1цих Правил.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідивши наданий відповідачем відеозапис із фіксацією вказаного правопорушення, колегії суддів не вдалося встановити факт порушення позивачем ПДР України, оскільки він не містить доказу перетину транспортним засобом марки FordFocus, номерний знак НОМЕР_1 , подвійної лінії дорожньої розмітки 1.3.

Вказаний відеозапис містить лише інформацію про те, що автомобіль марки Ford Focus, сірого кольору, номерний знак якого не зафіксовано, рухається в крайній лівій смузі для руху за адресою м. Одеса по вул. Ак.Крольова в бік вул. Лівітана вздовж горизонтальної дорожньої розмітки 1.3., яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах та дана дорожня розмітка не переривається. В попутному з ним напрямку, в крайній правій смузі, рухається службовий автомобіль працівників поліції і через декілька секунд він перестроюється в крайню ліву смугу, залишивши таким чином автомобіль марки Ford Focus, сірого кольору, номерний знак якого не зафіксовано, позаду себе. Ще через декілька секунд відеореєстратор фіксує рух автомобіля марки Ford Focus, сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , дворовою територією АДРЕСА_1 .

Так, Верховний Суд в постановах від 29 квітня 2020 року у справі №283/2460/16-а та від 17 березня 2020 року у справі №334/8803/16-а (2-а/334/459/16) вказав, що основною умовою під час розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є встановлення наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку (постанова Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17).

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку про те, що відповідачем не доведено факт порушення ОСОБА_1 ПДР України, що свідчить про необґрунтованість та протиправність оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

При цьому, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про ідентифікацію автомобілю марки Ford Focus, сірого кольору, номерний знак якого не зафіксовано, як автомобіль марки Ford Focus, сірого кольору, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , оскільки це суперечить вимогам КУпАП та правовій позиції Верховного Суду в постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17.

Більш того, колегія суддів враховує висновки Верховного Суду викладені у постановах від 30 травня 2018 року по справі №337/3389/16-а, від 15 листопада 2018 року по справі №524/5536/17 та від 24 січня 2019 року по справі №428/2769/17 про те, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Разом з тим, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №3553265 від 14 грудня 2020 року не містить посилання на відеозапис та технічний засіб, яким був здійснений відеозапис, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

Доказів, які б надали можливість апеляційному суду дійти протилежного висновку, відповідач, відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КУС України, не надав.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Пунктом 1 ч.1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Статтею 317 КАС України встановлено, що підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, що будь-які докази, які підтверджують наявність у діях позивача складу правопорушення, і які б вказували на порушення апелянтом ПДР України, суду не надано, його позовні вимога про скасування постанови про адміністративне правопорушення підлягає задоволенню, а провадження в адміністративній справі закриттю, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Згідно ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки судом апеляційної інстанції задоволено апеляційну скаргу, судові витрати понесені ОСОБА_1 підлягають відшкодуванню шляхом стягнення загальної суми судового збору у розмірі 1051,01 грн. (420,40 грн. - за подання позову, 630,61 грн. - за подання апеляційної скарги) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст.ст. 286, 308, 311, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Балтського районного суду Одеської області від 03 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови - скасувати.

Ухвалити у справі нову постанову, якою позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову серії ЕАН №3553265 від 14 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень - визнати протиправною і скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції () за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір у загальному розмірі 1051,01 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до вимог статті 272 КАС України.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 25 березня 2021 року.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Шеметенко Л.П. Турецька І.О.