Справа № 520/17480/2020
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2021-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

18 березня 2021 р. справа № 520/17480/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Біленського О.О.,

при секретарі судового засідання - Дорощенко К.В.,

за участі:

представника позивача - Медвідь А.О.,

представника відповідача - Красникова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хозленд" (93400, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, 11, ) до Слобожанської митниці Держмитслужби (61003, м. Харків, вул. Короленко, 16-Б, ) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Хозленд" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Слобожанської митниці Держмитслужби, в якому просить суд:

- визнати протиправними і скасувати рішення Слобожанської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA807000/2020/001391/2 від 28.07.2020 р., №UA807000/2020/001514/2 від 04.08.2020 р., №UA807000/2020/001720/2 від 04.09.2020 р., №UA807000/2020/001879/2 від 15.09.2020 р., №UA807000/2020/001972/2 від 24.09.2020 р., №UA807000/2020/002109/2 від 08.10.2020 р..

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідач, ігноруючи положення чинного законодавства України, приймаючи спірні рішення про коригування митної вартості товарів і визначаючи митну вартість за другорядними методами, в частині оскаржуваних рішень обмежився загальною фразою в мотивувальній частині рішень про те, що використані декларантом відомості не є об`єктивними та достатньо підтвердженими документально; в рішенні про коригування митної вартості UA807000/2020/001391/2 від 28.07.2020 р. відповідачем не вказано, в чому саме полягають розбіжності чи недоліки у наданих декларантом документах; в рішеннях про коригування митної вартості товару № UA807000/2020/001514/2 від 04.08.2020 р., № UA807000/2020/001720/2 від 04.09.2020 р., № UA807000/2020/001879/2 від 15.09.2020 р., № UA807000/2020/002109/2 від 08.10.2020 р. в обґрунтування причин зазначено про невідповідність сум, вказаних в інвойсах, сумам, зазначеним в платіжних дорученнях про оплату товару; в рішенні № UA807000/2020/001972/2 від 24.09.2020 р. в обґрунтування причин зазначено надання транспортних документів від особи, яка безпосередньо не здійснювала перевезення товару позивача. На думку позивача, сумніви відповідача у заявленій митній вартості не були обґрунтованими, тому митниця не мала права витребувати додаткові документи у декларанта та вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Відповідач не вказав конкретні додаткові документи, які вимагається надати, або зазначав весь перелік документів, передбачених частиною 3 статті 53 Митного кодексу України, чим формально підійшов до процедури консультації і позбавив позивача можливості виконати вимогу органу доходів і зборів щодо надання додаткових документів і здійснити митне оформлення товарів за заявленою ціною. З огляду на викладене позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання.

Через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що оскаржувані в даній справі рішення про коригування митної вартості товарів є законними та обґрунтованими, складеними відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідач у відзиві вказав, що під час митного контролю за наданими декларантом митними деклараціями, спрацювали ризики щодо можливого заниження митної вартості товару, згенеровані спеціальним програмним комплексом АСАУР. На підставі спрацювання АСАУР інспектором митниці було здійснено детальну перевірку документів, наданих до митного оформлення; за результатами перевірки встановлено недостатність документів для підтвердження митної вартості товару. Також у відзиві відповідач послався на ненадання декларантом під час митного оформлення заявок на перевезення товару згідно з експедиторським договором, що свідчить про не підтвердження транспортних витрат на перевезення товару до кордону України, як складової митної вартості товару. В рамках митного контролю відповідачем було здійснено порівняння митної вартості товару позивача з вартістю подібних товарів інших імпортерів з використанням інформації з цінової бази Держмитслужби ЄАІС «Інспектор», згідно якої задекларована митна вартість товару позивача значно нижча, ніж вартість подібного товару, яка ввозилася іншими імпортерами раніше. Так як позивачем не були виконані вимоги митного органу щодо надання додаткових документів, необхідних для застосування основного методу визначення митної вартості товару, митний орган застосував другорядні методи визначення митної вартості товару. За таких підстав, відповідач просив суд відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог.

Через канцелярію суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив щодо неправомірності коригування митної вартості товару за оскаржуваними рішеннями та додаткові пояснення щодо наданих під час митного оформлення документів.

Представником відповідача через канцелярію суду надані заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач наполягав на законності оскаржуваних рішень.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в ньому.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення адміністративного позову з підстав, викладених у відзиві на адміністративний позов.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що між компанією ТОВ «Хозленд» (Україна, покупець) та компанією Demir Plastik Madeni Esya Tekstil San Tic. (Туреччина, продавець) було укладено контракт на поставку товарів № 5/НС від 01.09.2017 р.

Пунктом 1.1. контракту № 5/НС від 01.09.2017 р. передбачено, що постачальник Demir Plastik Madeni Esya Tekstil San Tic. зобов`язується поставити покупцю ТОВ «Хозленд» товар за асортиментом, кількістю та ціною, яка узгоджена сторонами в Специфікації до контракту, а покупець зобов`язаний прийняти та оплатити товар на умовах укладеного Контракту.

Також, відповідно до п.2.1., п.2.3. контракту № 5/НС від 01.09.2017 р., ціни на кожну одиницю товару та загальна вартість партії поставки узгоджуються сторонами на кожну окрему партію в специфікації та на умовах Інкотермс FCA, завод Demir Plastik Madeni Esya Tekstil San Tic., Стамбул, Туреччина.

Термін FCA, згідно Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Інкотермс-2000 та 2010 року означає, що за умовами поставки FCA (FREE CARRIER ... named place - франко-перевізник (... назва місця), продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці. Якщо поставка здійснюється на площах продавця, продавець відповідає за завантаження та здійснення митних процедур для експорту товару.

Відповідно до п.2.5. контракту № 5/НС від 01.09.2017 р., ціни на поставлений товар встановлюються постачальником з урахуванням витрат на виготовлення упаковки і робіт, пов`язаних з упаковкою товару, виробництвом та наклеюванням етикеток, виготовленням та нанесенням транспортного маркування, а також на підготовку необхідної документації на відвантаження товару.

Відповідно до п. 2.6. контракту № 5/НС від 01.09.2017 р., кінцева сума кожної партії товару, кількість, ціна за одиницю товару визначається у відповідному інвойсі на таку партію.

Відповідно до п.5.1., п.5.2. контракту № 5/НС від 01.09.2017 р., оплата товару здійснюється покупцем на умовах передплати товару в розмірі 7000, 00 доларів США після підписання специфікації на кожну партію товару, при цьому кінцевий розрахунок за товар здійснюється на підставі інвойсу після фактичного отримання товару Позивачем.

З приводу оскаржуваних рішень судом встановлено наступне.

