Справа № 600/2732/20-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 р. м. Чернівці Справа № 600/2732/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким:

- визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Чернівецькій області при призначенні пенсії ОСОБА_1 , які полягають у відмові в зарахуванні до страхового стажу періодів здійснення підприємницької діяльності з 01.04.2004 р. по 31.12.2010 р. в обсязі - 6 років 9 місяців замість 3 років 2 місяців 6 днів;

- зобов`язати Головне управління ПФУ в Чернівецькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період зайняття підприємницької діяльності з 01.04.2004 р. по 31.12.2010 р. в обсязі - 6 років 9 місяців замість 3 років 2 місяців 6 днів.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідачем безпідставно не зараховано до його страхового стажу період зайняття підприємницькою діяльністю з 01.04.2004 р. по 31.12.2010 р. в обсязі - 6 років 9 місяців замість 3 років 2 місяців 6 днів. Позивач стверджує, що за час зайняття підприємницькою діяльністю базовим періодом сплати страхових внесків був не місяць, а квартал і недоїмки (заборгованості) сплати страхових внесків у позивача за період з 01.04.2004 р. по 31.12.2010 р. не було. З вказаних підстав позивач вважає, що до страхового стажу підлягає зарахуванню увесь період здійснення підприємницької діяльності з 01.04.2004 р. по 31.12.2010 р., який становить 6 років 9 місяців.

З вказаних підстав позивач просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області у відзиві на позов зазначає, що в системі персоніфікованого обліку у персональній обліковій картці позивача наявна інформація з липня 2001 року по грудень 2003 року та з квітня 2004 року по грудень 2007 року, з березня 2008 по червень 2015 року. При цьому, в більшості місяців з січня 2004 року по червень 2010 року (крім січня - березня 2005 року) сума сплачених за місяць страхових внесків, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, у зв`язку із чим такі місяці зараховано до страхового стажу пропорційно сплаченим внескам. Крім того, відповідач вказав, що позивачем не здійснювалась сплата єдиного податку з фізичних осіб за І квартал 2004 р. та січень-лютий 2008 року. Також відповідач зазначив, що позивач набув право на пенсію 27.07.2016 р., в той час як пункт 3-1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV визначає, що починаючи з 01.01.2018 р. періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку, в період з липня 2000 р. по 31.12.2017 р. включно зараховуються до страхового стажу, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру, виключно для визначення права призначення пенсії. З вказаних підстав відповідач вказав про відсутність обставин для задоволення позовних вимог.

Рух справи у суді

17.12.2020 р. ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 18.07.2016 р. позивачу призначено пенсію з 27.07.2016 р., де визначено загальний стаж 22 роки 1 місяць та 16 днів. Також до загального стажу позивачу зараховано стаж періоду ведення підприємницької діяльності у місяці, пропорційно сплаченим внескам, зокрема з 01.04.2004 р. по 31.12.2010 р. в обсязі - 3 років 2 місяців 6 днів. (а.с. 16-17).

10.11.2020 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про зарахування до стажу періоду ведення підприємницької діяльності у 2004-2010 роках. Однак, у відповіді Головного управління ПФУ в Чернівецькій області від 24.11.2020 р., на вказане звернення позивача повідомлено, що до його страхового стажу зараховано місяці, пропорційно сплаченим внескам. Крім того, відповідач вказав, що позивачем не здійснювалась сплата єдиного податку з фізичних осіб за січень-березень 2004 р. та січень-лютий 2008 року. Також відповідач зазначив, що позивач набув право на пенсію 27.07.2016 р., в той час як пункт 3-1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV визначає, що починаючи з 01.01.2018 р. періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку, в період з липня 2000 р. по 31.12.2017 р. включно зараховуються до страхового стажу, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру, виключно для визначення права призначення пенсії. (а.с. 4-5 ).

Згідно довідки Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 12.07.2016 р. №710/Ф/24-06-07-29 повідомляється про сплату приватним підприємцем ОСОБА_1 єдиного податку з 01.01.2001 р. по 31.12.2015 р. (а.с. 6).

Також матеріали справи містять довідку Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 07.02.2020 р. №1031/ФОП/24-13-52-08 про сплачені ОСОБА_1 суми єдиного внеску за період з 06.08.2001 р. по 31.12.2010 року. У вказаній довідці вказано, що позивачем сплачено єдиний податок за 2004 р. в сумі 950 грн, за 2005 р. в сумі 950 грн, за 2006 р. в сумі 1800 грн, за 2007 р. в сумі 1995 грн, за 2008 р. в сумі 1501,40 грн, за 2009 р. в сумі 1800 грн, за 2010 р. в сумі 1800 грн. Крім того, у вказаній довідці вказано про нарахований позивачу єдиного податок за 2004 р. в сумі 1000 грн, за 2005 р. в сумі 1200 грн, за 2006 р. в сумі 1800 грн, за 2007 р. в сумі 1800 грн, за 2008 р. в сумі 1800 грн, за 2009 р. в сумі 1800 грн, за 2010 р. в сумі 1440 гривень. (а.с. 7).

