Справа № 816/4779/15
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2021-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року

м. Київ

справа № 816/4779/15

адміністративне провадження № К/9901/32071/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Шишова О.О.,

суддів: Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,

розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Газвидобування» до Головного управління ДПС у Полтавській області, Управління Державної казначейської служби України у м. Полтаві Полтавської області, Головного управління Державної казначейської служби України в Полтавській області про стягнення суми бюджетного відшкодування, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Газвидобування» на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 19 травня 2020 року (прийнята у складі головуючого судді- Слободянюк Н.І.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року (прийняту у складі колегії суддів: головуючого Перцової Т.С., суддів: Жигилія С.П. , Русанової В.Б.)

УСТАНОВИВ:

I. Суть спору.

1. 21 грудня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "Газвидобування" (далі по тексту позивач, ТОВ "Промислова компанія "Газвидобування") звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом (з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 19 лютого 2016 року /а.с.109-110/) до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області /відповідач -1/, Управління Державної казначейської служби України у м. Полтаві Полтавської області /відповідач - 2/, Головного управління Державної казначейської служби України в Полтавській області /відповідач-3/ про зобов`язання ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС України в Полтавській області скласти та подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню ТОВ "Промислова компанія "Газвидобування", на суму 988723,50 грн за червень 2010 року та стягнення з Державного бюджету України на користь позивача бюджетної заборгованості з податку на додану вартість в розмірі 988723,50 грн.

2. Позов обґрунтований тим, що ДПІ у м. Полтаві не вчинила дії, передбачених Податковим кодексом України, для відшкодування податку на додану вартість у сумі 988723,50 грн, а саме: не подала до органу казначейства висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету, чим порушила права позивача на повернення надмірно сплаченої суми податку.

3. Відповідач-1 позов не визнав та у запереченнях на позов просив у задоволенні позову відмовити з тих підстав, що відшкодування з Державного бюджету України є виключними повноваженнями податкових органів та органів державного казначейства, а відтак суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення такої заборгованості.

4. У письмових поясненнях відповідач-2 повідомив, що у випадку задоволення позовних вимог сума бюджетної заборгованості з податку на додану вартість підлягає стягненню на користь ТОВ ПК Газвидобування з Державного бюджету України в особі УДКСУ у м. Полтаві Полтавської області, та просив розглянути справу в сукупності поданих доказів сторін та у відповідності до вимог чинного законодавства.

5. Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 28 березня 2016 року у справі № 816/4779/15, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2016 року, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "Газвидобування" до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області, Управління Державної казначейської служби України у м. Полтаві Полтавської області про стягнення суми бюджетного відшкодування задоволено частково: зобов`язано Державну податкову інспекцію у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області скласти та подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про повернення з бюджету Товариству з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "Газвидобування" надмірно сплаченої суми податку на додану вартість; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

6. Постановою Верховного Суду від 19 листопада 2019 року постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 28 березня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2016 року у справі №816/4779/15 скасовано та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

6.1. За висновками Верховного Суду у цій справі попередніми судовими інстанціями достовірно не встановлено природу заявленої позивачем до повернення суми податку на додану вартість у розмірі 988723,50 грн та її складові.

6.2. Не надано жодної правової оцінки доводам відповідача-1 про те, що вона складається із суми податку на додану вартість у розмірі 659149,00 грн., яка фактично відшкодована товариству, а також штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 329575,00 грн, що підтверджується в тому числі наявним у матеріалах справи податковим повідомленням-рішенням від 03.11.2010 № /0.

6.3. Не з`ясовано також, чи сплачена товариством зазначена сума штрафних (фінансових) санкцій до бюджету та, як наслідок, наявність у неї ознаки надмірно сплаченої внаслідок скасування податкового повідомлення-рішення від 03.11.2010 №/0 в судовому порядку.

6.4. Не перевірено судами попередніх інстанцій й дотримання платником при поданні відповідної заяви вимог пункту102.5статті102 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), який встановлює, що заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

6.5. Підсумовуючи наведене, Верховний Суд зазначив, що при новому розгляді справи необхідно встановити всі фактичні обставини у справі, які мають значення для правильного вирішення справи та повно дослідити зібрані у справі докази.

7. Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року справу прийнято до провадження.

8. У зв`язку зі змінами в законодавстві щодо порядку відшкодування податку на додану вартість та в судовій практиці Верховного Суду щодо належного способу захисту прав платника податку у спорах щодо відшкодування податку на додану вартість позивачем подано до суду заяву про зміну предмета позову, яка, з метою належного захисту прав позивача, прийнята судом до розгляду.

9. Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.01.2020 по справі № 816/4779/15 допущено заміну відповідача: Державну податкову інспекцію у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області на її правонаступника - Головне управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, буд. 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 39461639), а Головне управління ДФС у Полтавській області на його правонаступника - Головне управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, буд. 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 43142831).

ІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення.

10. Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19.05.2020, залишеною без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.10.2020 по справі № 816/4779/15 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "Газвидобування" до Головного управління ДПС у Полтавській області, Управління Державної казначейської служби України у м. Полтаві Полтавської області та Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області про стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "Газвидобування" бюджетної заборгованості із відшкодування податку на додану вартість за червень 2010 року в розмірі 988723,50 грн., залишено без розгляду.

11. Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції зазначив, що позивачем пропущено 1095-денний строк звернення до суду з даним позовом, встановлений пунктом 102.1 ст.102 Податкового кодексу України, а судом на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не виявлено підстав для поновлення цього строку, заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовом позивач не подавав, а навпаки, у ході судового розгляду справи в письмових поясненнях та в судових засіданнях повідомляв суду про дотримання строку, встановленого пунктом102.1статті102 Податкового кодексу України.

IІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень)

12. Товариство оскаржило рішення суду апеляційної інстанцій до Верховного Суду, який ухвалою від 07 грудня 2020 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.

13. Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги скаржник указує на те, що рішення суду першої та апеляційної інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки: суд неправомірно не застосував до спірних правовідносин положення статті 200 Податкового кодексу України .

13.1. Також скаржник указує, що вимоги статті 102 ПК України, не спрямовані на реалізацію особою (платником податків - ТОВ «ПК «Газвидобування») права на судовий захист від порушень з боку суб`єкта владних повноважень. Стаття 102 ПК України не містить прямої норми, яка б визначала строки звернення до суду із вимогами, спрямованими на захист та відновлення порушених прав платників податків у відносинах, що виникають у зв`язку із несвоєчасним відшкодуванням ПДВ державою.

13.2. Позивач зазначає, що порядок та строки, встановлені п.200.15 ст.200 ПК України, суди першої та апеляційної інстанцій в аспекті наведених вище обставин, при вирішенні питання строку звернення до адміністративного суду не з`ясовували дату отримання податковим органом ухвали ХААС від 14.07.15. у справі №2а-5855/10/1670. У зв`язку з цим, загальний шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, обчислюється Позивачем з дня набрання судовим рішенням законної у справі №2а-5855/10/1670 тобто з 14.07.15. (дня коли Позивач довідався або міг довідатись про порушення свого права). Так, у справі №2а-5855/10/1670 рішення суду набрало законної сили - 14.07.15, адміністративний позов подано - 21.12.15., при цьому шестимісячний строк звернення до суду спливає - 14,01.16., що в свою чергу повністю виключає пропущений Позивачем строку, встановленого ч.2 ст.99 КАС України.

14. Відповідачем до Суду надані заперечення на касаційну скаргу, в яких він просив залишити без задоволення касаційну скаргу позивача, а судові рішення першої та апеляційної інстанції без змін.

15. Казначейство не скористалось своїм процесуальним правом на подання відзиву на касаційну скаргу.

16. Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 22.03.2021 визнав за можливе проведення касаційного розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами і призначив розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами з 25.03.2021.