1. 27.07.2020 р. з метою митного оформлення позивач подав до Слобожанської митниці митну декларацію № UA807180/2020/003239. Разом з митною декларацією було подано договір про надання послуг митного брокера № 234-КБ-09/2017 від 01.09.2017 р., контракт з постачальником №5/НС від 01.09.2017 р., сертифікат якості від виробника на товар від 02.01.2020 р.; специфікацію №30 від 17.07.2020 р. до контракту; інвойс №DMR 176 від 17.07.2020 р. від постачальника; пакувальний лист до інвойсу від 17.07.2020 р.; сертифікат про походження товару форма А №D 0207302 від 17.07.2020 р.; міжнародну товарно-транспортну накладну CMR № 332959 від 17.07.2020 р.; прайс-лист від виробника товару б/н від 16.07.2020 р.; експортну митну декларацію постачальника № 20341300ЕХ434303 від 17.07.2020 р.; платіжне доручення: №1 від 20.07.2020 р.; договір на транспортно-експедиторське обслуговування №21/11/19 від 21.11.2019 р.; довідку від експедитора - калькуляцію щодо вартості транспортно-експедиційних послуг №1 від 20.07.2020 р.; рахунок-фактуру від експедитора про надання транспортно-експедиційних послуг № 45 від 20.07.2020 р.

Митну вартість було заявлено за першим (основним) методом визначення вартості в розмірі 393 899,39 грн., яка вираховується при додаванні вартості товару за інвойсом 13 308,86 доларів США за офіційним курсом НБУ на дату митного оформлення та витрат на транспортування товару до кордону України в розмірі 24 500,00 грн.

За результатами митного контролю, Відповідачем надісланий запит про надання додаткових документів у в зв`язку з тим, що документи, зазначені у частині 2 статті 53 МК України, містять розбіжності, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Зокрема, митним органом запропоновано надати наступні додаткові документи: рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов контракту; виписка з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, загальні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

На запит митного органу Позивач надав додатково висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» №1517 від 22.07.2020 р. про відповідність цін у інвойсі №DMR 176 від 17.07.2020 р. поточній кон`юктурі ринку, лист ТОВ «ХОЗЛЕНД» №1/28/07 від 28.07.2020 р. про неможливість надати будь-які додаткові документи на час митного оформлення.

28.07.2020 р. Позивачу було відмовлено у митному оформленні товару, видано картку відмови в прийнятті митної декларації №UA 807180/2020/00079 від 28.07.2020 р. на підставі рішення про коригування митної вартості товару №UA807000/2020/001391/2 від 28.07.2020р.

Відповідно до рішення про коригування митної вартості № UA807000/2020/001391/2 від 28.07.2020 р., вартість товару Позивача за позицією № 3 визначена митницею за 6 (резервним) методом та збільшена з 5 425 доларів США до 15 509,07 доларів США.

2. 04.08.2020 р. з метою митного оформлення позивач подав до Слобожанської митниці митну декларацію № UA807180/2020/003418. Разом з митною декларацією було подано договір про надання послуг митного брокера № 234-КБ-09/2017 від 01.09.2017 р., контракт з постачальником № 5/НС від 01.09.2017 р.; специфікацію № 31 від 29.07.2020 р. до контракту; інвойс № DMR 194 від 29.07.2020 р. від постачальника; пакувальний лист до інвойсу від 29.07.2020 р.; сертифікат про походження товару форма А № D 0092347 від 29.07.2020 р.; лист від постачальника № DMR194/1 від 29.07.2020 р. з перекладом щодо технічної помилки в рахунку при посиланні на дату специфікації; міжнародну у товарно - транспортну накладну CMR № 038439 від 29.07.2020 р.; договір на транспортно-експедиторське обслуговування № 21/11/19 від 21.11.2019 р.; довідку від експедитора - калькуляцію щодо вартості транспортно-експедиційних послуг № 1 від 30.07.2020 р.

Митну вартість було заявлено за першим (основним) методом визначення вартості в розмірі 385 846,33 грн., яка вираховується при додаванні вартості товару за інвойсом 12 928,68 доларів США за офіційним курсом НБУ на дату митного оформлення та витрат на транспортування товару до кордону України в розмірі 27 250,00 грн.

За результатами митного контролю, Відповідачем надісланий декларанту запит про надання додаткових документів у в зв`язку з тим, що документи, зазначені у частині 2 статті 53 МК України, містять розбіжності, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митним органом запропоновано надати: виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; митна декларація країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

На запит митного органу Позивач надав додатково наступні документи: лист від постачальника № DMR194/2 від 04.08.2020 р. про відсутність будь-якої взаємозалежності між покупцем та постачальником з перекладом; лист ТОВ «Хозленд» №1/04/08 від 04.08.2020 р. про відсутність взаємозалежності між постачальником та покупцем; прайс-лист від виробника товару б/н від 28.07.2020 р.; експортну митну декларацію постачальника № 20341300ЕХ47542 від 29.07.2020 р.; платіжне доручення № 1 від 31.07.2020 р. щодо оплати товару; сертифікат якості від виробника на товар від 02.01.2020 р.; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг № 49 від 30.07.2020 р.

Також декларантом було додатково надані документи на підтвердження митного оформлення імпортером ТОВ «Хозленд» ідентичних товарів за 1 (основним) методом визначення митної вартості в 2020 році, а саме: інвойс № DMR065 від 25.02.2020 р. та митну декларацію за інвойсом № UA807180/2020/001091 від 04.03.2020 р., інвойс №DMR114 від 28.05.2020 р. та митну декларацію за інвойсом №UA807180/2020/002492 від 05.06.2020 р., інвойс № DMR150 від 24.06.2020 р. та МД за інвойсом № UA807180/2020/002862 від 01.07.2020 р.

04.08.2020 р. позивачу було відмовлено у митному оформленні товару, видано картку відмови в прийнятті митної декларації №807180/2020/00101 від 04.08.2020 р. на підставі рішення про коригування митної вартості товару №UA807000/2020/001514/2 від 04.08.2020р.

Відповідно до рішення про коригування митної вартості №UA807000/2020/001514/2 від 04.08.2020 р., вартість товару Позивача за позиціями № 2, №3, № 4, № 5, № 7 скоригована, визначена митницею за 6 (резервним) методом та збільшена загалом з 8 123,43 доларів США до 24 550,78 доларів США.

