Справа № 460/7853/20
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 лютого 2021 року м. Рівне №460/7853/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нор У.М. за участю секретаря судового засідання Сищук К.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Феофанов В.К.,

відповідача: представник Нестерук О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Радема"
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Радема» (далі по тексту позивач) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі по тексту відповідач), за змістом якого просить суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.08.2020 року №, яким було зменшено суму від`ємного значення податку на додану вартість в декларації за травень 2020 у розмірі 430437,00 грн.

Обґрунтовуючи позов, позивач зазначає, що акт №789/17-00-04-02/31430797 від 31.07.2020 року про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Радема» () щодо достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі по тексту ПДВ) на поточний рахунок платника податку за травень 2020 року, податкова декларація з ПДВ від 18.06.2020 року №, (далі по тексту акт №789/17-00-04-02/31430797) складено із порушенням Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 року №727, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 26.10.2015 року за №1300/27745 (далі по тексту Порядок №727).

Зокрема, позивач зауважує, що всупереч Порядку №727 в акті №789/17-00-04-02/31430797 відсутні покликання на факти виявлених порушень з чітким зазначенням первинних документів, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено чинним законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів. Також, позивач наголошує, що акт №789/17-00-04-02/31430797 містить податкову інформацію щодо неможливості здійснення господарської операції не безпосередньо контрагентом позивача ТОВ «Зірка Транс» (), а його контрагентів (по ланцюгу постачання), проте останні не перебували у господарських взаємовідносинах із позивачем, а отже, висновки акту не узгоджуються з принципом індивідуальну відповідальність платника

Додатково позивач наголошує про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення в частині завищення суми від`ємного значення, що зараховується до податкового кредиту наступного звітного періоду по безнадійній кредиторської заборгованості ТОВ «ВПК Україна» у розмірі 426 654,06 грн. та ПП «Продвест» у розмірі 8 987,5 грн., по якій закінчився термін позовної давності, з огляду на те, що норми Податкового кодексу України не містять жодних вказівок щодо необхідності зменшення податкового кредиту після закінчення строку позовної давності.

Ухвалою суду від 28.10.2020 (а.с.164-165) позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, визначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов та призначено підготовче засідання у справі на 01.12.2020 року.

01.12.2020 року від позивача надійшла заява про виклик свідків.

Протокольною ухвалою суду від 01.12.2020 року підготовче судове засідання відкладено за клопотанням відповідача на 12.01.2021 року та продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів.

Відповідач позов не визнав, подав відзив на позовну заяву (а.с.180-190). В обґрунтування заперечення зазначив, що за результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Радема» () щодо достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі по тексту ПДВ) на поточний рахунок платника податку за травень 2020 року, встановлено порушення п. 185,1 ст. 185, пп. «а» п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України. На підставі висновків акту №789/17-00-04-02/31430797 Головним управлінням ДПС у Рівненській області прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 19.08.2020 року № (а.с.42). Відповідач вказав, що за результатами опрацювання податкових декларацій за звітні (податкові) періоди починаючи з періоду виникнення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту, аналізу податкової інформації та Єдиного реєстру податкових накладних (далі по тексту ЄРПН) встановлено завищення суми від`ємного значення, що зараховується до податкового кредиту наступного звітного періоду по взаємовідносинам з ТОВ «Зірка Транс» () на суму 357 830,42 грн. в зв`язку з тим, що в ході проведення перевірки не встановлено дані щодо реального джерела походження товару у постачальників ТОВ «Зірка Транс» () по ланцюгу постачання.