ІV. Установлені судами фактичні обставини справи

17. У справі, що розглядається, суди встановили, що 20 липня 2010 року ТОВ "ПК "Газвидобування" подано до ДПІ у м. Полтаві податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2010 року /а.с. 111-117 т. 1/ разом із заявою про повернення суми бюджетного відшкодування (додаток 4 до декларації), в якій ТОВ "ПК "Газвидобування" просило відповідно до пункту 7.7 статті 7 Закону України Про податок на додану вартість бюджетне відшкодування у сумі 17719233,00 грн, що визначене у податковій декларації з податку на додану вартість за червень 2010 року, перерахувати на рахунок № НОМЕР_1 , МФО 331605, Пол. Від. АТ Райффазен банк Аваль м. Полтава.

18. 22 березня 2011 року до ДПІ у м. Полтаві подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок до податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2010 року /а.с.118-122 т. І/, в якому уточнено суму бюджетного відшкодування за червень 2010 року, а саме: зменшено суму, що підлягала бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, на 16479774,00 грн та у розрахунку суми бюджетного відшкодування /а.с. 121 т. І/ зазначено суму, яка підлягає відшкодуванню за червень 2010 року, 988724,00 грн. Одночасно з поданням уточнюючого розрахунку, тобто 22 березня 2011 року, платником податку подано уточнену заяву про повернення суми бюджетного відшкодування /а.с. 122 т. І, а.с. 209 т. 5/, в якій ТОВ "ПК "Газвидобування" просило бюджетне відшкодування за червень 2010 року в сумі 988724,00 грн перерахувати на рахунок № НОМЕР_1 , МФО 331605, Пол. Від. АТ Райффазен банк Аваль м. Полтава.

19. Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2015 року залишено без змін постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 06 червня 2015 року у справі №2а-5855/10/1670, якою задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Газвидобування» до Головного управління ДПС у Полтавській області, Управління Державної казначейської служби України у м. Полтаві Полтавської області шляхом скасування податкового повідомлення - рішення від 03.11.2010 року № /0, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування за період 2008 рік та січень 2009 року на загальну суму 659149 грн. та, у зв`язку з тим, що заявлені до відшкодування суми ПДВ на момент перевірки відшкодовано, зобов`язано позивача сплатити суму податку в розмірі 659 149 грн. та штрафні (фінансові) санкції в розмірі 329 575 грн.

V. Позиція Верховного Суду

Джерела права та оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи

20. Відповідно до частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

21. Згідно частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

22. Положеннями частини другої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

23. Водночас частиною третьою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

24. Отже Кодексу адміністративного судочинства України передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків.

25. Колегія суддів зазначає, що з 01.01.2011 відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (п.1.1 ст.1 Кодексу).

26. Згідно з пунктами 43.3, 43.4 цієї ж статті Кодексу обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються органом державної податкової служби на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми. Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

26. Приписами п.102.5 ст.102 ПК України встановлено, що заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

27. Колегія суддів зазначає, що спірні правовідносини склалися між сторонами внаслідок неповернення позивачу 988723,50 грн. на підставі поданої до ДПІ у м. Полтаві уточненої заяви від 22.03.2011 про повернення надміру сплачених коштів по податку на додану вартість згідно Уточнюючого розрахунку до декларації з податку на додану вартість за червень 2010 року (а.с. 13). Первинно, 20 липня 2010 року ТОВ "Промислова компанія "Газвидобування" подано до ДПІ у м. Полтаві податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2010 року разом із заявою про повернення суми бюджетного відшкодування (додаток 4 до декларації), в якій ТОВ «ПК «Газвидобування» просило відповідно до пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» бюджетне відшкодування у сумі 17719233,00 грн, що визначене у податковій декларації з податку на додану вартість за червень 2010 року, перерахувати на розрахунковий рахунок у банківській установі.

28. Уточнена сума 988724 грн. сформована виключно за рахунок від`ємного значення за березень 2008 року, у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок до податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2010 року.

29. Ураховуючи дату подання вказаної заяви 22.03.2011 та період, за який, як стверджує позивач, він має переплату з податку на додану вартість у розмірі у розмірі 988723,50 грн (березень 2008 року), порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначалися до 01.01.2011 положеннями Закону України Про податок на додану вартість від 03 квітня 1997 року №168/97-ВР (далі - Закон №168/97-ВР (у відповідній редакції)), з 01.01.2011 - Податкового кодексу України.