3. 03.09.2020 р. з метою митного оформлення позивач подав до Слобожанської митниці митну декларацію № UA807180/2020/003952. Разом з митною декларацією було подано договір про надання послуг митного брокера № 234-КБ-09/2017 від 01.09.2017 р., Контракт з постачальником № 5/НС від 01.09.2017 р.; специфікацію № 32 від 27.08.2020 р. до контракту; інвойс № DMR 229 від 27.08.2020 р. від постачальника; пакувальний лист до інвойсу від 27.08.2020 р.; сертифікат про походження товару форма А № D 0207026 від 29.07.2020 р.; міжнародну товарно - транспортну накладну CMR № 470488 від 27.08.2020 р., договір на транспортно-експедиторське обслуговування № 21/11/19 від 21.11.2019 р.; довідку від експедитора - калькуляцію щодо вартості транспортно-експедиційних послуг № 1 від 28.08.2020 р.; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг № 59 від 28.08.2020 р.; прайс-лист від виробника товару б/н від 28.07.2020 р.; експортну митну декларацію постачальника № 20341300ЕХ532619 від 27.08.2020 р., що стосується оцінюваних товарів; платіжне доручення № 1 від 28.08.2020 р.; сертифікат якості від виробника на товар від 02.01.2020 р.

Митну вартість було заявлено за першим (основним) методом визначення вартості в розмірі 342 870, 55 грн., яка вираховується при додаванні вартості товару за інвойсом 11 314,72 доларів США за офіційним курсом НБУ на дату митного оформлення та витрат на транспортування товару до кордону України в розмірі 30 100,00 грн.

За результатами митного контролю, відповідачем надісланий декларанту запит про надання додаткових документів у в зв`язку з тим, що документи, зазначені у частині 2 статті 53 МК України, містять розбіжності, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митним органом запропоновано надати: рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписка з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

На запит митного органу позивач надав додатково виписку з бухгалтерської документації підприємства №1/03/09 від 03.09.2020 р., листи ТОВ «ХОЗЛЕНД» № 2/03/09, №3/03/09 від 03.09.2020 р. - роз`яснення щодо наданих до первинної митної декларації документів.

04.09.2020 р. позивачу було відмовлено у митному оформленні товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації № UA807180/2020/00180 від 04.09.2020 р. на підставі рішення про коригування митної вартості товару № UA807000/2020/1720/2 від 04.09.2020 р.

Відповідно до рішення № UA807000/2020/1720/2 від 04.09.2020 р., вартість товару позивача за позиціями № 2, № 3 визначена митницею за 3 методом та збільшена загалом з 1 344, 60 доларів США до 3 122,06 доларів США.

4. 15.09.2020 р. з метою митного оформлення позивач подав до Слобожанської митниці митну декларацію № UA807180/2020/004176. Разом з митною декларацією було подано договір про надання послуг митного брокера № 234-КБ-09/2017 від 01.09.2017 р., контракт з постачальником № 5/НС від 01.09.2017 р.; специфікацію № 33 від 09.09.2020 р. до контракту; інвойс № DMR 249 від 10.09.2020 р. від постачальника; пакувальний лист до інвойсу від 10.09.2020 р.; сертифікат про походження товару форма А № D 0245426 від 11.09.2020 р.; міжнародну товарно - транспортну накладну CMR № 038445 від 11.09.2020 р.; договір на транспортно-експедиторське обслуговування № 21/11/19 від 21.11.2019 р.; довідку від експедитора - калькуляцію щодо вартості транспортно-експедиційних послуг № 1 від 11.09.2020 р.; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг № 62 від 11.09.2020 р.; прайс-лист від виробника товару б/н від 09.09.2020 р.; експортну митну декларацію постачальника № 20341300ЕХ262731 від 11.09.2020 р., що стосується оцінюваних товарів; платіжне доручення № 1 від 14.09.2020 р.; сертифікат якості від виробника на товар від 02.01.2020 р.

Митну вартість було заявлено за першим (основним) методом визначення вартості в розмірі 394 522,85 грн., яка вираховується при додаванні вартості товару за інвойсом 13 111, 39 доларів США за курсом НБУ на дату митного оформлення та витрат на транспортування товару до кордону України в розмірі 27 400,00 грн.

За результатами митного контролю, відповідачем надісланий декларанту запит про надання додаткових документів у в зв`язку з тим, що документи, зазначені у частині 2 статті 53 МК України, містять розбіжності, а саме: сума в платіжному дорученні не співпадає з сумою в інвойсі та значно зменшилась вартість товару. Митним органом запропоновано надати: рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписка з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, загальні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

На запит митного органу Позивач надав додатково виписку з бухгалтерської документації підприємства №1/15/09 від 15.09.2020 р., листи ТОВ «Хозленд» №2/15/09, №3/15/09 від 15.09.2020 р. - роз`яснення щодо наданих до первинної митної декларації документів.

15.09.2020 р. Позивачу було відмовлено у митному оформленні товару, видано картку відмови в прийнятті митної декларації № 807180/2020/00213 від 15.09.2020 р. на підставі рішення про коригування митної вартості товару UA807000/2020/001879/2 від 15.09.2020 р.

Відповідно до рішення про коригування митної вартості UA807000/2020/001879/2 від 15.09.2020 р., вартість товару Позивача за позиціями № 2, 3, 4, 6 визначена митницею за 3 методом та збільшена загалом з 9 023,54 доларів США до 22 726, 84 доларів США.

5. 24.09.2020 р. з метою митного оформлення позивач подав до Слобожанської митниці митну декларацію UA807180/2020/004382. Разом з митною декларацією було подано договір про надання послуг митного брокера №234-КБ-09/2017 від 01.09.2017 р., контракт з постачальником №5/НС від 01.09.2017 р.; специфікацію №34 від 17.09.2020 р. до контракту; інвойс №DMR 263 від 17.09.2020 р. від постачальника; пакувальний лист до інвойсу від 17.09.2020 р.; сертифікат про походження товару форма А № D 0246607 від 17.09.2020 р.; міжнародну товарно - транспортну накладну CMR № 763043 від 18.09.2020 р.; договір на транспортно-експедиторське обслуговування №21/11/19 від 21.11.2019 р.; довідку від експедитора - калькуляцію щодо вартості транспортно-експедиційних послуг №2 від 18.09.2020 р.; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг №65 від 18.09.2020 р.; прайс-лист від виробника товару б/н від 17.09.2020 р.; експортну митну декларацію постачальника №20341300ЕХ591926 від 17.09.2020 р., що стосується оцінюваних товарів; платіжне доручення №1 від 18.09.2020 р.; сертифікат якості від виробника на товар від 02.01.2020 р. з перекладом; виписку з бухгалтерської документації ТОВ «ХОЗЛЕНД» №1/23/09 від 23.09.2020 р.; лист від постачальника №DMR263/1 від 17.09.2020 р. з перекладом - роз`яснення щодо позначення артикулів товару за інвойсом.

Митну вартість було заявлено за першим (основним) методом визначення вартості в розмірі 403 225,95 грн., яка вираховується при додаванні вартості товару за інвойсом 13 407,62 доларів США за курсом НБУ на дату митного оформлення та витрат на транспортування товару до кордону України в розмірі 25 300,00 грн.