Відповідач зауважує, що у контрагентів постачальника ТОВ «Зірка Транс» () по ланцюгу постачання відсутні матеріальні ресурси, неможливо встановити джерело походження товару згідно відомостей ЄРПН, зазначені контрагенти відповідно до інформаційних ресурсів ДПС України включені до журналу ризикових платників податків, а по ПП «Служба Доставки» () наявне кримінальне провадження №0004299 від 17.11.2017 року за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 358 Кримінального кодексу України. Як наслідок, на думку, відповідача, ТОВ «Радема» () сформовано податковий кредит з податку на додану вартість за рахунок документального оформлення операцій з придбання товарів та послуг у джерела, яке не відповідає документально оформленому. Укладені договори з вищезазначеними постачальниками не опосередковуються реальним виконанням операцій, що становлять їх предмет.

Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення від 19.08.2020 року № в частині завищення податкового кредиту по безнадійній кредиторської заборгованості ТОВ «ВПК Україна» у розмірі 426 654,06 грн. та ПП «Продвест» у розмірі 8 987,5 грн., по якій закінчився термін позовної давності, відповідач наголошує, що якщо платник при придбанні товарів/послуг сформував податковий кредит на підставі податкової накладної, та зареєстрованої в ЄРПН, але оплата за такі товари/послуги не здійснюватиметься, тобто вони фактично отримані покупцем на безоплатній основі, то платнику податку покупцю необхідно нарахувати зобов`язання з ПДВ за правилами, визначеними п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України.

З наведених підстав, відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Протокольною ухвалою суду від 12.01.2021 року без виходу судді до нарадчої кімнати заяву позивача від 01.12.2020 року про виклик свідків задоволено, закрито підготовче засідання у справі та розгляд справи по суті призначено на 26.01.2021 року.

У судове засідання 26.01.2021 року прибув представник позивача, підтримав заявлені позовні вимоги, та просив суд задовольнити позов повністю, з підстав наведених у позовній заяві.

До суду також прибув представник відповідача, заперечив проти позовних вимог, та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі, з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.

Протокольною ухвалою суду від 26.01.2021 року без виходу судді до нарадчої кімнати оголошено перерву в судовому засіданні, викликано свідка по справі та розгляд справи призначено на 23.02.2021 року.

На підставі статей 243, 250 КАС України, вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 23.02.2021 року.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Заслухавши пояснення сторін у справі, свідка, розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Радема» () зареєстроване як юридична особа з 04.04.2001 та перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у м. Рівному Головного управління ДПС у Рівненській області. Види діяльності за КВЕД: 10.41 Виробництво олії та тваринних жирів (основний), 46.31 Оптова торгівля фруктами й овочами, 46.32 Оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами, 47.22 Роздрібна торгівля м`ясом і м`ясними продуктами в спеціалізованих магазинах, 49.41 Вантажний автомобільний транспорт, 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.

Згідно з поданою ТОВ «Радема» до ДПІ у м. Рівному Головного управління ДПС у Рівненській області податковою декларацією з ПДВ від 18.06.2020 року № за травень 2020 року (а.с.8-21), позивачем задеклароване від`ємне значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200.1.3 ст. 200 Податкового кодексу України на момент подання податкової декларації, за вирахуванням суми, зарахованої у зменшення суми податкового боргу з ПДВ становить 1 036 233 грн. (р.20); сума від`ємного значення, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, становить 800 000 грн. (р.20.2.1). Згідно додатку 3 до декларації з ПДВ за травень 2020 року (а.с.15) від`ємне значення ПДВ в загальній сумі 800 000 грн., заявлене позивачем до відшкодування на рахунок у банку.

В Додатку 4 до податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2020 року «Заява про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника (Д4)» (а.с.16-17), позивач просив бюджетне відшкодування в сумі 800 000 грн. перерахувати на рахунок платника у банку.

Суд встановив, що на підставі наказу Головного управління ДПС у Рівненській області від 22.07.2020 року № 1109 та направлень від 22.07.2020 №809/17-00-04-02, №810/17-00-04-02, відповідно до п. 200.11 ст. 200 Податкового кодексу України, в порядку, встановленому на підставі пп. 78.1.8, п. 78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу України посадовими особами Головного управління ДПС у Рівненській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Радема» () щодо достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за травень 2020 року, податкова декларація з ПДВ від 18.06.2020 року №.

