Справа № 160/648/21
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2021-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2021 року Справа № 160/648/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голобутовського Р.З. розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Транс-Логістика" до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови,
18.01.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр-Транс-Логістика» (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій просить:
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач не погоджується з прийнятою постановою, оскільки перевезення автомобілем вантажу 23.07.2020 року здійснювалось з дотримання встановлених вагових параметрів, не потребувало спеціального дозволу, факт перевищення вагових параметрів не підтверджується належними та допустимими доказами, а отже у відповідача не було жодної правової підстави виносити оскаржувану постанову. За результатами проведення габаритно-вагового контролю жоден з працівників Укртрансбезпеки не повідомляв водія ОСОБА_1 про перевищення габаритно-вагових нормативів, а документи підписані водієм (а саме акт, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від № 038705 від 23.07.2020, довідка), як повідомили головний спеціаліст ВДК Шайхлістамов В.М. та головний спеціаліст ВДК Сидоренко О.Б. фіксував виключно факт проходження габаритно-вагового контролю автомобілем. Додатковим свідченням наведеного є той факт, що за результатами габаритно-вагового контролю головним спеціалістом ВДК Шайхлістамовим В.М. та головним спеціалістом ВДК Сидоренко О.Б. не обмежувався рух автомобіля. Акт не відповідає вимогам чинного законодавства та не містить всієї необхідної інформації, наявність якої передбачена у відповідних документах. Зокрема, згідно з додатком 3 до Порядку в акті повинно бути зазначено місце перевірки з зазначенням ділянки дороги, автостанції маршруту. Натомість в акті в якості місця перевірки зазначено виключно «а/д Н-08, Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь, 712 км». Зі змісту акту не можливо достеменно встановити де саме, на якій конкретно ділянці дороги проводилось здійснення габаритно-вагового контролю та складення акту відповідно, та чи здійснювався такий захід у пункті габаритно-вагового контролю. Ані акт, ані будь-який інший документ складений нібито за результатами вагового контролю автомобіля, не містить будь-яких посилань: на технічне обладнання, за допомогою якого проводився ваговий контроль; на те, що відповідне технічне обладнання пройшло обов`язкову періодичну повірку (метрологічну атестацію). На думку позивача, оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.01.2021 року відкрито провадження у адміністративній справі; справу №160/648/21 призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
04.02.2021 року відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги не визнає, просить у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що відповідно до п. п. 3, 4 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 422 від 20.05.2013 (далі - Порядок № 422), був зупинений транспортний засіб марки державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом GROENE WEGEN, державний номер НОМЕР_2 . У ході перевірки зазначеного транспортного засобу встановлено, що він використовується позивачем. Водій, що знаходився за кермом транспортного засобу передав для перевірки посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, товарно-транспортну накладну №185 від 22.07.2020 та договір оренди транспортного засобу №А-8810/69утл від 25.11.2019. Після перевірки документів, які надав водій, співробітникам Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області було проведено ваговий контроль транспортного засобу та встановлено порушення норм, які зазначені в п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - ПДР України), а саме загальна маса транспортного засобу - 48 170 кг при допустимій 40 000 кг, що складає 20,4% перевищення параметрів від нормативу, навантаження на одиночну вісь - 12 440 кг при допустимій нормі 11 000кг., що складає 13,1% перевищення параметрів від нормативу, навантаження на строєну вісь - 28 770 кг при допустимій нормі 22 000кг., що складає 30,8% перевищення параметрів від нормативу. Зважаючи на зазначене співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області на законних підставах було віднесено транспортний засіб позивача до великовагового та на законних підставах складено Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №038705 від 23.07.2020, Довідку №0022188 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 23.07.2020. Ні під час здійснення перевірки, ні під час розгляду справи документів, які б підтверджували право позивача на рух дорогами загального користування з перевищенням нормативних вагових параметрів відповідачу надано не було. Продовження транспортним засобом руху, не звільняє позивача від відповідальності по оплаті всього шляху до місця призначення, оскільки саме з виявленим перенавантаженням він продовжив рух дорогами України. У пункті габаритно-вагового контролю, який розміщений на 712 км автомобільної дороги Н-08 «Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь» використовувався прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісі 030T-AS2-PWIA, заводський номер 419, який станом на 23.07.2020 був повірений, що засвідчується свідоцтвом ДП «Київоблстандартметрологія» про повірку законодавчо регульованого засобу вимірюваної техніки №ПЗЗМ874505820 від 22.04.2020, яке чинне до 22.04.2021 року. Підтвердженням використання саме цих вагів із заводським номером 419, є талон зважування за номером 2935, в якому зазначено дату, час та номер вищезазначеного транспортного засобу позивача. На підставі викладеного, відповідач просив відмовити у задоволенні позову.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР-ТРАНС-ЛОГІСТИКА» зареєстроване як юридична особа 22.06.2017 року за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр.Слобожанський, буд.35 офіс 402, основним видом економічної діяльності підприємства є вантажний автомобільний транспорт, що підтверджується копією статуту позивача, копією витягу з ЄДРПОУ.