За результатами митного контролю, відповідачем надісланий декларанту запит про надання додаткових документів у в зв`язку з тим, що документів, наданих декларантом не достатньо для підтвердження складових митної вартості. Митним органом запропоновано надати: рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписка з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, загальні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

На запит митного органу позивач надав додатково заяву ТОВ «Хозленд» №1/24/09 від 24.09.2020 р. про відсутність підстав для незастосування положень статті 58 МК України, про відсутність взаємозалежності між постачальником та покупцем.

24.09.2020 р. Позивачу було відмовлено у митному оформленні товару, видано картку відмови в прийнятті митної декларації №807180/2020/00241 від 24.09.2020 р. на підставі рішення про коригування митної вартості товару № UA807000/2020/001972/2 від 24.09.2020 р. Відповідно до рішення про коригування митної вартості № UA807000/2020/001972/2 від 24.09.2020 р., вартість товару Позивача за позиціями № 2,3,4,6,8,9 визначена митницею за 3 методом та збільшена з 5 773,42 доларів США до 12 559,87 доларів США.

6. 08.10.2020 р. з метою митного оформлення позивач подав до Слобожанської митниці митну декларацію № UA807180/2020/004622 від 08.10.2020 р.

Разом з митною декларацією було подано договір про надання послуг митного брокера № 234-КБ-09/2017 від 01.09.2017 р., контракт з постачальником №5/НС від 01.09.2017 р.; специфікацію №35 від 09.09.2020 р. до контракту; інвойс №DMR 275 від 01.10.2020 р. від постачальника; пакувальний лист до інвойсу від 01.10.2020 р.; сертифікат про походження товару форма А №D 0118857 від 01.10.2020 р.; міжнародну товарно - транспортна накладна CMR №038835 від 01.10.2020 р.; договір на транспортно-експедиторське обслуговування №21/11/19 від 21.11.2019 р.; довідку від експедитора - калькуляцію щодо вартості транспортно-експедиційних послуг №1 від 02.10.2020 р.; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг №68 від 02.10.2020 р.; виписку з бухгалтерської документації від 08.10.2020 р. №1/08/10; прайс-лист від виробника товару б/н від 01.10.2020 р.; експортна митна декларація постачальника №20341300ЕХ630637 від 01.10.2020 р., що стосується оцінюваних товарів; платіжне доручення №1 від 02.10.2020 р.; сертифікат якості від виробника на товар від 02.01.2020 р. з перекладом.

Митну вартість було заявлено за першим (основним) методом визначення вартості в розмірі 368 030,00 грн., яка вираховується при додаванні вартості товару за інвойсом 11 920,28 доларів США за курсом НБУ на дату митного оформлення та витрат на транспортування товару до кордону України в розмірі 30400,00 грн.

За результатами митного контролю, Відповідачем надісланий декларанту запит про надання додаткових документів, у зв`язку з тим, що документи, зазначені у частині другій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів щодо товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, вимагалися такі додаткові документи: виписка з бухгалтерської документації ; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

На запит митного органу позивач надав додатково листи ТОВ «Хозленд» №2/08/09, №3/08/09 від 08.10.2020 р. - роз`яснення щодо наданих до первинної митної декларації документів та заява імпортера щодо відсутності взаємозв`язку з турецьким постачальником товару про відсутність підстав для незастосування положень статті 58 МК України, про відсутність взаємозалежності між постачальником та покупцем.

08.10.2020 р. Позивачу було відмовлено у митному оформленні товару, видано картку відмови в прийнятті митної декларації № 807180/2020/00278 від 08.10.2020 р. на підставі рішення про коригування митної вартості товару № UA807000/2020/002109/2 від 08.10.2020 р. Відповідно до рішення про коригування митної вартості, вартість товару Позивача за позиціями № 3, № 4 визначена митницею за 6 методом та збільшена загалом з 6735,51 доларів США до 20 222, 58 доларів США.

Також судом встановлено, що товар за спірними рішеннями було випущено у вільний обіг на підставі частини 7 статті 55 МК України зі сплатою митних платежів з митної вартості товарів, визначеною відповідачем.

13.10.2020 р. ТОВ «Хозленд» листом № 1/13/2020 звернувся до відповідача з проханням скасувати рішення про митну вартість ввезеного товару і підтвердити заявлену Позивачем митну вартість.