Результати перевірки оформлені актом №789/17-00-04-02/31430797 (а.с.23-41), яким встановлено порушення позивачем вимог Податкового кодексу України в частині достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника по декларації з ПДВ за травень 2020 року, зокрема: п. 185,1 ст. 185, пп. «а» п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, внаслідок чого ТОВ «Радема» () в травні 2020 року завищено суму від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до податкового кредиту наступного звітного періоду рядок 21 декларації з ПДВ на суму 430437,35 грн..

Суд встановив, що на підставі висновків акту №789/17-00-04-02/31430797 (а.с.23-41), відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 19.08.2020 року № (а.с.42).

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до адміністративного суду з позовною заявою про визнання його протиправними та скасування.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд зауважує наступне.

Як встановлено судом з акту №789/17-00-04-02/31430797 (а.с.23-41), висновки контролюючого органу про порушення позивачем вказаних приписів податкового законодавства ґрунтуються на тому, що господарські взаємовідносини ТОВ «Радема» () з ТОВ «Зірка Транс» (), які мали місце в періоді, охопленому перевіркою, мають характер нереальних, з огляду відсутність у контрагентів постачальника ТОВ «Зірка Транс» () по ланцюгу постачання матеріальних ресурсів, неможливості встановлення джерела походження товару згідно відомостей ЄРПН.

Окрім вищенаведеного актом №789/17-00-04-02/31430797 (а.с.23-41) стверджено, що зазначені контрагенти відповідно до інформаційних ресурсів ДПС України включені до журналу ризикових платників податків, а по ПП «Служба Доставки» () наявне кримінальне провадження №0004299 від 17.11.2017 року за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 358 Кримінального кодексу України. Як наслідок, на думку, відповідача, ТОВ «Радема» () сформовано податковий кредит з податку на додану вартість за рахунок документального оформлення операцій з придбання товарів та послуг у джерела, яке не відповідає документально оформленому. Укладені договори з вищезазначеними постачальниками не опосередковуються реальним виконанням операцій, що становлять їх предмет.

Надаючи правову оцінку доводам контролюючого органу, що зазначені в акті №789/17-00-04-02/31430797 (а.с.23-41) суд зауважує наступне.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 Податкового кодексу України. Так, згідно з положенням пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі по тексту - Закон України № 996-XIV).

Відповідно до статті 1 Закону України № 996-XIV первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підпунктом 14.1.36 пункту14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі статтею 1 Закону України № 996-XIV господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Аналіз вищенаведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарської операції.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Зокрема, відповідно до п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку, зокрема, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

За правилами п.198.1ст.198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

- придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

- ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11. статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України).

Згідно з п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Перевіряючи правомірність формування позивачем спірного податкового кредиту і як наслідок від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до податкового кредиту наступного звітного періоду, та відповідність даних податкового обліку позивача даним його бухгалтерського обліку, в розрізі наведених вище норм чинного законодавства, суд встановив та врахував такі фактичні обставини справи.

Згідно наданих до суду та до перевірки документів, що знайшли своє відображення в акті №789/17-00-04-02/31430797 (а.с.23-41) позивачем укладено Договір поставки №РД160320 від 16.03.2020 року (а.с.95-97) з ТОВ «Зірка Транс» (Постачальник). Відповідно до умов вищевказаного договору ТОВ «Зірка Транс» (Постачальник) зобов`язується поставити (передати) у власність ТОВ «Радема» (Покупця) Товар, вказаний в Специфікації. У відповідності до Специфікації №1 від 09.04.2020 року (а.с.101), Специфікації №1 від 14.05.2020 року (а.с.100), Специфікації №2 від 18.05.2020 року(а.с.99) та Специфікації №3 від 22.05.2020 року (а.с.98), до Договору поставки №РД160320 від 16.03.2020 року (а.с. 51) Постачальник зобов`язується передати, а Покупець прийняти олію соняшникову рафіновану дезодоровану, марки «П» (далі по тексту товар).

