Справа № 157/1450/20
Суддя: Гамула Б. С.
Дата ухвалення: 2021-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/1450/20
Провадження №2-а/157/3/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Гамули Б.С.,

з участю: секретаря судового засідання Семенюк О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Федчика С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Укртрансбезпеки у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позов обґрунтовано тим, що постановою виконуючого обов`язки начальника Управління Укртрансбезпеки у Волинській області Оніщука С.Л. №003646 від 05 жовтня 2020 року позивача було протиправно притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 133-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

ОСОБА_1 вважає, що під час винесення постанови виконуючим обов`язки начальника Управління Оніщуком С.Л. об`єктивно не з`ясовано чи вчинено адміністративне правопорушення, а також не зібрано достатніх доказів для прийняття остаточного рішення. В матеріалах справи про адміністративне правопорушення взагалі немає жодного доказу про те, що позивач надавав транспортні послуги з перевезення пасажирів: ні відео-, ні аудіозаписів, ні пояснень свідків. Крім того, допущені й інші порушення вимог чинного законодавства та підзаконних нормативно-правових актів при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Так, головним спеціалістом відділу управління Укртрансбезпеки у Волинській області Горбаєм М.П. 12 серпня 2020 року складено акт №244028 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом та протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 133-2 КУпАП, за №0019760.

Відповідно до п. 12 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року №1567, рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка. Проте, згідно з актом №244028 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 12 серпня 2020 року дана перевірка нібито проведена 02 серпня 2020 року на підставі направлення від 01 серпня 2020 року №011945. Сама ж зупинка позивача працівниками органу контролю мала місце 12 серпня 2020 року. Таким чином, фактично направлення на перевірку, а відповідно і затвердження графіку на проведення перевірки було здійснено не раніше 01 серпня 2020 року, тобто за 11 днів до фактичного проведення перевірки, а не в межах тижня, як це передбачає п. 12 Порядку.

Крім того, в акті проведення перевірки вказані завідомо неправдиві відомості про те, що перевірка проведена 02 серпня 2020 року в 08 год. 15 хв., хоча факт зупинення транспортного засобу під керуванням позивача мав місце 12 серпня 2020 року. В період із 02 по 12 серпня 2020 року жодних контактів між ним і працівниками управління Укртрансбезпеки у Волинській області не було і про здійснення ними будь-якої перевірки 02 серпня 2020 року йому невідомо.

З незрозумілих причин працівник Управління не взяв до уваги та не перевірив доводи позивача про те, що 12 серпня 2020 року він здійснював побутову поїздку в особистих справах від місця проживання його батьків та його місця реєстрації села Грудки Камінь-Каширського району до місця фактичного проживання в місто Львів. При цьому, на прохання кількох членів його рідні він взяв їх із собою в якості пасажирів. Жодної оплати за проїзд він не отримував, пасажири лише взяли дольову участь при заправці автомобіля пальним в об`ємі, необхідному для проїзду до м. Львова. Вказані факти можуть підтвердити ті ж самі родичі, які перебували в автомобілі, в тому числі його рідна сестра ОСОБА_2 . Така поїздка не передбачає необхідність в отриманні будь-яких дозволів, ліцензій. Будь-якими регулярними чи нерегулярними перевезеннями позивач не займається.

Крім того, відповідачем порушені вимоги Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, внаслідок чого порушені його права, в тому числі, право на захист, тобто право скористатися юридичною допомогою адвоката. Позивача не повідомили про час і дату розгляду справи про адміністративне правопорушення, внаслідок чого він не мав можливості взяти участь в її розгляді, скористатися правовою допомогою, подати свої докази та відповідні пояснення. Про факт притягнення його до відповідальності він дізнався 20 жовтня 2020 року, коли отримав поштовим зв`язком примірник постанови про накладення адміністративного стягнення.

Вважаючи постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною, позивач просить її скасувати, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати по справі.

Представником відповідача Біруком В.Я. подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що 12 серпня 2020 року в 08 годині 15 хвилин по вул. Ковельській в м. Камені-Каширському головним спеціалістом відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Волинській області Горбаєм М.П. було виявлено адміністративне правопорушення, передбачене ст. 133-2 КУпАП. Суть вчиненого адміністративного правопорушення полягала в тому, що фізична особа ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , автомобілем марки «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_1 , здійснював внутрішні автомобільні перевезення пасажирів на території України транспортним засобом, зареєстрованим в іншій державі.

12 серпня 2020 року в 08 год. 15 хв. на вул. Ковельська в м. Камені-Каширському був перевірений транспортний засіб автомобіль марки «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_1 . Факт здійснення внутрішніх автомобільних перевезень пасажирів на території України транспортним засобом, зареєстрованим в іншій державі, підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення №0019760 від 12 серпня 2020 року, фотознімками транспортного засобу, а також відомостями та повідомленнями в додатку «Viber».

У ході проведення рейдової перевірки контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області було встановлено, що ОСОБА_1 є адміністратором групи «Регулярні рейси за маршрутом «ЛьвівКовельКамінь-Каширський» у додатку «Viber» без відповідних дозвільних документів на комерційній основі. У зазначеній групі вказаний номер мобільного телефону ОСОБА_1 : НОМЕР_2 , він же зазначений і в протоколі про адміністративне правопорушення №0019760 від 12 серпня 2020 року, а також позивачем у позовній заяві. Крім того, рейдова перевірка відбувалась 12 серпня 2020 року, а не 02 серпня 2020 року, як зазначає позивач, про що зазначено в акті проведення перевірки №244028 від 12 серпня 2020 року, а також у протоколі про адміністративне правопорушення №0019760 від 12 серпня 2020 року.