Листом № 1/13/2020 від 13.10.2020 р. позивач надав пояснення щодо порядку оплати товару, додаткові документи на підтвердження формування митної вартості товару за першим (основним) методом визначення митної вартості, а саме: заявку на організацію перевезення № 9/20 від 13.07.2020 р. між ТОВ «Хозленд» та експедитором, акт прийому-передачі експедиторських послуг №46 від 29.07.2020 р., платіжне доручення №8226 від 05.08.2020 р. про оплату експедиторських послуг; міжнародну товарно-транспортну накладну CMR №332959 від 18.07.2020 р. з відміткою ТОВ «Хозленд» про отримання товару; платіжне доручення №1 від 20.07.2020 р. про здійснення передплати за товар та платіжне доручення №1 від 28.08.2020 р. про повну оплату товару за рахунком №DMR176 від 17.07.2020 р. з відміткою банку про виконання; заявку на організацію перевезення №12/20 від 24.07.2020 р. між ТОВ «Хозленд» та експедитором, акт прийому-передачі експедиторських послуг №50 від 05.08.2020 р., платіжне доручення №8227 від 11.08.2020 р. про оплату експедиторських послуг; міжнародну товарно-транспортну накладну CMR №038439 від 29.07.2020 р. з відміткою ТОВ «Хозленд» про отримання товару; платіжне доручення №1 від 31.07.2020 р. про здійснення передплати за товар та платіжне доручення №1 від 28.08.2020 р. про повну оплату товару за рахунком №DMR194 від 29.07.2020 р. з відміткою банку про виконання; висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» №1648 від 05.08.2020 р. щодо відповідності цін, зазначених постачальником, ринковим; заявку на організацію перевезення №15/20 від 25.08.2020 р. між ТОВ «Хозленд» та експедитором, акт прийому-передачі експедиторських послуг № 60 від 07.09.2020 р., платіжне доручення №1798 від 10.09.2020 р. про оплату експедиторських послуг; міжнародну товарно-транспортну накладну CMR №470488 від 27.08.2020 р. з відміткою ТОВ «Хозленд» про отримання товару; платіжне доручення №1 від 28.08.2020 р. про здійснення передплати за товар та платіжне доручення №1 від 02.10.2020 р. про повну оплату товару за рахунком №DMR229 від 27.08.2020 р. з відміткою банку про виконання; заявку на організацію перевезення № 16/20 від 03.09.2020 р. між ТОВ «Хозленд» та експедитором, акт прийому-передачі експедиторських послуг № 62 від 16.09.2020 р., платіжне доручення №2987 від 21.09.2020 р. про оплату експедиторських послуг; міжнародну товарно-транспортну накладну CMR №038445 від 11.09.2020 р. з відміткою ТОВ «Хозленд» про отримання товару; платіжне доручення №1 від 14.09.2020 р. про здійснення передплати за товар та платіжне доручення № 1 від 02.10.2020 р. про повну оплату товару за рахунком № DMR249 від 10.09.2020 р. з відміткою банку про виконання; заявку на організацію перевезення №19/20 від 16.09.2020 р. між ТОВ «Хозленд» та експедитором, акт прийому-передачі експедиторських послуг №65 від 25.09.2020 р., платіжне доручення №3922 від 30.09.2020 р. про оплату експедиторських послуг; міжнародну товарно-транспортну накладну CMR №763043 від 18.09.2020 р. з відміткою ТОВ «Хозленд» про отримання товару; платіжне доручення №1 від 18.09.2020 р. про здійснення передплати за товар та платіжне доручення №1 від 02.10.2020 р. про повну оплату товару за рахунком №DMR263 від 24.09.2020 р. з відміткою банку про виконання; заявку на організацію перевезення №20/20 від 25.09.2020 р. між ТОВ «Хозленд» та експедитором, акт прийому-передачі експедиторських послуг №68 від 09.10.2020 р., платіжне доручення №4619 від 13.10.2020 р. про оплату експедиторських послуг; міжнародну товарно-транспортну накладну CMR № 038835 від 01.10.2020 р. з відміткою ТОВ «Хозленд» про отримання товару; платіжне доручення № 1 від 02.10.2020 р. про здійснення передплати за товар за рахунком № DMR275 від 24.09.2020 р. з відміткою банку про виконання; оборотно-сальдову відомість № 1/09/10 від 09.10.2020 р. за період з 01.07.2020 р. по 09.10.2020 р.; калькуляцію собівартості товару від виробника Demir Plastik Madeni Esya Tekstil San Tic з перекладом № б/н від 08.10.2020 р. із вказанням відсоткового відношення складових вартості товару.

За результатами розгляду заяви позивача № 1/13/2020 від 13.10.2020 р., відповідачем було надіслано ТОВ «Хозленд» лист № 714-08-2/714-15/13/14046 від 22.10.2020 р. про відмову в скасуванні рішень про коригування митної вартості, оскільки надані додатково документи не спростовують сумніви митниці щодо правильності заявленої декларантом митної вартості.

Надаючи правову оцінку рішенням суб`єкта владних повноважень в межах спірних правовідносин, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Відповідно до статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Такими документами є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою статті 53 МК України встановлено обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положенням частини четвертої вказаної статті, у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Вказана норма закону кореспондує з положеннями частини 3 ст. 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Зазначене вище також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 року №3018-VI "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, вказане узгоджується з проголошеними у статті 8 МК України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.

Згідно з частинами 4 та 5 статті 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а також у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 6 статті 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

За результатами аналізу положень статті 54, статті 58 МК України вбачається, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України.

При цьому митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, коли надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, тобто не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

З метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з`ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в частині 2 статті 53 МК України.

Згідно з частиною 3 статті 54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Суд зазначає, що при проведенні консультації, направляючи декларанту відповідні електронні запити з вимогою надання додаткових документів, перелічених у частині 3 статті 53 МК України, митним органом не обґрунтовано вимоги щодо їх надання.

Відповідачем не наведено жодних обставин та не надано доказів на підтвердження наявності у митного органу законодавчо визначених підстав для витребування у позивача додаткових документів, зокрема, що позивач в митній декларації зазначив не всі документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, вніс до декларації недостовірні або неточні відомості або що надані митному органу документи містили розбіжності чи ознаки підробки.

Згідно з положеннями статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною другою статті 57 МК України встановлено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Відповідно до частини першої статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Частиною другою статті 58 МК України встановлено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

Суд зазначає, що в силу частини другої статті 55 МК України та вимог Наказу Міністерства фінансів України №598 від 24 травня 2012 року «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору» - рішення про коригування митної вартості товару повинно містити обґрунтування причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються. Зазначення в рішенні лише формальних посилань на те, що використані декларантом відомості не є об`єктивними та достатньо підтвердженими документально, суперечить наведеним вимогам законодавства.

Так, відповідно до графи 33 оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товару, відповідач як підставу коригування митної вартості товару вказав, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, документи подані декларантом та зазначені у частині 2 статті 53 МК України, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, додаткові документи, передбачені частиною 3 статті 53 МК України декларантом не надано.

В рішенні про коригування митної вартості UA807000/2020/001391/2 від 28.07.2020 р. відповідачем не вказано, в чому саме полягають розбіжності чи недоліки у наданих декларантом документах.

В рішеннях про коригування митної вартості товару № UA807000/2020/001514/2 від 04.08.2020 р., № UA807000/2020/001720/2 від 04.09.2020 р., № UA807000/2020/001879/2 від 15.09.2020 р., № UA807000/2020/002109/2 від 08.10.2020 р. Відповідач послався на наявність розбіжностей в платіжних дорученнях на оплату товару та інвойсах як на підставу коригування митної вартості товару.

В рішенні про коригування митної вартості товару № UA807000/2020/001972/2 від 24.09.2020 р. відповідач послався на те, що довідка та рахунок щодо транспортних витрат надані від особи, яка безпосередньо не транспортувала товар, виходячи з наданої до митного оформлення CMR від 18.09.2020 A№763043.

З приводу підстав коригування вартості товару, позивачем пояснено, що в процесі обміну електронними повідомленнями під час митного контролю, інспектором митниці не було зазначено, у чому саме полягають сумніви у заниженні вартості товару, між якими саме документами, з доданих до митної декларації, виявлено розбіжності по вартості товару, в яких із них наявні ознаки підробки чи відсутні відомості, які підтверджують числові значення складових митної вартості товару або відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Тому декларант був позбавлений можливості надати більш детальні пояснення щодо порядку оплати товару відповідно до умов контракту № 5/НС від 01.09.2017 р.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що декларантом було надано до митних декларацій контракт № 5/НС від 01.09.2017 р., специфікації, інвойси та платіжні доручення про оплату товару.

Пунктом 1.1. контракту № 5/НС від 01.09.2017 р. передбачено, що постачальник зобов`язується поставити покупцю товар за асортиментом, кількістю та ціною, яка узгоджена сторонами в специфікації до контракту, а покупець зобов`язаний прийняти та оплатити товар на умовах укладеного контракту.