Отримання товару підтверджене видатковими накладними №Ма000001 від 15.05.2020 року (а.с.102), №Ма000007 від 19.05.2020 року (а.с.106), №Ап000001 від 10.04.2020 року (а.с.110), №Ма000011 від 25.05.2020 року (а.с.114) на загальну суму 2 342 407,5 грн. (в.т.ч. ПДВ 390401,25 грн.) та загальну кількість 96,24 тони.

Транспортування товару підтверджене товарно-транспортними накладними №Ма000001 від 15.05.2020 року (а.с.104-105), №Ма000007 від 19.05.2020 року (а.с.108-109), №Ап000001 від 10.04.2020 року (а.с.112-113), №Ма000011 від 25.05.2020 року (а.с.116-117) на загальну суму 2 342 407,5 грн. (в.т.ч. ПДВ 390401,25 грн.) та загальну кількість 96,24 тони.

Якість товару підтверджена посвідченнями про якість на соняшникову олію по ДСТУ 4492:2017 (а.с.103, 107, 111, 115).

На вищезазначені операції складено та зареєстровано в ЄРПН податкові накладні №1 від 15.05.2020 року (а.с.118-119), №13 від 25.05.2020 року (а.с.120-121), №8 від 19.05.2020 року (а.с.122-123), №1 від 15.05.2020 року (а.с.124-125) на загальну суму 2 342 407,5 грн. (в.т.ч. ПДВ 390401,25 грн.) та загальну кількість 96,24 тони.

Факт поставки вищевказаного товару та як наслідок реальність господарських операцій підтверджена і показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_1 , що перебуває на посаді начальника складського господарства (а.с.171-174).

Розрахунки з ТОВ «Зірка Транс» за поставлений товар підтверджуються оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» (а.с.128-129) та платіжним дорученням №307 від 21.04.2020 року (а.с.130).

Факт використання придбаного позивачем товару в господарській діяльності підтверджено первинними документами на експорт вищевказаного товару, а саме: зовнішньоекономічним контрактом №280316 (а.с.131-134), Специфікацією №11 до контракту №280316 (а.с.135-136), митними деклараціями (а.с.137, 141, 145, 149), CMR (а.с.138, 142, 147, 150), інвойсами (а.с.139, 143, 146, 151), специфікаціями до перевезення (а.с.140, 144, 148,152) та договором на транспортування товару (а.с.153-154).

Судом встановлено, що факт надання вищеперелічених документів до перевірки відповідачем не заперечується, більше того, такі первинні документи відображені в акті перевірки №789/17-00-04-02/31430797 (а.с.23-41).

Надаючи правову оцінку доводам відповідача, в частині твердження, що господарські взаємовідносини ТОВ «Радема» () з ТОВ «Зірка Транс» () мають характер нереальних, з огляду на відсутність у ПП «Служба Доставки» (), що на переконання відповідача є контрагентом ТОВ «Зірка Транс», нерухомого майна, включення до журналу ризикових платників податків відповідно до інформаційних ресурсів ДПС України, наявність кримінального провадження №0004299 від 17.11.2017 року за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 358 Кримінального кодексу України, суд зауважує наступне.

Суд відхиляє доводи відповідача щодо наявності кримінального провадження щодо ПП «Служба Доставки» () №0004299 від 17.11.2017 року за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 358 Кримінального кодексу України, суд зауважує наступне, як підставу нереальності господарських операцій між ТОВ «Радема» () та ТОВ «Зірка Транс» ().

З даного приводу суд зазначає, що доводи відповідача не підтверджені наявністю обвинувальних вироків за такими фактами. Суд зауважує на обов`язковість врахування правового висновку Верховного Суду України, який міститься в постанові від 03.03.2016 року у справі №5-347кс15, згідно із яким не припустимим є встановлення преюдиціальних фактів щодо осіб, які не є учасниками даного конкретного кримінального провадження. Як зазначає Верховний Суд України, встановлення такої преюдиції, суперечить передбаченим статтею 7 КПК України загальним засадам кримінального провадження, зокрема верховенству права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.

