Справа № 520/1784/21
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

22 березня 2021 р. справа № 520/1784/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Старосєльцевої О.В., розглянувши за процедурою письмового провадження у порядку ст. 263 КАС України справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, тертя особа КП "Харківський метрополітен" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 (далі за текстом - заявник, громадянин), у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) визнання протиправною бездіяльності головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області () щодо не зарахування до стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) періоду його роботи машиністом електропоїзда метрополітену на КП "Харківський метрополітен" () з 10.06.2008 по 24.06.2016 роки згідно абз. 10 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058- IV; 2) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області () здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1 період його роботи машиністом електропоїзда метрополітену на КП "Харківський метрополітен" () з 10.06.2008 по 24.06.2016 роки згідно абз. 10 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІУ, починаючи з 25 листопада 2017 року; 3) допущення до негайного виконання рішення суду в частині виплати заборгованості з виплати перерахованої пенсії з 25 листопада 2017 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у межах суми стягнення за один місяць.

Аргументуючи ці вимоги зазначив, що працював машиністом електропоїзда (метрополітену) з 09.02.1995 по 18.07.2019 на Комунальному підприємстві «Харківський метрополітен» (далі - КП «ХМ») та з 25 листопада 2017 року отримує пенсію відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - ЗУ №1058-ІУ) за Списком №1, згідно рішення Харківського окружного адміністративного суду (далі - ХОАС) від 11.12.2018 по адміністративній справі №520/9130/18. За письмовим зверненням позивача від 31.08.2020р. щодо перерахунку пенсії з урахуванням періоду роботи з 10.06.2008р. по 24.06.2016р. згідно абз. 10 ч. 3 ст. 24 ЗУ №1058-IV, відповідач протиправно відмовив у зарахуванні вказаного стажу, як пільгового за Списком №1.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі за текстом - пенсійний орган, владний суб`єкт, адміністративний орган, ГУ, Управління) з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення зазначив, що за відсутність документів, а саме результатів атестації робочого місяця позивача за період роботи позивача з 16.01.2003р. по 30.04.2016р., унеможливлює зарахування вказаного стажу роботи як пільгового.

Третя особа, КП "Харківський метрополітен", подало через канцелярію суду пояснення по справі 22.03.2021р., в яких зазначено про безпідставність заявлених вимог та відсутність порушеного прав позивача у зв`язку з прийняття відповідачем відмови у здійсненні перерахунку пенсії, оскільки позивачем разом із звернення про зарахування трудового стажу з 16.01.2003р. по 30.04.2016р. як пільгового, не було надано уточнених довідок, результатів атестації робочого місця.

Оскільки суддя перебувала на лікарняному з 05.03.2021р. по 19.03.2021р., розгляд справи здійснюється 22.03.2021р.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

Заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно відомостей копії трудової книжки серії НОМЕР_2 , у період часу 09.02.1995р.-18.07.2019р. заявник працював на посаді машиніста електропоїзда (метрополітену) в КП «Харківський метрополітен». Ці обставини учасниками справи не заперечуються. (а.с. 29-31)

З 25.11.2017р. ОСОБА_1 отримує пенсію за списком №1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV за Списком №1, як машиніст електропоїзда метрополітену, згідно рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 по справі №520/9130/18, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2019р.

Так, вказаним рішенням суду від 11.12.2018 по справі №520/9130/18 розглядались позовні вимоги про визнання протиправною відмови Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно п «а» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», скасувавши протокол №75 від 20.11.2017 та протокол №56 від 06.08.2018; 2) зобов`язання Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова призначити та виплачувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно п «а» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 25.11.2017 року, зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1 період роботи за професією машиніст електропоїзду (метрополітену) з 17.01.2003 по 09.06.2008р.

Отже, в межах справи №520/9130/18 не вирішувалось питання зарахування до стажу позивача періоду роботи машиністом електропоїзда метрополітену на КП "Харківський метрополітен" з 10.06.2008 по 24.06.2016 роки як пільгового за Списком №1.

31 серпня 2020 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням періоду його роботи машиністом електропоїзда метрополітену на КП "Харківський метрополітен" () з 10.06.2008 по 24.06.2016 роки як пільгового згідно абз. 10 ч. 3 ст. 24 ЗУ №1058-ІУ.