Також, відповідно до п.2.1., п.2.3. контракту № 5/НС від 01.09.2017 р., ціни на кожну одиницю товару та загальна вартість партії поставки узгоджуються сторонами на кожну окрему партію в специфікації та на умовах Інкотермс FCA, завод Demir Plastik Madeni Esya Tekstil San Tic., Стамбул, Турція.

Відповідно до п. 2.6. контракту № 5/НС від 01.09.2017 р., кінцева сума кожної партії товару, кількість, ціна за одиницю товару визначається у відповідному інвойсі на таку партію.

В розділі 5 контракту № 5/НС від 01.09.2017 р. сторони передбачили порядок оплати товару.

Відповідно до п.5.1., п.5.2. контракту № 5/НС від 01.09.2017 р., оплата товару здійснюється покупцем на умовах передплати товару в розмірі 7000, 00 доларів США після підписання специфікації на кожну партію товару, при цьому кінцевий розрахунок за товар здійснюється на підставі інвойсу після фактичного отримання товару позивачем.

Таким чином, контрактом № 5/НС від 01.09.2017 р. передбачено, що ціна товару вказується сторонами в інвойсі та специфікації.

До митної декларації № UA807180/2020/003239 від 27.07.2020 р. декларантом надана специфікація № 30 від 17.07.2020 р., інвойс № DMR 176 від 17.07.2020 р. на загальну суму 13 308, 86 доларів США, вказана сума відображена декларантом в графі 22 «Валюта та загальна сума за рахунком» митної декларації.

До митної декларації № UA807180/2020/003418 від 04.08.2020 р. декларантом надана специфікація № 31 від 29.07.2020 р., інвойс № DMR 194 від 29.07.2020 р. на загальну суму 12 928,68 доларів США, вказана сума відображена декларантом в графі 22 «Валюта та загальна сума за рахунком» митної декларації.

До митної декларації № UA807180/2020/003952 від 03.09.2020 р. декларантом надана специфікація № 32 від 27.08.2020 р., інвойс № DMR 229 від 27.08.2020 р. на загальну суму 11314,72 доларів США, вказана сума відображена декларантом в графі 22 «Валюта та загальна сума за рахунком» митної декларації.

До митної декларації № UA807180/2020/004176 від 15.09.2020 р. декларантом надана специфікація № 33 від 09.09.2020 р., інвойс № DMR 249 від 10.09.2020 р.на загальну суму 13111,39 доларів США, вказана сума відображена декларантом в графі 22 «Валюта та загальна сума за рахунком» митної декларації.

До митної декларації UA807180/2020/004382 від 24.09.2020 р. декларантом надана специфікація № 34 від 17.09.2020 р., інвойс № DMR 263 від 17.09.2020 р. на загальну суму 13407,62 доларів США, вказана сума відображена декларантом в графі 22 «Валюта та загальна сума за рахунком» митної декларації.

До митної декларації UA807180/2020/004622 від 08.10.2020 р. декларантом надана специфікація № 35 від 09.09.2020 р., інвойс № DMR 275 від 01.10.2020 р. на загальну суму 11 920,28 доларів США, вказана сума відображена декларантом в графі 22 «Валюта та загальна сума за рахунком» митної декларації.

Судом встановлено, що надані до матеріалів справи інвойси та специфікації містять найменування сторін, перелік товарів із зазначенням ціни за одиницю та загальну вартість товару, підписи та печатки представників постачальника, продавця, посилання на контракт № 5/НС від 01.09.2017 р.

Відповідно до статті 483 МК України переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості тягне за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів.

Подання інвойсів та специфікацій, одержаних незаконним шляхом, є порушенням митних правил відповідно до статті 483 МК України. Відповідач уповноважений порушувати справи про порушення митних правил, проте до суду надано не було відомостей про порушення таких справ проти позивача у зв`язку з поданням інвойсів та специфікацій.

Також судом враховані посилання позивача на надання декларантом митному органу під час консультацій виписок із бухгалтерської документації, а саме: виписки № 1/03/від 03.09.2020 р., виписки № 1/15/09 від 15.09.2020 р., виписки № 1/23/09 від 23.09.2020 р., виписки № 1/08/10 від 08.10.2020 р. щодо урахування в бухгалтерському обліку підприємства проведених розрахунків за інвойсами.

Зазначені бухгалтерські виписки зазначені в графі 44 наданих до позову митних декларацій № UA807180/2020/003952 від 03.09.2020 р., № UA807180/2020/004176 від 15.09.2020 р., № UA807180/2020/004382 від 24.09.2020 р., № UA807180/2020/004622 від 08.10.2020 р. з позначенням коду документу 3011 відповідно до Наказу Міністерства фінансів України № 1011 від 20.09.2012 р. «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій».

Відносно посилань Відповідача на невідповідність сум, зазначених у інвойсах, специфікаціях на товару сумам, зазначеним у платіжних дорученнях, суд зазначає наступне.

В підтвердження факту оплати товару за контрактом № 5/НС від 01.09.2017 р. позивачем до позову надано: платіжне доручення № 1 від 20.07.2020 р., платіжне доручення № 1 від 31.07.2020 р., платіжне доручення № 1 від 28.08.2020 р., платіжне доручення № 1 від 14.09.2020 р, платіжне доручення № 1 від 18.09.2020 р., платіжне доручення № 1 від 02.10.2020 р., платіжне доручення № 1 від 28.10.2020 р.

Матеріалами справи підтверджується надання декларантом вказаних платіжних доручень відповідачу, що не заперечувалося сторонами.

Також до позову позивачем надані банківські роздруківки з системи SWIFT (міжнародної міжбанківської системи передачі інформації та здійснення платежів) щодо кожного платіжного доручення з відмітками банку про виконання.

Відповідно до призначення платежу в платіжних дорученнях № 1 від 31.07.2020 р. на загальну суму 13594,66 дол.США, платіжним дорученням №1 від 28.08.2020 р. на загальну суму 25 100,09 дол.США, платіжним дорученням № 1 від 02.10.2020 р. на загальну суму 23 833,73 доларів США, платіжним дорученням № 1 від 28.10.2020 р. на 4 920, 28 доларів США позивачем здійснена оплата товару за декількома інвойсами та специфікаціями відповідно до умов контракту № 5/НС від 01.09.2017 р.