Керуючись Законом України «Про автомобільний транспорт», Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок № 1567), на підставі направлення на перевірку №011627 від 20.07.2020 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області 23.07.2020 проводилась рейдова перевірка на 712 км а/д Н-08 «Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь».
Порядок зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів, затверджений Постановою № 422.
Відповідно до п. п. 3, 4 Порядку № 422, був зупинений транспортний засіб марки DAF, державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом GROENE WEGEN, державний номер НОМЕР_2 .
У ході перевірки зазначеного транспортного засобу встановлено, що він використовується ТОВ «УКР-ТРАНС-ЛОГІСТИКА». Позивач встановленого факту в позовній заяві не заперечував.
Водій, що знаходився за кермом транспортного засобу передав для перевірки посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, товарно-транспортну накладну №185 від 22.07.2020 року та договір оренди транспортного засобу №А-8810/69утл від 25.11.2019 року.
Після перевірки документів, які надав водій, співробітникам Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області було проведено ваговий контроль транспортного засобу та встановлено порушення норм, які зазначені в п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - ПДР України), а саме загальна маса транспортного засобу - 48 170 кг при допустимій 40 000 кг, що складає 20,4% перевищення параметрів від нормативу, навантаження на одиночну вісь - 12 440 кг при допустимій нормі 11 000кг., що складає 13,1% перевищення параметрів від нормативу, навантаження на строєну вісь - 28 770 кг при допустимій нормі 22 000кг., що складає 30,8% перевищення параметрів від нормативу.
Зважаючи на зазначене співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області на законних підставах віднесено транспортний засіб позивача до великовагового та на законних підставах складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №038705 від 23.07.2020 року, довідку №0022188 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 23.07.2020 року.
Для подальшої перевірки обставин, що зазначені у п. 15 Порядку №1567, при перевірці документів визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та п. 2.1 ПДР України встановлено перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезені вантажу без доповідного дозволу.
У зв`язку з виявленням зазначеного порушення, посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області складено акт №228190 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 23.07.2020, який відповідно до п. 21 Порядку, № 1567, складається в одному примірнику.
Водій з актом №228190 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 23.07.2020 року був ознайомлений, пояснень, заперечень не надав.
Відповідно до п. 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення, отже Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області направило акт №228190 від 23.07.2020 року до Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області для розгляду справи.
Правомірність постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №201577 від 17.09.2020 року є предметом спору у цій справі.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 року Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
Згідно з п. 8 вказаного Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.
Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567 (далі - Порядок №1567), визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.
Відповідно до п. 3 вказаного Порядку органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.
Згідно з п. 4 Порядку №1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
У силу п. 14 зазначеного Порядку №1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
Також відповідно до ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктами 16, 17 Порядку № 1567 рейдова перевірка проводиться групою посадових осіб у кількості не менш як дві особи. Під час проведення такої перевірки можливе застосування спеціалізованих автомобілів, на яких розміщений напис "Укртрансінспекція", та використання спеціального обладнання, призначеного для перевірки дотримання водіями Європейської угоди, здійснення габаритно-вагового контролю.
Рейдова перевірка проводиться із зупиненням транспортних засобів або без їх зупинення. Зупинення транспортних засобів здійснюється відповідно до вимог пункту 15 Правил дорожнього руху та Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Укртрансінспекції.
Пунктом 20 Порядку №1567 визначено, що виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.
Згідно з п. 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3 (акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом).