Зауважень стосовно форми звернення, обсягу матеріалів звернення пенсійним органом не висловлено, наявності явних та очевидних дефектів у поданих документах не виявлено.

Відповіддю у вигляді листа від 30.09.2020 № 2000-0212-8/72405 ГУПФУ в Харківській області відмовило позивачу в перерахунку пенсії, у зв`язку з відсутністю правових підстав врахування загального стаж роботи з 10.06.2008 по 24.06.2016 роки, як пільгового за Списком №1.

Будь-яких інших перепон у призначенні пенсії у тексті відмови пенсійний орган не виклав.

Не погодившись із відповідністю закону згаданого рішення пенсійного органу у вигляді листа, заявник ініціював даний спір.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі встановлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

До 31.12.2003р. відносини з приводу пенсійного забезпечення громадян були унормовані приписами Закону України "Про пенсійне забезпечення".

З 01.01.2004р. таким законом є, насамперед, Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який був прийнятий на зміну положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відтак, за критерієм дати набуття чинності у разі виникнення колізій між нормами перелічених актів права пріоритет у застосуванні належить віддати Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" як більш пізньому акту з одного і того ж самого предмету регулювання.

Але водночас із цим, з урахуванням дії норм Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" за критерієм найбільш сприятливого для приватної особи тлумачення закону пріоритет у застосуванні належить віддати тій нормі закону, зміст якої є надає приватній особі більші права або обтяжує меншим обов`язком.

У будь-якому разі, коли певне правило відсутнє у нормах Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і наявне у нормах Закону України «Про пенсійне забезпечення», то за відсутності факту створення суперечностей до відносин навіть і після 31.12.2003р. підлягають застосуванню положення Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Так, п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообо`язкове державне пенсійне страхування» ( з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148-VIII, прийнятого 03.10.2017р.) встановлено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Абзацом 10 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058- IV передбачено, що за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 затверджено Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (додається).

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.1994 №773 внесені зміни і доповнення до списків №1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а саме підпункт "а" підрозділу 1 розділу XXI "Транспорт" після позиції 1200100а-12180 доповнено позицією 1200100а-14409 такого змісту: "1200100а-14409 Машиністи електропоїздів метрополітену".

В подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком пільгових умовах":

а) затверджені: Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах; Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах;

б) визнані такими, що втратили чинність: постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 та постанова Кабінету Міністрів України від 15.11.1994 №773.

До Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», позиція «Машиністи електропоїздів метрополітену" не внесена.

Проте, Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2006 № 276 внесені зміни до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Підрозділ "Транспортні послуги" зазначеного Списку доповнено позицією - "Машиністи електропоїздів (метрополітену)".

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом № 383 від 18.11.2005 Міністерства праці та соціальної політики України При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

24 червня 2016 року було прийнято постанову Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2016, якою затверджено Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Професія машиніст електропоїзда метрополітену не входить до вказаного Списку.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач перебував на посаді машиніста електропоїзда метрополітену в КП "Харківський метрополітен" () з 10.06.2008 по 24.06.2016 роки, отже у період дії Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2006 № 276, якою внесені зміни до Списку № 1 та підрозділ "Транспортні послуги" зазначеного Списку доповнено позицією - "Машиністи електропоїздів (метрополітену)".

З приводу доводів відповідача та третьої особи, стосовно відсутності проведення атестації робочого місця позивача як на підставу не зарахування періоду роботи позивача з 10.06.2008р. по 24.06.2016р. як пільгового, суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2006 № 276 внесені зміни до Списку № 1, до 01.04.2006 Міністерству транспорту та зв`язку разом з Міністерством охорони здоров`я запропоновано розробити методику проведення атестації робочих місць за умовами праці машиністів електропоїздів (метрополітену). А також забезпечити проведення атестації робочих місць за умовами праці машиністів електропоїздів (метрополітену) державних підприємств "Дніпропетровський метрополітен" і "Харківський метрополітен", а разом з Київською міськдержадміністрацією - на комунальному підприємстві "Київській метрополітен" і подати Мінпраці та соціальної політики до 01.07.2006.

За правилами ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, згідно записів трудової книжки позивача, її дані містять відомості про роботу на посаді машиніста електропоїзду метрополітену з 09.02.1995р.-18.07.2019р.

Ніяких претензій до записів трудової книжки позивача, відповідачем у згаданому листі відповіді від 30.09.2020р. не зазначено.

Так, атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 №442, та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Відповідно п.4.2. Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 №442 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінилися докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до Роз`яснення про проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 21.08.2000 року №205 в окремих випадках за скрутного фінансово-економічного стану, що склався на підприємстві з незалежних від нього причин, для проведення атестації робочих місць, де не сталися докорінні зміни умов і характеру праці у зв`язку з впровадженням нових технологій, засобів виробництва, матеріалів, реконструкцією існуючих об`єктів, приміщень тощо, можливе використання результатів санітарно-гігієнічних досліджень факторів виробничого середовища і трудового процесу, отриманих під час попередньої атестації, за умови реалізації технічних і організаційних заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працівників за результатами попередньої атестації робочих місць і дотримання всіх інших вимог Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Виходячи з наведеного, суд доходить висновку, що атестація має проводитися у передбачені п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 №442 строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Зазначена позиція викладена Верховним Судом у постанові від 23.10.2018 в справі №348/1079/17), постанові від 18 вересня 2018 року по справі №345/3301/17 та постанові від 01.11.2018 №455/1053/16-а, в яких Верховний Суд зокрема зазначив, що атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Разом з цим, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Аналогічна правова позиція щодо правозастосування викладена у постанові Верховного Суду від 24 вересня 2020 року у справі № 2040/6395/18, що в силу приписів ст. 242 КАС України підлягає врахуванню судом першої інстанції.

Первинна атестація робочого місця позивача проводилась в 1994 році, за наслідками чого було видано наказ Харківського метрополітену від 24.11.1994 року № 129 «Про затвердження пільг та компенсацій робітникам метрополітену за результатами атестації робочих місць за умовами праці». В подальшому атестація проводилась в 1996-1997 році, за її наслідками видано наказ Харківського метрополітену № 51 від 09.04.1997 року «Про затвердження пільг та компенсацій робітникам метрополітену за результатами атестації робочих місць за умовами праці», яким внесені зміни та доповнення до наказу від 24.11.1994 року № 129. В подальшому повторна атестація робочих місць проводилась в 1999 році, за її наслідками видано наказ Харківського метрополітену № 214 від 07.12.1999 року «Про затвердження пільг та компенсацій робітникам метрополітену за результатами атестації робочих місць, проведеної в 1999 році». (а.с.32-46)

Судом досліджено також зміст листа-роз`яснення від 12.03.2011 №25/010/82-11 Міністерства праці та соціальної політики України, що був наданий у відповідь на звернення адміністрації КП «Харківський метрополітен» стосовно можливості призначення пенсії за віком машиністам електропоїздів (метрополітену). У вказаному листі, з посиланням на підрозділ І розділу ХХІ «Транспорті послуги», де позиція 21.1 а - машиністи електропоїздів (метрополітену) внесені до Списку №1, зазначено, що машиністи електропоїздів (метрополітену) передбачені Списком №1 виробництв, робіт, професій посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці, зайнятість на яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Постановою КМУ від 16.03.2003 №36 і можуть користуватися правом пільгового забезпечення відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за результатами атестації робочих місць та за умовами праці. (а.с.59)

Під час розгляду справи судом досліджено картки умов праці 11.11.2003р. та 09.06.2008р., які підтверджують, що позивач працював в особливо шкідливих та важких умовах праці. По показникам робоче місце машиніста електропоїзду машиніста належить вважати з особливо шкідливими та важкими умовами праці. (а.с.47-57)

За результатами замірів, що містяться в картах умов праці позивача, йому постійно надавалися пільги та компенсації, які надаються працівникам, що працюють в особливо шкідливих умовах праці, робота в яких дає право на призначення пенсії за Списком №1, а саме виплачувалася надбавка за умови праці 16% та надавалися додаткові дні відпустки (7 днів) за кількість відпрацьованих днів за ОШУП-1 (особливо шкідливі умови праці за Списком №1).

Стосовно такого аспекту спірних правовідносин як наслідки проведення атестації суд керується правовим висновком постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі №520/15025/16-а та Верховного Суду від 24 вересня 2020 року у справі № 2040/6395/18, і визнає, що ця обставина не є перешкодою у призначенні заявнику пенсії.

Відсутність у позивача уточнюючої довідки про характер роботи та характеристики виконуваної роботи за наявності належним чином оформленої трудової книжки не спростовує наявності у працівника відповідного пільгового стажу роботи.

Водночас ані відповідачем, ані КП "Харківський метрополітен" не надано доказів внесення змін до Списку №1 у період з 10.06.2008р. по 24.06.2016р., а тому підстави для не врахування пільгового стажу відсутні, що узгоджується з висновками Верховним Судом у постанові від 24 вересня 2020 року у справі № 2040/6395/18,.

На підставі вищевикладеного та з врахуванням постанови Кабінету Міністрів України №461 від 24 червня 2016 року, якою затверджений Список № 1, в якому вже відсутня професія машиніст електропоїзда метрополітену, суд приходить до висновків, що до пільгового стажу позивача, підлягає зарахуванню період роботи з 10.06.2008р. на посаді машиніста електропоїзда (метрополітену) незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків, з граничним терміном - по 24 червня 2016 року.

Крім того, відмова оформлена відповідачем у вигляді листа від 30.09.2020р. №2000-0212-8/72405, не містить жодних посилань відповідача на існуючи норми права, в якості обґрунтування прийнятого рішення, як підставу не враховувати загаданий стаж.

Так, у силу правового висновку п.75 постанови Верховного Суду від 17.12.2018р. по справі №509/4156/15-а (адміністративне провадження №К/9901/7504/18) адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності («виправдання») свого рішення.

Критерії законності рішення (діяння, тобто управлінського волевиявлення як такого) владного суб`єкта викладені законодавцем у приписах ч.2 ст.2 КАС України і обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта ч.2 ст.77 КАС України.

Суд констатує, що у ході розгляду справи владним суб`єктом не подано доказів відповідності закону (ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини") оскарженого рішення (діяння), а обсяг використаних доказів та обрані мотиви не дозволяють визнати юридично правильними та фактично обґрунтованими ті підстави, які покладені адміністративним органом в основу оскарженого рішення.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно ч.5 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Процедура подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" додатково регламентована нормами Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі за текстом - Порядок №22-1).

Відповідно до п. 4.1 розділу IV Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Згідно положень п.4.3 Порядку №22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління.

Таким чином, обов`язок тероргану ПФУ вирішити звернення громадянина з приводу призначення чи перерахунку пенсії шляхом прийняття окремого письмового рішення виникає лише у разі подання таким громадянином заяви за формою згідно з додатком 2 до Порядку №22-1.

Подання ж громадянином заяви довільної форми не виключає можливості вирішення терорганом ПФУ порушених у зверненні питань у порядку Закону України «Про звернення громадян» у спосіб надання відповіді у формі листа без прийняття відповідного рішення як-то передбачено ч.5 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У спірних правовідносинах органом ПФУ звернення заявника було вирішено не у порядку ч.5 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та п. 4.1 розділу IV Порядку №22-1, а шляхом оформлення листа - відповіді у порядку Закону України "Про звернення громадян".

Водночас із цим, згідно з правовим висновком Верховного Суду від 27.11.2019р. по справі №748/696/17 (адміністративне провадження №К/9901/16284/18) якщо зміст звернення очевидно дає змогу оцінити намір заявника та у разі долучення до звернення усіх необхідних документів, то вимога адміністративного органу про форму заяви є надмірним формалізмом.

Тому, зважаючи на ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010р. по справі «Щокін проти України» (Shchokin v. Ukraine, заяви № 23759/03 та 37943/06) та у рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.2011р. по справі «Серков проти України» (Serkov v. Ukraine, заява № 39766/05), суд вважає, що найбільш сприятливим для заявника є підхід, коли подання заявником звернення довільної форми не звільняє пенсійний орган від виконання обов`язку прийняти рішення по суті питання про призначення пенсії (перерахунок пенсії, перегляд розміру вперше призначеної пенсії).

Так, за результатами вирішення заяви заявника від 31.08.2020 р. з приводу перерахунку пенсії Головним управлінням замість прийняття рішення у порядку ч.5 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" було надано відповідь у порядку Закону України «Про звернення громадян» у спосіб видання письмового листа.

Тобто має місце подія вчинення адміністративним органом управлінської бездіяльності у справі пенсійного забезпечення.

Щодо доводі третьої особи стосовно відсутності додатків у поданій позивачем заяві про здійснення перерахунок пенсії, суд зазначає, що відповідач був не позбавлений права вчинити дії передбачені підпунктом 3 пункту 4.2 розділу 4 Порядку №22-1, де зазначено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Крім того, у відзиві на позовну заяві, відповідач зазначив, що пенсія позивачу обчислюється та призначена за матеріалами пенсійної справи.

Так, згідно ч.2 ст.2 КАС України. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо;7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд констатує, що у ході розгляду справи владним суб`єктом не подано доказів відповідності закону оскарженого рішення (діяння), а обсяг використаних доказів та обрані мотиви не дозволяють визнати юридично правильними та фактично обґрунтованими ті підстави, які покладені адміністративним органом в основу оскарженого рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінивши наведені учасниками справи аргументи добутими доказами в їх сукупності за правилами ст.ст.72-77, 90, 211 КАС України та перевіривши оскаржені управлінські діяння за критеріями ч.2 ст.2 КАС України, суд доходить до переконання, владний суб`єкт не довів дотримання вимог ч.2 ст.19 Конституції України у даному конкретному випадку за епізодом розгляду звернення заявника від 31.08.2020р. з приводу перерахунку пенсії.

Саме тому суд приходить до висновків про часткове задоволення позовних вимог позивача, та вважає необхідним вийти за межі позову, визнавши протиправну бездіяльність з приводу неприйняття рішення у порядку частини 5 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зобов`язавши пенсійний орган повторно розглянути заяву позивача від 01.09.2020р. з урахуванням висновків суду, зарахувавши період роботи машиністом електропоїзда метрополітену на КП "Харківський метрополітен" () з 10.06.2008 по 24.06.2016 роки згідно абз. 10 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058- IV та здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням виплачених сум.

З приводу позовних вимог про здійснення перерахунку пенсії з моменту призначення з 25.11.2017р., суд зазначає наступне.

Так, статтею 84 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановленні строки перерахунку призначеної пенсії. Перерахунок призначеної пенсії провадиться з таких строків: при виникненні права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15-го числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15-го числа;

Ті ж самі правила запровадженні статтею 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», де в частині 4 встановлено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Як зазначалось судом вище, з 25.11.2017р. ОСОБА_1 отримує пенсію за списком №1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV за Списком №1, як машиніст електропоїзда метрополітену, згідно рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 по справі №520/9130/18, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2019р.

При цьому, суд звертає увагу, що ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», не підлягає розповсюдженню на згадані правовідносини, оскільки стосується нарахованих сум пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про перерахунок пенсії 31 серпня 2020 року.

Отже, з 25.11.2017р. до 31.08.2020р. позивач отримував пенсію із здійсненням її розрахунку без врахування періоду його роботи з 10.06.2008 як пільгового за списком №1.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновків, що під час здійснення перерахунку пенсії позивача, слід застосовувати правила встановлені ч. 4 статтею 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та за наслідками розгляду його заяви від 31.08.2020р. здійснити перерахунок його пенсії з 01.09.2020р.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.72-77, 211, 241-243, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов - задовольнити частково.

Вийти за межі позовних вимог.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., ) з приводу неприйняття рішення у порядку частини 5 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за заявою ОСОБА_1 від 31.08.2020р. стосовно перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) від 31.08.2020р. стосовно перерахунку пенсії, прийнявши рішення зарахувавши період роботи машиністом електропоїзда метрополітену на КП "Харківський метрополітен" () з 10.06.2008 по 24.06.2016 роки згідно абз. 10 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058- IV та здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням виплачених сум з 01.09.2020р.

Позов у решті вимог - залишити без задоволення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місце знаходження - м-н Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, код ЄДРПОУ - 14099344) частину витрат зі сплати судового збору у розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення); набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України.

Суддя О.В. Старосєльцева