Перевірка проводилась на підставі направлення на перевірку №011945 від 07 серпня 2020 року, а не від 01 серпня 2020 року, виданого на період з 10 по 17 серпня 2020 року. Також зазначає, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений час дату розгляду справи, хоча у позові вказує на порушення ст. 268 КУпАП. Вище вказане підтверджується записом особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності в нижній частині протоколу про адміністративне правопорушення №0019760 від 12 серпня 2020 року, зокрема, «розгляд протоколу прошу повести 05.10.2020 року». Посилаючись на викладене, представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Пояснив, що з 2005 року він неофіційно працював у місті Львові на різних посадах. У 2008 році офіційно працевлаштувався в цьому ж місті малярем у ТзОВ «Західатомбудсервіс». Місцем його реєстрації є с. Грудки Камінь-Каширського району Волинської області. Тому на вихідні він приїздить додому, використовуючи при цьому автомобіль марки «Фольксваген», яким тимчасово користується та який перебуває на іноземній реєстрації. Аби здешевити вартість переїзду, він підвозить пасажирів, які прямують цим же маршрутом та беруть дольову участь у придбанні пального. Так, 12 серпня 2020 року він черговий раз їхав до м. Львова. В салоні автомобіля знаходилися його знайомі та кілька незнайомих людей, які також їхали до м. Львова, усього шість чоловік. Регулярними перевезеннями пасажирів він не займається, оскільки має іншу постійну роботу, тому вважає, що він незаконно притягнутий до адміністративної відповідальності. Просить позов задовольнити.

Представник позивача Федчик С.В. позов підтримав. Вважає постанову в.о. начальника Управління Укртрансбезпеки у Волинській області Оніщука С.Л. від 05 жовтня 2020 року, винесену щодо ОСОБА_1 , незаконною, оскільки при проведенні перевірки були допущені порушення порядку її проведення, які зазначені в позовній заяві. Крім того, в постанові не сформована об`єктивна сторона адміністративного правопорушення.

Представник відповідача Бірук В.Я. на розгляд справи не з`явився, у поданому відзиві просив справу розглянути без його участі.

Вислухавши пояснення позивача, його представника, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що постановою виконуючого обов`язки начальника Управління Укртрансбезпеки у Волинській області Оніщука С.Л. №003646 від 05 жовтня 2020 року позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 133-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення й накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Цією постановою позивача визнано винним у тому, що він 12 серпня 2020 року в м. Камені-Каширському Волинської області надав послуги з внутрішніх автомобільних перевезень пасажирів на території України транспортним засобом марки «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрованим в іншій державі Республіці Польща, чим порушив ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 133-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дії, які полягають у провадженні господарської діяльності на території України транспортним засобом, зареєстрованим в іншій державі.

Згідно зі ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до п. 14.1.36 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензія це право суб`єкта господарювання на провадження виду господарської діяльності або частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

Згідно з п. 24 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності як перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану з виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Як пояснив у судовому засіданні позивач, він перевозив пасажирів, які їхали з ним попутно до міста Львова, тобто до міста, де він працевлаштований. Пояснення позивача підтверджуються наданою ним довідкою №0000-000013, виданою ТзОВ «Західатомбудсервіс» 13 листопада 2020 року, в якій зазначено, що ОСОБА_1 працює в названому Товаристві, де займає посаду маляра.

Натомість, як у протоколі про адміністративне правопорушення №0019760 від 12.08.2020, так і в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення №0003646 від 12.08.2020 відсутня вказівка на конкретних осіб (пасажирів), яким ОСОБА_1 надавав послуги з внутрішніх автомобільних перевезень, відсутні жодні посилання на чисельність конкретних внутрішніх автомобільних перевезень, що не дає можливості визначити, чи є такі дії систематичними, що є обов`язковою ознакою господарської діяльності. Долучені представником відповідача до відзиву на позов фотознімки, на яких зображений автомобіль позивача, та скріншот з додатку «Вайбер» не можуть бути належними доказами здійснення позивачем внутрішніх автомобільних перевезень пасажирів в Україні транспортним засобом з іноземною реєстрацією та підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за дане правопорушення, оскільки не містять достатньої інформації на підтвердження здійснення позивачем господарської діяльності у сфері пасажирських перевезень та спростовуються іншими наявними у справі доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що постанова відповідача про накладення адміністративного стягнення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене вище адміністративний позов належить задовольнити, скасувати постанову відповідача про накладення адміністративного стягнення та закрити справу про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, задовольняючи позовні вимоги, суд стягує з відповідача Управління Укртрансбезпеки у Волинській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 139, 242-246, 286 КАС України, статтями 247, 280, 293 КУпАП, суд

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Постанову виконуючого обов`язки начальника Управління Укртрансбезпеки у Волинській області Оніщука Сергія Леонідовича від 05 жовтня 2020 року №0003646 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 133-2 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Управління Укртрансбезпеки у Волинській області за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до підпункту 15.5) пункту 1 Розділу VІІ Перехідні положення КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне найменування, ім`я, місцезнаходження, місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін: позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ; відповідач Управління Укртрансбезпеки у Волинській області, вул. Кільцева, 1, м. Луцьк, Волинська область, 43010, код в .

Головуючий:Б. С. Гамула