Відповідно до п. 6 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 р. № 422, у разі виявлення порушень правил перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів посадові особи складають акти за формою згідно з додатками 2 (акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів) і 3 (акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів) до цього Порядку та повідомляють відповідний підрозділ МВС про такі порушення.
Статтею 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).
Відповідно до ч. 12 ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" та пункту 2 Порядку №1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Відповідно до частини другої статті 29 Закону України від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ «Про дорожній рух» (далі - Закон № 3353-ХІІ) з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
За статтею 33 Закону України від 08 вересня 2005 року № 2862-IV «Про автомобільні дороги» (далі - Закон № 2862-IV) рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
За пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Як передбачено статтею 48 Закону України від 05 квітня 2001 року № 2344-ІІІ «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-ІІІ), автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.
Відповідно до підпункту 4 пункту 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» (далі - Порядок № 879) габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.
Згідно з пунктами 3, 4, 6 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.
Робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.
Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.
Відповідно до пунктів 15-18, 20 Порядку № 879 контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють відповідні підрозділи МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.
Габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль.
У разі коли за допомогою автоматичних зважувальних пунктів виявлено факт перевищення встановлених габаритно-вагових параметрів, габаритно-ваговий контроль транспортного засобу здійснюється на найближчому стаціонарному та/або пересувному пункті габаритно-вагового контролю.
За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення.
За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.
Згідно з пунктом 3 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10 грудня 2013 року № 1007/1207 (далі - Порядок № 1007/1207) габаритно-ваговий контроль транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться посадовими особами Укртрансінспекції та працівниками відповідних підрозділів МВС.
Відповідно до пункту 4 Порядку № 1007/1207 посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю: 1) визначають місця проведення габаритно-вагового контролю за погодженням з відповідним підрозділом МВС відповідно до вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю; 2) розробляють та погоджують з відповідними підрозділами МВС, службами автомобільних доріг графіки роботи пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт зі зважування транспортних засобів; 3) здійснюють зупинку транспортного засобу для здійснення габаритно-вагового контролю у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) з дотриманням Правил дорожнього руху та Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 року № 422; 4) видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю (додаток 1); 5) складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 31 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю; 6) у разі невиконання водієм транспортного засобу вимог посадових осіб Укртрансінспекції щодо зупинки транспортного засобу для проведення габаритно-вагового контролю повідомляють про це працівників відповідних підрозділів МВС; 7) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю складають акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю (додаток 2); 8) реєструють транспортні засоби, щодо яких здійснювався габаритно-ваговий контроль і параметри яких перевищують нормативні, у журналі обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів (додаток 3); 9) при здійсненні габаритно-вагового контролю перевіряють у водіїв великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів наявність дозволів на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформлених та виданих в установленому законодавством порядку; 10) у разі відсутності документів, визначених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», застосовують до автомобільних перевізників адміністративно-господарські штрафи, визначені статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Суд зазначає, що у межах спірних правовідносин, підставою для прийняття оскарженої постанови стали результати габаритно-вагового контролю транспортного засобу, що експлуатується позивачем. Відповідно до цих результатів вагові параметри транспортного засобу перевищують нормативно допустимі вагові обмеження більш ніж на 20 %, що дало підстави вважати цей транспортний засіб великоваговим, для руху якого, за правилами частини четвертої статті 48 Закону № 2344-ІІІ, повинен бути відповідний дозвіл.
При цьому позивач не заперечує щодо відсутності у нього такого дозволу, не ставить під сумнів складений відповідачем розрахунок та визначення розміру плати за проїзд, а лише вказує на відсутність відповідної методики зважування у сфері метрології, на недотримання форми складання акту та відсутності посилання в акті на засіб вимірювальної техніки.
Стосовно посилання позивача на невідповідність акту вимогам чинного законодавства суд зазначає, що пунктом 20 Порядку №1567 встановлено, що виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.
Пунктом 21 Порядку №1567 встановлено, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особам, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
При перевірці документів визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та п. 2.1 ПДР України встановлено наступне: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезені вантажу без відповідного дозволу, а отже, посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області було складено акт №228190 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 23.07.2020, року, де у графі «місце перевірки» зазначено 712 км автомобільної дороги Н-08 «Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь».
Згідно з даними Графіку режиму роботи та місць розташування пересувного пункту вагового та габаритного контролю в Донецькій області на липень 2020 року вказана ділянка дороги зазначена у переліку місць проведення габаритно-вагового контролю.
