Справа № 520/3920/21
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про вжиття заходів забезпечення позову

24 березня 2021 року № 520/3920/21

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Бадюков Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (вул. Римарська, буд. 24, м. Харків, 61057), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДМС України в Харківській області від 17.02.2021 року № 6301- про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 ;

- судові витрати у сумі - 926, 53 грн. стягнути з відповідача на користь позивача.

15.03.2021 року ухвалою ХОАС прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення.

24.03.2021 р. в порядку забезпечення позову позивачем подано заяву, в якій просить суд зупинити дію рішення від 17.02.2021 року за № 9889, ухваленого Головним управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області (61057, Україна, Харківська обл., місто Харків, вул. Римарська, буд., 24, ).

Своє клопотання обгрунтовує тим, що оскаржене рішення було прийнято протиправно та незаконно, за численних порушень норм чинного законодавства України.

Зокрема, як стверджує позивач з посиланням на відповідні докази 24.09.2020 року він отримав посвідку на тимчасове проживання на території України за № НОМЕР_1 , строком дії до 23.09.2021 року на підставі ст.ст. 4 та 5 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», у зв`язку з тим, що 5.08.2020 року між ним та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 укладено шлюб, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , актовий запис № 2240, а 03.11.2020 року ними отримано нове Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 , у зв`язку зі зміною дружиною позивача свого прізвища на прізвище - ОСОБА_3 .

З посиланням на приписи пункту 1 Порядку № 332, зазначає, що посвідка на тимчасове проживання (далі - посвідка) є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Підпунктом 4 пункту 63 Порядку № 322», передбачено, що посвідка скасовується територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі коли дії іноземця або особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні.

За правилами пунктів 64, 65, 66 Порядку №322, рішення про скасування посвідки приймається керівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС чи його заступником протягом п`яти робочих днів з дня надходження відомостей, які є підставою для її скасування.

Копія рішення про скасування посвідки видається територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який прийняв таке рішення, іноземцеві або особі без громадянства під розписку або надсилається такій особі і приймаючій стороні рекомендованим листом не пізніше ніж через п`ять робочих днів з дня його прийняття.

Територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС протягом ц`яти робочих днів з дня прийняття рішення про скасування посвідки інформує про це ДМС та Адміністрацію Держприкордонслужби.

Як передбачено пунктом 68 Порядку №322, іноземець або особа без громадянства, стосовно яких прийнято рішення про скасування посвідки, повинні здати посвідку, зняти з реєстрації місце проживання та виїхати за межі України в семиденний строк з дня отримання копії такого рішення.

Таким чином, позивач дійшов висновку, що оскаржуване рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання на території України, зобов`язує його в семиденний строк з дня його отримання виїхати за межі України, що унеможливлює його особисту участь у розгляді справи щодо законності спірного рішення та порушує процесуальні права як учасника справи.

Крім того, він навчається на 6 курсі медичного факультету Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна, за спеціальністю «Лікувальна справа» та має позитивну характеристику у вказаному навчальному закладі на підтвердження чого надав копію характеристики від 24.03.2021 року № 3501-27/851.

Тому позивач вважає, що винесення спірного рішення відповідачем має наслідком заборону його проживання та перебування на території України, що позбавляє його можливості проживати зі своєю сім`єю та закінчити навчання. Для відновлення моїх інтересів в подальшому, необхідно буде докласти значних фінансових витрат, зокрема на утримання сім`ї, для оформлення нової візи для в`їзду на територію України, повторне здійснення оплати на отримання освітніх послуг тощо.

Дослідивши матеріали справи, факти, доводи та докази, що містяться в ній та додані до заяви про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 2 ст. 150 КАСУ забезпечення позову допускається якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно приписів ч. 1 ст.151 КАСУ позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) виключена;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 1 ст. 154 КАСУ встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Суд зазначає, що забезпечення адміністративного позову це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних заходів щодо охорони прав та свобод позивача, для створення можливості реального виконання позитивного (для позивача) рішення суду. Також суд вважає за доцільне відмітити, що приймаючи ухвалу про вжиття заходів по забезпеченню позову, суд повинен враховувати, що прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що не вжиття таких заходів може у майбутньому ускладнити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля для відновлення прав позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів та для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Суд відзначає, що інститут забезпечення адміністративного позову в Україні враховує європейський досвід щодо забезпечення адміністративного позову в адміністративному судочинстві, який акумульовано у Рекомендації NR (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятий Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року (далі - Рекомендація).

Комітет Міністрів, виходячи з того, що негайне і повне виконання адміністративних актів, які стали або можуть стати предметом оскарження, спроможні за деяких обставин завдавати інтересам осіб непоправної шкоди і що необхідно, заради справедливості, не допускати таких наслідків, виходячи з доцільності гарантувати особам, які цього потребують, тимчасовий захист з боку судів, не ігноруючи при цьому необхідність забезпечення ефективності адміністративної діяльності, рекомендував урядам держав-членів керуватися в своєму праві та адміністративній практиці, зокрема, наступним.

Згідно Рекомендацій, термін "адміністративний акт" означає, відповідно до Резолюції (77) 31 про захист особи стосовно актів адміністративних органів влади, будь- який окремий захід чи рішення, вжитий/прийняте в межах реалізації владних повноважень, який/яке, з огляду на свій характер, безпосередньо впливає на права, свободи чи інтереси осіб.

У випадку, коли у провадженні суду знаходиться позов проти адміністративного акту, і цей суд ще не виніс стосовно нього свого рішення, заявник може вимагати від цього суду або від іншого компетентного судового органу вжити заходів тимчасового захисту стосовно цього адміністративного акта.

Згідно вищезазначеної Рекомендації рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

Заходи тимчасового захисту, про вжиття яких розпорядився правомочний суд можуть мати форму повного або часткового призупинення виконання адміністративного акта, повного або часткового відновлення ситуації, яка існувала на момент прийняття цього адміністративного акта або після його прийняття, а також покладення судом, згідно з його повноваженнями, відповідного обов`язку на адміністративний орган влади.

Пунктом «б» Імплементацій вищезазначених Рекомендацій передбачено, що ухвалюючи рішення щодо запиту про зупинення, адміністративному і, якщо цього не виключає закон, судовому органу слід ураховувати суспільний інтерес, а також і права й інтереси третіх осіб.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» ЄСПЛ зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При цьому, як наголошено у рішенні, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) ЄСПЛ вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Отже, враховуючи викладені вище обставини та доводи заяви про забезпечення позову, суд відзначає про наявність обставин, що можуть призвести до заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів та для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, враховуючи наявність направленості на протиправність рішення суб`єкта владних повноважень, клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 248, 256, 294 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Зупинити дію рішення від 17.02.2021 року за № 9889 про скасування посвідки на тимчасове проживання громадянину Йорданії ОСОБА_1 , ухваленого Головним управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області до розгляду адміністративної справи №520/3920/21 по суті.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Повна ухвала складена 24 березня 2021 року.

Суддя Бадюков Ю.В.