30. Висновки суду першої та апеляційної інстанції про те, що подання Товариством до суду цього позову з вимогами про зобов`язання Інспекції подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про відшкодування суми податку на додану вартість, лише 21.12.2015 свідчить про пропуск позивачем 1095-денного строку, встановленого пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим, суди залишили позов Товариства без розгляду на підставі статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній до 15.12.2017) є передчасним.

31. Суд звертає увагу, що у 2015році, після набрання судовим рішенням законної сили - 14.07.2015. у справі №2а-5855/10/1670 (яка розглядалася судами у продовж періоду з 12.11.2010. по 14.07.2015.), у Позивача виникло право звернення до суду, у зв`язку із не вчиненням дій податковим органом, безпосередньо пов`язаних із наданням до органу державного казначейства висновку про суму ПДВ в розмірі 988723,50грн., що підлягає відшкодуванню з бюджету, достовірність якої перевірено контролюючим органом та правомірність якої підтверджено судовими рішеннями.

32. Зважаючи порядок та строки, встановлені п.200.15 ст.200 ПК України, суди першої та апеляційної інстанцій в аспекті наведених вище обставин, при вирішенні питання строку звернення до адміністративного суду не з`ясовували дату отримання податковим органом ухвали ХААС від 14.07.15. у справі №2а-5855/10/1670. У зв`язку з цим, загальний шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, обчислюється Позивачем з дня набрання судовим рішенням законної у справі №2а-5855/10/1670 тобто з 14.07.2015. (дня коли Позивач довідався або міг довідатись про порушення свого права).

33. Так, у справі №2а-5855/10/1670 рішення суду набрало законної сили - 14.07.15, адміністративний позов подано - 21.12.2015., при цьому шестимісячний строк звернення до суду спливає - 14.01.2016., що в свою чергу повністю виключає пропущений Позивачем строку, встановленого ч.2 ст.99 КАС України.

34. Суд зазначає, що при вирішені питання, пов`язаного із обчисленням строку звернення до суду із вимогами, які є предметом розгляду даної справи, суд першої інстанції застосував практику Верховного Суду викладену у постанові від 14 травня 2019 року у справі №810/1925/16 та від 14 листопада 2019 року у справі №818/3843/15.

35. Проте, Суд вважає, що вказані висновки не можуть бути застосовані до цієї справи, оскільки у цій справі існував судовий спір щодо правомірності податкового повідомлення - рішення від 03.11.2010 року № /0, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування за період 2008 рік та січень 2009 року на загальну суму 659149 грн. та, у зв`язку з тим, що заявлені до відшкодування суми ПДВ на момент перевірки відшкодовано, зобов`язано позивача сплатити суму податку в розмірі 659 149 грн. та штрафні (фінансові) санкції в розмірі 329 575 грн.

36. Також, Суд звертає увагу , що вказані висновки, до яких дійшов суд не суперечать поставові Верховного Суду від 19 листопада 2019 року, якою зокрема зазначено, що попередніми судовими інстанціями достовірно не встановлено природу заявленої позивачем до повернення суми податку на додану вартість у розмірі 988723,50 грн. та її складові.

37. Виходячи з наведених вище положень процесуального права, повне та всебічне встановлення обставин справи здійснюється виключно на підставі підтверджених належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами учасників справи або таких міркувань та доводів стосовно певних обставин, які не потребують доведення.

38. Згідно з частиною першою статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

39. З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що судом апеляційної інстанції було допущено порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, у зв`язку з чим касаційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала апеляційного суду - скасуванню з направленням справи до апеляційного суду для продовження розгляду.

40. Керуючись статтями 345, 349, 353, 356, 359 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Газвидобування» задовольнити.

2. Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 19 травня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року у справі № 816/4779/15 скасувати.

3. Справу № 816/4779/15 направити до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

4. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Головуючий О.О. Шишов

Судді І.В. Дашутін

М.М. Яковенко