Стосовно твердження представника позивача про відсутність інформації щодо обладнання габаритно-вагового комплексу, суд зазначає, що відповідно до Порядку №879 під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального та зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані, (пункт 13).
У пункті габаритно-вагового контролю, який розміщений на 712 км автомобільної дороги Н-08 «Бориспіль - Дніпро - Запоріжжя - Маріуполь» використовувався прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісі 030Т-А82-Р/УІА, заводський номер 419, який станом на 23.07.2020 року був повірений, що підтверджується свідоцтвом ДП «Київоблстандартметрологія» про повірку законодавчо регульованого засобу вимірюваної техніки №ПЗЗМ874505820 від 22.04.2020, яке чинне до 22.04.2021.
Копія вказано свідоцтва долучена відповідачем до відзиву на позовну заяву.
Судом не встановлено, що позивачем під час розгляду справи про порушення подавались клопотання про отримання копії вказаного свідоцтва.
Підтвердженням використання саме цих вагів з заводським номером 419, є талон зважування за номером 2935, в якому зазначено дату, час та номер зазначеного транспортного засобу позивача, який долучено відповідачем до матеріалів справи.
Стосовно посилання позивача на відсутність відповідної методики зважування у сфері метрології, суд зазначає, що дійсно відповідна вимога викладена у п. 19 Порядку №879, але постановою КМУ № 671 від 30.08.2017 року зазначений пункт було виключено.
З огляду на зазначене, станом на 23.07.2020 року (дата проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу позивача) необхідність використання посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області під час здійснення габаритно-вагового контролю методики, затвердженої Мінекономрозвитку, не передбачена жодним нормативно-правовим актом.
Свою правову позицію щодо відсутності потреби в використанні відповідної методики виклав Верховний Суд України у постанові від 21.09.2018 у справі №804/5296/17, в якій зазначено, що оскільки за змістом статей 4 і 29 Закону України «Про дорожній рух», статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України, і такий механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів визначено Порядком №879, яким керувався відповідач, Суд вважає, що відповідачем правомірно складено спірний розрахунок плати за проїзд. Крім того, скаржником не наведено жодних обґрунтувань порушення його права у спірних правовідносинах внаслідок проведення габаритно-вагового контролю без використання методики Мінекономрозвитку. Наведене узгоджується з подальшим нормативним регулюванням спірних правовідносин, а саме скасування п.19 Порядку №879 Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №671 без визначення необхідності застосування затвердженою Мінекономрозвитку або іншою методикою.
Крім того, суд зауважує, що посилання позивача у цій справі на судову практику з зазначеної категорії справ, без врахування особливостей та обставин по конкретній справі, не може мати наслідком застосування тієї чи іншої правової позиції суду касаційної інстанції, оскільки суд надає оцінку конкретним обставинам справи у відповідності до законодавства, яке регулює спірні правовідносини.
Щодо заборони подальшого руху транспортного засобу позивача посадовими особами Укртрансбезпеки необхідно зазначити, що такими повноваженнями посадові особи Укртрансбезпеки законом не наділені та згідно з статтею 19 Конституції України посадові особи Укртрансбезпеки повинні діяти виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені чинним законодавством.
Також позивач зазначає, що працівники Укртрансбезпеки не повідомили водія про результати вагового контролю, що не відповідає обставинам справи, так як з актом про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №038705 від 23.07.2020 року водій ознайомлений, про що свідчить його підпис, а також водія транспортного засобу ознайомлено з актом №228190 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 23.07.2020 року, що теж засвідчено його підписом та в якому не зазначено порушення з боку посадових осіб Укртрансбезпеки, процедури проходження транспортним засобом габаритно-вагового контролю.
Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Позивач вмотивованих доводів в обґрунтування правової позиції, викладеної у позовній заяві, не навів. Натомість, відповідач виконав покладений на нього ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок та довів правомірність свого рішення, чим спростував твердження позивача про порушення його прав та інтересів.
Враховуючи викладене, виходячи з меж позовних вимог, обставин справи, норм чинного законодавства суд робить висновок про відсутність правових підстав для задоволення позовної заяви.
Підстави для вирішення питання розподілу судових витрат згідно з ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні, з огляду на те, що позивачу відмовлено в задоволенні позову.
Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський