Справа № 521/21768/20
Суддя: Роїк Д. Я.
Дата ухвалення: 2021-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/521/31/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Роїк Д.Я.,

при секретарі Коноваловій К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі справу в порядку спрощеного позовного провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Сабельнікової Яни Миколаївни, Управління патрульної поліції Одеської області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з вищевказаним адміністративним позовом в обґрунтування якого вказав, що 16.12.2020 року інспектором 1 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенантом поліції Сабельніковою Я. М. відносно позивача винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 3562562.

Відповідно до винесеної постанови 16.12.2020 року в м. Одесі по вул. Космонавтів, 32-Е позивач порушив п.2.13 Правил дорожнього руху України, а саме керував транспортним засобом не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.126 КУпАП.

Позивач вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки транспортний засіб марки Mitsubishi, д/н: НОМЕР_1 , моделі L400, за типом - вантажний фургон малотоннажний-В, номер шасі: НОМЕР_2 , типом пального - D, білого кольору, що належить батьку позивача - ОСОБА_2 (третій особі у справі), на якому позивач рухався, згідно з технічним паспортом, має об`єм двигуна 2477 см. кубічні , важить 2600 кг, та за всіма параметрами підходить під категорію транспортних засобів В, замість зазначеної у свідоцтві про реєстрацію серії НОМЕР_3 категорії С1 - відповідно, ОСОБА_1 під час винесення постанови провадив дії, що не суперечать чинному законодавству України, а отже у діях позивача, що має водійське посвідчення категорії В, відсутній елемент вини.

Позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАН № 3562562 від 16.12.2020 року, винесену інспектором 1 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенантом поліції Сабельніковою Я. М.

Ухвалою судді від 30.12.2020 відкрито провадження по справі за адміністративним позовом у справі № 521/21768/20.

18.02.2021 року до суду надійшов відзив представника співвідповідача Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на позовну заяву, у якому він позовні вимоги не визнав, вважає, що постанова винесена обґрунтовано та законно, оскільки вчинення адміністративного правопорушення, за твердженням представника відповідача, підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на т/з Mitsubishi L400, номерний знак НОМЕР_1 та посвідченням водія серії НОМЕР_4 . Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, позивач надав до суду заяву щодо розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача, в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій позицію позивача підтримав, просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибув, повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, розглянувши адміністративну справу в межах заявлених позовних вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 згаданого Кодексу.

Частина 2 ст. 77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному Законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як зазначено у постанові від 16.12.2020 серія серії ЕАН № 3562562 відносно ОСОБА_1 , у м. Одеса по вул. Космонавтів, 32-Е, було здійснено перевірку документів водія т/з марки Mitsubishi, д/н: НОМЕР_1 , моделі L400, згідно зі ст.23 ч.1 п.11 Закону України «Про Національну поліцію», при перевірці документів у водія не було (ніколи не отримував категорію С1) відповідної категорії, тобто останній не мав права керувати цим транспортним засобом, чим порушив п.2.13 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП. Накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху України, механічний транспортний засіб це транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Під категорію транспортних засобів В підпадають автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія - восьми.

Дозволена максимальна маса т/з марки Mitsubishi, д/н: НОМЕР_1 , яким керував позивач, не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, менше за вісім, тобто водій для керування зазначеним т/з, у відповідності до абз. 4 п. 3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами повинен мати категорію В для керування даним транспортним засобом.

Відповідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності повинен бути наявним склад адміністративного правопорушення, тобто дія особи повинна бути протиправною, винною і відповідальність за правопорушення повинна бути передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних в оскаржуваній постанові.

У постанові, яка оскаржується, відповідачем не наведено посилання на докази, якими обґрунтовується рішення винесене останнім про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП. Крім того у відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що додає в якості доказу оптичний диск з даними, на якому зафіксоване спілкування поліцейського з позивачем.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП). Особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана:

по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність;

по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень. Однак, як вбачається з матеріалів справи, жодних доказів, передбачених ст. 251 КУпАП на підтвердження обставини скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП відповідачем суду не надано.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, пояснень позивача та третьої особи, засада змагальності під час розгляду питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбачена положенням ст. 9 КАС відносно законності його права керувати зазначеним автомобілем була знехтувана відповідачем під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно із ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Захищене ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (Рішення у справі "Ruiz-Mateos проти Іспанії", від 23 червня 1993 року, заява N 12952/87, п. 63).

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав. При цьому, важливим є встановлення оптимального співвідношення активності сторін та активності суду.

В рішеннях де Європейський суд з прав людини дійшов висновку про порушення ст. 6 Конвенції, зазначено гаступне: Суд відзначає, що одним із складників справедливого судового розгляду в розумінні п. 1 статті 6 є право на змагальне провадження; кожна сторона, в принципі, має отримати нагоду не лише бути поінформованою про будь-які докази, які потрібні для того, щоб виграти справу, але також має знати про всі докази чи подання, які представлені або зроблені в цілях впливу на думку суду, і коментувати їх (рішення у справах "Лобо Мачадо проти Португалії" (LoboMachado v. Portugal) і "Фермьойлєн проти Бєльгії" (Vermeulen v. Belgium) від 20 лютого 1996 р., та рішення у справі "Нідерост-Губер проти Швейцарії" (Niderost-Huberv. Switzerland) від 18 лютого 1997 р., Reports 1997-I, с. 108, п. 24).

Суд має пересвідчитися, чи провадження в цілому, включаючи спосіб збирання доказів, було справедливим, як того вимагає п. 1 статті 6 (рішення у справі "Шенк проти Швейцарії" (Schenk v. Switzerland) від 12 липня 1988 р., серія A N 140, с. 29, п. 46). Ініціатива на надання власних доводів, міркувань, аргументів та доказів ОСОБА_1 , знехтувана уповноваженою особою, до прерогативи якої відносилось вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності, не була спростованою відповідачами.

Згідно з ч. 3ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, оскільки, під час розгляду справи, судом не було встановлено в діях водія ОСОБА_1 . Порушень ПДР України, підтверджених належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку, що постанова серії ЕАН № 3562562 від 16.12.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.2, 5, 6, 9, 14, 72-78, 241-246, 250, 255, 286, 293-295 КАС України, ст.ст. 126 ч.2, 245, 251, 280 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Одеській області, лейтенанта поліції, Сабельнікової Яни Миколаївни Управління патрульної поліції Одеської області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову інспектора 1 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Одеській області, лейтенанта поліції, Сабельнікової Яни Миколаївни від 16.12.2020 року серії ЕАН № 3562562 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень - скасувати, а провадження в справі закрити.

Судові витрати у справі віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Д.Я. Роїк