Мотивувальна частина

Згідно з ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 року (далі - Закон № 1058-ІV) страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з п.2 ст. 11 Закону № 1058-ІV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до п. 5 ст. 14 Закону № 1058-ІV страхувальниками відповідно до цього Закону є застраховані особи, зазначені у пунктах 2, 3 і 13 статті 11 та частині першій статті 12 цього Закону.

Згідно з п. 6 ст. 20 Закону № 1058-ІV страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць; для страхувальників, зазначених у пункті 5 статті 14 цього Закону, - квартал.

03.07.1998 року Президентом України прийнято Указ Президента "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємства" №727/98 (далі - Указ №727/98).

Відповідно до п. 2 зазначеного Указу (чинного на час сплати позивачем єдиного податку у період з 01.04.2004 року по 31.12.2010 року) суб`єкт підприємницької діяльності - фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України.

Відділення Державного казначейства України наступного дня після надходження коштів перераховують суми єдиного податку у таких розмірах:

- до місцевого бюджету - 43 відсотки;

- до Пенсійного фонду України - 42 відсотки;

- на обов`язкове соціальне страхування - 15 відсотків (у тому числі до Державного фонду сприяння зайнятості населення - 4 відсотки) для відшкодування витрат, які здійснюються відповідно до законодавства у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, а також витрат, зумовлених народженням та похованням.

Згідно із п. 6 Указу №727/98 суб`єкт малого підприємства, який сплачує єдиний податок, не є платником податків, в тому числі збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Дію Указу №727/98 припинено згідно із Законом України від 04.11.2011 року №4014-VІ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності", який набрав чинності з 01.01.2012 року.

Суд звертає увагу на те, що здійснюючи підприємницьку діяльність у період з 01.01.2004 року по 31.12.2010 року, позивач сплачував у Пенсійний фонд внески у складі єдиного податку через Управління державного казначейства відповідно до вимог Указу Президента України від 03.07.1998 року №727/98 із змінами та доповненнями. При цьому, законодавчо визначеного обов`язку звітувати перед органами Пенсійного фонду, як платника єдиного податку у позивача не було.

З урахуванням наведеного суд вважає протиправною відмову відповідача у зарахуванні до страхового стажу позивача періодів здійснення підприємницької діяльності з 01.04.2004 р. по 31.12.2010 р. в обсязі - 6 років 9 місяців, оскільки позивач протягом 2004 - 2010 р. сплачував збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у складі єдиного податку. Зазначені обставини підтверджуються довідками Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 12.07.2016 р. №710/Ф/24-06-07-29 та Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 07.02.2020 р. №1031/ФОП/24-13-52-08. Крім того, відповідачем не враховано, що згідно положень п. 2 ст. 11, п.5 ст. 14 та п. 6 ст. 20 Закону № 1058-ІV базовим звітним періодом для позивача, як платника єдиного податку, був квартал, а не місяць.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 року №2148-VІІІ, який набрав чинності 11.10.2017 року, розділ ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", доповнено пунктом 3-1, відповідно до якого для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону до страхового стажу включаються періоди: ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: - з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; - з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Суд зауважує, що норма пункту 3-1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV не містить приписів щодо її застосування виключно для осіб, які звернулись за призначенням пенсії з 01.01.2018 р., тому при вирішенні вказаного спору суд не приймає до уваги відповідні доводи представника відповідача про відсутність підстав для її застосування з огляду на те, що позивач набув право на пенсію 27.07.2016 року.

З вказаних підстав судом встановлено, що позивач має право зарахуванні до страхового стажу періодів здійснення підприємницької діяльності з 01.04.2004 р. по 31.12.2010 р., що становить - 6 років 9 місяців, в той час як відповідачем необґрунтовано зараховано лише 3 роки 2 місяці 6 днів.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів суду правомірності відмови позивачу у зарахуванні ОСОБА_1 до страхового стажу періоду зайняття підприємницькою діяльністю з 01.04.2004 р. по 31.12.2010 р. в обсязі - 6 років 9 місяців, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн згідно квитанції №0.0..1 від 10.12.2020 року.

З вказаних підстав, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Керуючись статтями 9, 14, 77, 78, 90, 139, 143, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України ,-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Чернівецькій області при призначенні пенсії ОСОБА_1 , які полягають у відмові в зарахуванні до страхового стажу періоду здійснення підприємницької діяльності з 01.04.2004 р. по 31.12.2010 р. в обсязі - 6 років 9 місяців замість 3 років 2 місяців 6 днів.

3. Зобов`язати Головне управління ПФУ в Чернівецькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період зайняття підприємницькою діяльністю з 01.04.2004 р. по 31.12.2010 р. в обсязі - 6 років 9 місяців.

4. Стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 840,80 грн згідно платіжної квитанції №0.0..1 від 10.12.2020 року.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення складання.

Найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (площа Центральна, 3, м. Чернівці, 58002, );

Суддя Т.М. Брезіна