При цьому, міжнародні стандарти у галузі судочинства послідовно стверджують про неприпустимість нехтування презумпцією невинуватості та правом на справедливий судовий розгляд (постанова Верховного Суду від 27.02.2018 року у справі №808/3837/16).

До винесення вироку в рамках кримінального провадження, пояснення чи інші матеріали досудового розслідування, а також ухвали слідчого про надання дозволу на проведення окремих слідчих дій, не можуть вважатися належним доказом. Тобто, доказове значення в адміністративному процесі може мати виключно вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили (постанови Верховного суду від 16.01.2018 року у справі №2а-7075/12/2670, від 26.06.2018 року у справі №808/2360/17).

Окрім зазначеного вище, суд зауважує, що позивачем до матеріалів справи долучено лист №65 від 06.10.2020 року, що скерований до контрагента ТОВ «Зірка Транс» () (а.с.44-45), відповідно до змісту якого позивач просить надати документальне підтвердження придбання товару, що був в подальшому реалізований позивачу (в розрізі контрагентів, періодів) та підтвердити/спростувати господарські взаємовідносини з ПП «Служба Доставки» ().

Судом досліджено долучену до матеріалів справи відповідь №071020-1 від 07.10.2020 року на вищенаведений лист з додатками (а.с.46-94). Зі змісту відповіді №071020-1 від 07.10.2020 року встановлено, що ТОВ «Зірка Транс» () заперечує факт господарських взаємовідносин з ПП «Служба Доставки» (), та зазначає про помилковість реєстрації даною юридичною особою в ЄРПН податкових накладних на ТОВ «Зірка Транс».

ТОВ «Зірка Транс» () зауважує, що помилкові накладні які складені ПП «Служба Доставки» в податковому обліку не відображались, на підтвердження чого долучає копії податкових декларацій з ПДВ з квитанціями №2 за період березень-травень 2020 року (а.с.80-94).

Натомість ТОВ «Зірка Транс» зазначено, що придбання товару, що в подальшому реалізований для ТОВ «Радема» здійснено у ТОВ «Соя-Біотек» () та у ТОВ «Агролан Крупець» (), що підтверджує долученими копіями первинних документів, а саме: договорів поставки та специфікаціями до них (а.с.47-51, 64-67), видатковими накладними (а.с.52-55, 68), товарно-транспортними накладними (а.с.56-59, 69-70), якісними посвідченнями (а.с. 60-63), податковими накладними, що зареєстровані в ЄРПН (а.с.72-79).

Окрім зазначеного вище, суд зауважує, що неможливість встановлення (виявлення) у контрагентів ПП «Служба Доставки» нерухомого майна, жодним чином не може свідчити про відсутність господарської діяльності з боку таких контрагентів, адже такі засоби можуть бути залучені контрагентами в тому числі на умовах оренди, позички, тощо. Зазначені відомості можуть бути перевірені відповідачем виключно лише в межах перевірки або зустрічної звірки таких контрагентів. Однак, як вбачається із акту перевірки та матеріалів справи, таким правом контролюючих орган не скористався, та не представив будь-яких доказів, які б містили в собі результати таких перевірок чи звірок.

Інформація, що наявна в інформаційних базах даних контролюючого органу чи надана іншими контролюючими органами, на яку посилається контролюючий орган, не заслуговують на увагу, оскільки будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, носить інформативний характер.

Посилання контролюючого органу на таку інформацію, як критерій оцінки реальності господарських операцій, є безпідставними оскільки, фактично будь-які первинні документи платника податків не використовуються та не аналізуються, а отже така інформація не відповідає критерію юридичної значимості, та не є допустимими та достовірними доказом в розумінні процесуального Закону.

Крім того, така інформація сама по собі не доводить та не може свідчити про наявність податкових правопорушень на які посилається контролюючий орган (Постанова Верховного Суду від 30.09.2020 року №820/1120/16, Постанова Верховного Суду від 30.09.2020 року №804/658/16).

Висновки контролюючого органу щодо господарських правовідносин позивача з названим підприємством, в більшості, грунтуються на податковій інформації отриманої за наслідками оцінки лише ЄРПН, що, в свою чергу, не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних операції за умови наявності у позивача первинних документів, які спростовують такі доводи (Постанова Верховного Суду від 10.09.2020 року №821/48/16).

Аналізуючи доводи контролюючого органу щодо непідтвердаення руху товару за ланцюгом постачання, суд встановив, що такі базуються лише на інформації, отриманій з Єдиного реєстру податкових накладних, в той час як господарські відносини контрагентів позивача із третіми особами, з якими позивач не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою дії висновку про нереальність господарських взаємовідносин позивача безпосередньо з його контрагентами.

Посилання контролюючого органу, як на підставу для відмови у задоволенні позову на аналіз податкової інформації отриманої відносно контрагента позивача, зокрема, на відсутність у останнього умов необхідних для здійсненні такого роду господарської діяльності, відсутність достатньої кількості трудових, та матеріальних ресурсів (складів) необхідних для здійсненні спірних господарських операції з поставки вищевказаного товару, обґрунтовано відхилено, оскільки чинне податкове законодавство не ставить умовою дійсності прадочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів наявності чи відсутності у останніх основних фондів, тощо.

Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх податкових зобов`язань, адже поняття добросовісний платник, яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань.

А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу (Постанова Верховного Суду від 13.01.2021 року № 826/16023/15).

Верховний Суд зауважує, що податкова інформація щодо контрагентів платника податків по ланцюгу, на яку посилається контролюючий орган, як на підставу безтоварності спірних господарських, операцій, не підлягає врахуванню, оскільки така інформація стосується не безпосереднього контрагента позивача, а його контрагентів, проте останні не перебували у господарських взаємовідносинах із платником податків (Постанова Верховного Суду від 20.03.2020 року №520/942/19).

У разі, якщо висновки контролюючого органу щодо господарських правовідносин платника податків ґрунтуються на податковій інформації в розрізі господарських правовідносин цього контрагента з іншими суб`єктами господарювання, а не на аналізі суті та наслідків господарської операції, яка мала місце у обревізованому періоді, це, в свою чергу, не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірної операції за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи (Постанова Верховного Суду від 10.04.2020 року № 805/2353/16-а, №804/1984/16).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 12.06.2018 року у справі №802/1155/17-а, правовідносини платника податків з іншими суб`єктами господарювання у ланцюгу постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських операцій.

Допущені попередніми постачальниками у ланцюгу постачання товару порушення податкового законодавства є підставою для притягнення їх до відповідальності, а не підставою для виключення з податкового обліку позивача сум ПДВ за операціями, в яких ці постачальники не приймали участь (Постанова Верховного Суду від 02.06.2020 року №620/1024/19, від 04.06.2020 року №804/4406/13-а).

Зазначене підтверджується і практикою Європейського суду з прав людини:

рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 (заява №803/02) у справі «Інтерсплав проти України» «п. 38 у разі наявності у державних органів інформації про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку»;

рішення Європейського суду з прав людини від 22.01.2009 (заява №3991/03) «Булвес» АД проти Болгарії (заява №3991/03) «… компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов`язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності»;

рішення Європейського суду з прав людини від 18.03.2010 (заява №6689/03) у справі «Бізнес Супорт Центр» проти Болгарії» «п. 23 у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов`язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Однак це не мало б прямого впливу на оподаткування організації-заявника».

Відтак, суд відхиляє доводи відповідача щодо наявності порушення ТОВ «Радема» п. 185.1 ст. 185, пп.«а» п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, внаслідок нереальності господарських операцій з ТОВ «Зірка Транс», і як наслідок неправомірне визначення податкового кредиту у податковій звітності всього на суму 357 830,42 грн., в тому числі за квітень 2020 року на суму 69 847,17 грн., за травень 2020 року на суму 287 983,25 грн.