Суд враховуючи в сукупності надані позивачем пояснення, зміст наданих до митних декларацій документів (специфікацій, інвойсів, платіжних доручень, виписок з бухгалтерської документації позивача, прайс-листів постачальника товару, висновків ДП «Укрпромзовнішекспертиза» № 1517 від 22.07.2020 р., № 1648 від 05.08.2020 р.) та наданих додатково позивачем листом № 1/13/2020 від 13.10.2020 р. (оборотно-сальдова відомість ТОВ «Хозленд» за період з 01.07.2020 р. по 09.10.2020 р., калькуляцію собівартості товару від виробника із вказанням відсоткового відношення складових вартості товару), приходить до висновку, що зазначені в платіжних дорученнях суми оплат за товар підлягають обчисленню, оплата за товар здійснена позивачем відповідно до умов контракту в порядку, що не заборонений законодавством.

Відносно посилання відповідача на відсутність заявок на перевезення товару між позивачем та експедитором, як на підставу коригування митної вартості товару за спірними рішеннями, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Із наведеної правової норми вбачається, що обов`язок доказування правомірності своїх дій та рішень в адміністративних справах покладається на суб`єкта владних повноважень, який подає докази та обґрунтування правомірності своїх рішень та дій у судах першої та апеляційної інстанцій.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З оскаржуваних рішень вбачається, що відсутність заявок на організацію перевезення між позивачем та експедитором не було підставою коригування митної вартості товару, під час консультацій між декларантом та інспектором такі заявки не вимагалися митним органом.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що декларантом до митних декларацій було надано договір на транспортно-експедиторське обслуговування № 21/11/19 від 21.11.2019 р. між ТОВ «Хозленд» та ФОП ОСОБА_1 .

Відповідно до Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» № 1955-ІV від 01.07.2004 року, статті 929 Цивільного кодексу України та статті 316 Господарського кодексу України, транспортно-експедиторська діяльність визначена, як підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів.

Експедитор - суб`єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування.

Платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування.

При цьому, відповідно до статті 4 України «Про транспортно-експедиторську діяльність» № 1955-ІV від 01.07.2004 року, експедитори для виконання доручень клієнтів можуть укладати договори з перевізниками, портами, авіапідприємствами, судноплавними компаніями тощо.

Згідно з частиною 1, частиною 2 статті 929 Цивільного кодексу України, за договором транспортного експедирування експедитор зобов`язується за плату і за рахунок клієнта виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Відповідно до п.1.1. договору № 21/11/19 від 21.11.2019 р. між ТОВ «Хозленд» та експедитором ФОП ОСОБА_1 , договір регулює відносини сторін щодо планування, взаєморозрахунку та надання експедитором послуг з організації перевезення вантажів автомобільним транспортом як по території України так і з/до інших країн.

Відповідно до п.п.2.8. договору № 21/11/19 від 21.11.2019 р., заявка на перевезення товару повинна містити в собі такі дані: маршрут, дата, місце подачі транспорту на завантаження та вивантаження товару, дані про вантаж, номери телефонів контактних осіб, вимоги до автомобілю, ставка перевезення, а також іншу інформацію, яка необхідна для організації перевезення товару.

Відповідно до п.3.2.3. договору № 21/11/19 від 21.11.2019 р., експедитор мав право від свого імені та в інтересах замовника укладати договори на перевезення вантажу з перевізниками.

Відповідно до п.4.3. договору № 21/11/19 від 21.11.2019 р., оплата послуг з організації перевезення здійснюється замовником на підставі отриманих від експедитора комплекту документів: рахунку, акту прийому-передачі послуг, міжнародної автотранспортної накладної CMR, при цьому, в рахунках та актах прийому-передачі послуг вказується вартість перевезення товару по Україні та за межами України.

Таким чином, договір № 21/11/19 від 21.11.2019 р. дійсно передбачає оформлення сторонами договору відповідної заявки на організацію перевезення товару.

Отже, основною метою формування заявки на перевезення є фіксування між експедитором та замовником факту домовленості між сторонами щодо необхідності доставки вантажу.

Відповідно, заявка на транспортування товару не підтверджує вартість транспортних витрат до кордону України, не містить вартості послуг за доставку вантажу до кордону України, укладається до моменту перевезення та підтверджує лише факт замовлення послуг з перевезення в цілому.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного суду України, викладеному у Постанові від 16.11.18 року по справі №813/1012/17, відповідно до якого серед документів, перелічених у частині 2 статті 53 МК України, відсутня заявка на перевезення вантажу, оскільки така не є первинним чи розрахунковим документом та, відповідно, не підтверджує факт надання транспортних послуг чи їх вартість.

Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є транспортні документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Відповідно до Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини 2 статті 53 МК України подаються транспортні документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Так, до транспортних документів можуть належати: рахунок-фактура, акт виконаних робіт від виконавця договору про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів, банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат.

Таким чином, законодавством не передбачений вичерпний та єдиний перелік документів, які підтверджують транспортні витрати імпортера при ввезенні товару. Основною вимогою законодавства до таких документів є наявність в них інформації щодо вартості перевезення оцінюваних товарів.

Судом також враховано, що на підтвердження факту вартості транспортних послуг за кожним перевезенням товару декларантом надавалися до митних декларацій довідки-калькуляції від експедитора, які містили інформацію щодо товару та маршруту його слідування, реквізити автомобілю перевізника, вартість транспортних послуг до кордону України, відстань слідування в кілометрах, інформацію щодо страхування товару та витрат на навантаження вантажу за рахунок відправника.

Також судом враховано, що до митних декларацій декларантом надавалися рахунки експедитора на оплату послуг по доставці товару до кордону України, які містили посилання на договір з експедитором № 21/11/19 від 21.11.2019 р., маршрут перевезення, реквізити автомобілю перевізника відповідно до міжнародних товарно-транспортних накладних CMR.

Отже, перевезення товару могло здійснюватися різними перевізниками, які залучалися експедитором на замовлення позивача, а оплата таких послуг здійснювалась саме експедитору на підставі документів, які підтверджували вартість транспортних витрат до кордону України (довідка, рахунок).

Суд також зазначає, що відповідачем у відзиві на позов, запереченнях, під час судових засідань не надано обґрунтованих пояснень щодо відмови митниці в перегляді митної вартості товару за результатами отриманих додаткових документів (у тому числі і заявок на організацію перевезення товару, актів прийому-передачі між експедитором та позивачем, платіжними дорученнями на оплату послуг експедитора) відповідно до частин 8-10 статті 55 МК України, які надані позивачем листом № 1/13/2020 від 13.10.2020 р.

Враховуючи викладене, суд також не приймає до уваги посилання відповідача на факт надання декларантом довідок та рахунків саме від експедитора, а не від перевізників товару, які вказані в міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR).

Додатково суд зазначає, що відповідно до частин 2, 3 статті 53 МК України, міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) не є документом, який підтверджує митну вартість товару, наявність міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) підтверджує факт укладення договору перевезення вантажу відповідно до положень Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 1956 р., що набрала чинності для України 17 травня 2007 р.

З аналізу наданих до матеріалів справи копій міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR), вбачається, що перевізниками здійснювалася доставка товару від постачальника Demir Plastik Madeni Esya Tekstil San Tic. для одержувача ТОВ «Хозленд», зазначені міжнародні товарно-транспортні накладні також містять посилання на інвойси постачальника, вагу товару, дату відправлення та отримання вантажу, реквізити автомобілів перевізника, що відповідають відомостям, зазначеним у інвойсах, довідках та рахунках експедитора, наданих позивачем до позову.

Суд також враховує зміст електронних запитів від відповідача до декларанта з вимогою надання додаткових документів, які не містять ні чітко викладених зауважень до документів, що підтверджують транспортні витрати позивача, ні вимоги надання заявок на організацію перевезення між експедитором та позивачем в якості додаткових документів за частиною 3 статті 53 МК України.

Також суд критично оцінює доводи відповідача про визначення скоригованої митної вартості, виходячи з інформації щодо імпортних операцій з бази ЄАІС ДФС України.

Суд зазначає, що наявність в базі даних інформації про те, що товар, який задекларовано та ввезено в Україну за іншою вартістю, ніж встановлено позивачем, за відсутністю інших, визначених законом підстав, не може бути підставою для коригування митної вартості, оскільки з бази даних не вбачається умов договору, між ким він укладався, при цьому безліч обставин можуть впливати на ціну товару (його характеристика, виробник, умови і обсяги поставки, наявність знижок), адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономної волі і свободи договору. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 04.09.2018 року по справі №814/2659/16, від 21.08.2018 року по справі №804/7845/17.

Листом № 714-08-10/714-10/8.19/17197 від 31.12.2020 р. відповідачем на виконання ухвали суду від 14.12.2020 р. надані копії митних декларацій, які використані митницею як джерела інформації при коригуванні митної вартості товару позивача, без надання будь-яких детальних пояснень щодо обставин порівняння товару позивача з товарами, вказаними в наданих митних деклараціях.

Відповідно до статті 60 МК України, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього; під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними; для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку; ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари; у разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена; у разі якщо кошти та витрати, зазначені в пунктах 5-7 частини десятої статті 58 цього Кодексу, включаються у вартість операції, здійснюється коригування для врахування значної різниці у таких коштах і витратах між оцінюваними товарами та відповідними подібними (аналогічними) товарами, що зумовлено різницею у відстанях і способах транспортування; у разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо подібних (аналогічних) товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість.

Відповідно до частини 1 статті 64 МК України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Відповідно до пункту 7 частини 3 статті 64 МК України, митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі довільної чи фіктивної вартості.

Також, відповідно до частини 2 пункту a) статті 7 Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ), оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Відповідно до частини 5 статті 7 Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ), базис і методи визначення вартості товарів, які підпадають під обкладання митом чи іншими зборами або імпортні чи експортні обмеження, основані на вартості товару чи регульовані будь-яким способом на основі вартості, повинні бути стабільними і оприлюдненими достатньою мірою для того, щоб надати можливість комерсантам з достатньою впевненістю оцінити вартість товарів для митних цілей.

З аналізу наданих відповідачем копій митних декларацій вбачається, що коригування митної вартості товару позивача здійснено митним органом довільно, без врахування характеристик товару, з яким здійснювалося порівняння, без врахування кількості такого товару та умов поставки, у більшості випадків вартість товару збільшена до вартості товару інших імпортерів, яку вже було скориговано за шостим (резервним) методом визначення митної вартості.

Крім того, суд зазначає, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27.11.2018 року у справі №826/16046/16.

Також, відповідачем не надано суду жодних пояснень щодо використання для порівняння вартості товару інших імпортерів за умови митного оформлення ідентичного товару позивача за першим (основним) методом визначення митної вартості, який ввозився за контрактом № 5/НС від 01.09.2017 р. в березні, червні, липні 2020 р. відповідно до митних декларацій № UA807180/2020/001091 від 04.03.2020 р., № UA807180/2020/002492 від 05.06.2020 р., № UA807180/2020/002862 від 01.07.2020 р., копії яких надавалися позивачем до позову разом із інвойсами.

Згідно з частинами 1 та частинами 2 статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень статті 9 Конституції України та статті 17, частини 5 статті 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Європейський Суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах.

Прийняті рішення про коригування митної вартості призвели до додаткового нарахування митних платежів, що в чому суд вбачає втручання в право позивача мирно володіти своїм майном, гарантоване статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В рішенні по справі «Щокін проти України» (Заяви № 23759/03 та № 37943/06, п. 49-51) Європейський Суд вказав, що накладання органами державної влади на заявника додаткових зобов`язань зі сплати податку становило втручання в його майнові права у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Так, друге речення першого пункту передбачає, що позбавлення власності можливе тільки «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення «законів». Більш того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції. Таким чином, питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (див. рішення у справі «Ятрідіс проти Греції» (Jatridis v. Greece) [ВП], № 31107/96, пункт 58, ЄСПЛ 1999-II).

Говорячи про «закон», стаття 1 Першого протоколу до Конвенції посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях Конвенції (див. рішення у справі «Шпачек s.r.о.» проти Чеської Республіки», № 26449/95, пункт 54, від 9 листопада 1999 року). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (див. рішення у справі «Бейелер проти Італії» (Beyeler v. Italy), [ВП], № 33202/96, пункт 109, ЄСПЛ 2000-І).

Таким чином, будь-які дії, спрямовані на позбавлення особи її майна, є незаконними, якщо контролюючі органи діють не у відповідності до закону.

За приписами частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваних рішень.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених у справі обставин та з огляду на приписи норм чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, та як наслідок наявність підстав для їх скасування.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та задоволення адміністративного позову у повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Хозленд" (93400, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, 11, ) до Слобожанської митниці Держмитслужби (61003, м. Харків, вул. Короленко, 16-Б, ) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів - задовольнити.

Визнати протиправними і скасувати рішення Слобожанської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA807000/2020/001391/2 від 28.07.2020 р., №UA807000/2020/001514/2 від 04.08.2020 р., №UA807000/2020/001720/2 від 04.09.2020 р., №UA807000/2020/001879/2 від 15.09.2020 р., №UA807000/2020/001972/2 від 24.09.2020 р., №UA807000/2020/002109/2 від 08.10.2020 р..

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської митниці Держмитслужби (61003, м. Харків, вул. Короленко, 16-Б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хозленд" (93400, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, 11, ) судовий збір у сумі 12612 (дванадцять тисяч шістсот дванадцять) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням приписів п.3 Прикінцевих положень КАС України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 25.03.2021 року.

Суддя Біленський О.О.