Судом встановлено, що відповідно до висновків відповідача, викладених в акті №789/17-00-04-02/31430797, слідує, що позивачем занижено податкові зобов`язання з ПДВ по кредиторській заборгованості (що не стягнута після закінчення строку позовної давності) по ТОВ «ВПК Україна» та ПП «ПРОДВЕСТ», за травень 2020 року на суму 72 606,93 грн. Надаючи правову оцінку даним спірним правовідносинам суд зауважує наступне.

Пунктом 198.3 ст.198 Податкового кодексу України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

- придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи) ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За таких підстав, якщо платник податків отримав товари, роботи, послуги на підставі договору купівлі-продажу (надання робіт/послуг), посилання контролюючого органу на порушення п. 198.3 ст. 198 198 Податкового кодексу України є таким, що не відповідає нормам 198 Податкового кодексу України.

Разом із тим, у пунктом 198.5 ст.198.5 198 Податкового кодексу України перелічені випадки, коли платник ПДВ зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання. При цьому, серед підстав, встановлених пунктом 198.5 ст.198.5 198 Податкового кодексу України відсутня норма щодо «списання безнадійної кредиторської заборгованості».

Отже є помилковим твердження відповідача про необхідність донарахування ПДВ при списанні безнадійної кредиторської заборгованості.

Суд вважає за необхідне наголосити, що відповідно пп. 4,1.4 п. 4.1 статті 4 Податкового кодексу України, встановлена презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Разом з тим, суд додатково наголошує, що відповідачем не надано до суду детальний розрахунок у розрізі порушень щодо зменшення від`ємного значення суми ПДВ, розрахунок який є невід`ємною частиною оскаржуваного податкового-повідомлення-рішення та міститься в матеріалах справи (а.с.43), не дає змоги виокремити донарахування від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду по безнадійній кредиторській заборгованості перед ТОВ «ВПК Україна» та ПП «ПРОДВЕСТ». З огляду на вищенаведене, оскільки суд не може підміняти контролюючий орган та самостійно здійснювати розрахунок донарахованих сум, вказані обставини є підставою для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення у повному обсязі (Постанова Верховного Суду від 10.04.2020 року №400/2793/18).

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Під час розгляду справи відповідачем за правилами статті 77 КАС України не спростовано достовірності відомостей первинних та розрахункових документів, поданих платником податків на підтвердження факту реальності здійснення господарських операцій за спірними правочинами, не доведено неможливості проведення господарських операцій; не подано доказів відсутності руху активів у процесі здійснення господарської операції, доказів відсутності зміни стану та структури активів, зобов`язань чи власного капіталу сторін спірних правочинів, доказів отримання майнової вигоди чи права на таку вигоду будь-кого з учасників операції виключно шляхом зменшення бази оподаткування з певного податку та/або отримання коштів із Державного бюджету України за одночасної відсутності об`єктивної можливості отримати майнову вигоду від цієї операції в інший спосіб, доказів отримання позивачем товарів (робіт, послуг) від іншої особи ніж сторона за правочином.

За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем не доведено правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення в порядку статті 77 КАС України, а тому права та інтереси позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання його протиправним і скасування.

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 2102,00 грн., сплачена відповідно до платіжного доручення №71 від 16.10.2020 (а.с. 7).

Повний текст рішення складений з урахуванням перебування судді Нор У.М. у відрядженні (наказ №46-к від 09.03.2021).

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Радема" ( 33001, м.Рівне, провулок Робітничий, буд.1, ) до Головного управління ДПС у Рівненській області (33023, м.Рівне, вул.Відінська, буд.12, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області від 19.08.2020 №.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Радема" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області судовий збір у розмірі 2102, 00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 22 березня 2021 року

Суддя У.М. Нор