Справа № 540/3164/20
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2021-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2021 р. Категорія 111030300м.ОдесаСправа № 540/3164/20
Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.

час і місце ухвалення: 10:12:32

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Семенюка Г.В.

суддів: Домусчі С.Д. , Шляхтицького О.І.

при секретаріВишневській А.В.

за участю сторін:
Пред-к позивачаСтрельцова Т.В. (довіреність)
Пред-к апелянтаПодпала Р.В. (виписка)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод крупних електричних машин" до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 16.07.2020 року № , -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 16.07.2020 року №, яким визначено завищення від`ємного значення що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за вересень 2019 на суму 166 534 грн., мотивуючи його тим, що виявлені під час перевірки порушення стосуються правомірності визначення та відображення ТОВ ЗКЕМ у податковій звітності з ПДВ сум податкових зобов`язань та податкового кредиту зі сплати податку на додану вартість за наслідками здійснення господарських операцій щодо поставки товарів, вчинених між ТОВ ЗКЕМ та ТОВ Капелла Мет. В акті зазначено, що неможливо було встановити ланцюг постачання товару та достовірність, а відтак і неможливо підтвердити правомірність віднесення суми коштів на їх придбання до складу податкового кредиту підприємства. Фактично до документування господарської операції, її виконання, оплати, поставки у відповідача відсутні зауваження, крім тих які вони встановили у ланцюгу постачання контрагентами до ТОВ Капелла Мет, з якими позивач не мав стосунків і не може нести за це відповідальність.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 16.07.2020 року № .

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував відсутність трудових ресурсів, власних, орендованих складських приміщень, транспортних засобів, не можливо встановити реальність виконання ТОВ Капелла Мет документально оформлених господарських операцій враховуючі їх зміст, обсяг та технологічну специфіку операцій з придбання та реалізації товарів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, відповідно до наказу № 528 від 15.05.2020 р. було проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ Завод крупних електричних машин з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість за звітний (податковий) період - вересень 2019 р.

За результатами податкової перевірки складено Акт №29/21-22-05-07/39968214 від 03.06.2020р. відповідно до якого встановлено порушення п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст.198 ПК України, що призвело до завищення від`ємного значення що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного за вересень 2019 на суму 166 534 грн. та винесено податкове повідомлення рішення від 16.07.2020 року № .

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішеням, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що господарські операції між ТОВ ЗКЕМ та ТОВ Капелла Мет мали реальний характер, діяльність ТОВ ЗКЕМ була спрямована на отримання економічної вигоди від підприємницької діяльності, підприємства ознак фіктивності на час здійснення господарської операції не мали, що зумовлює хибність висновків податкового органу.

П`ятий апеляційний адміністративний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне:

02.01.2019 р. під час перевірки встановлено та підтверджено сторонами, що між ТОВ Капелла Мет (постачальник) та ТОВ ЗКЕМ (покупець) укладений договір поставки № 1946, згідно якого постачальник зобов`язується передати у власність покупцеві товари, визначені у п. 1.2 цього договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар.

В рамках виконання вказаного договору, ТОВ ЗКЕМ у серпні-вересні 2019 року придбало у ТОВ Капелла Мет баббит Б-83 ГОСТ 1320 на загальну суму ПДВ в розмірі 166 534 грн.

Порушення вказані в акті стосуються правомірності визначення та відображення ТОВ ЗКЕМ у податковій звітності з ПДВ сум податкових зобов`язань та податкового кредиту зі сплати податку на додану вартість за наслідками здійснення вказаного договору.

На переконання апелянта, господарські операції ТОВ ЗКЕМ з вищевказаним контрагентом, не носили реального характеру та безпідставно відображені у податковій звітності ТОВ ЗКЕМ з ПДВ, оскільки в ході перевірки неможливо було встановити ланцюг постачання товару та достовірність, а відтак і неможливо підтвердити правомірність віднесення суми коштів на їх придбання до складу податкового кредиту підприємства. Крім того, враховуючи відсутність трудових ресурсів, власних, орендованих складських приміщень, транспортних засобів, не можливо встановити реальність виконання ТОВ Капелла Мет документально оформлених господарських операцій враховуючі їх зміст, обсяг та технологічну специфіку операцій з придбання та реалізації товарів.

Апеляційний суд вважає такі висновки апелянта протиправними та відхиляє їх виходячи з наступного.

Так, під час перевірки відповідачу були надані копії первинних документів, складених за результатами здійснення господарських операцій між ТОВ ЗКЕМ та видаткові накладні, податкові накладні, виписки з банку, товаро-транспорті накладні, договір та специфікації.

Недоліків податкових накладних, на основі яких ТОВ ЗКЕМ має право на формування податкового кредиту не встановлено. Всі податкові накладні були зареєстровані ЄДРПН. Оплата за отриманий товар була проведена в повному обсязі.

Представник позивача надала копії накладних, щодо отримання через ТОВ "Нова пошта" позивачем від ТОВ Капелла Мет товару, технологічні карти відповідно до яких баббит використовується при виробництві товару, постачання якого відповідач спростовує.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; г) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

- придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

- ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Положеннями пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Виходячи з вищевикладеного, податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображатимуть реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування податкового кредиту з податку на додану вартість обов`язковому з`ясуванню підлягають обставини щодо руху активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції; установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції; договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. В обов`язковому порядку необхідно досліджувати наявність господарської мети при вчиненні відповідних дій платника податку.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

За змістом частини другої статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

Відповідачем не наведено в акті перевірки жодних зауважень щодо первинних документів чи неналежного оформлення господарської операції.

Відповідно до положень 14.1.36 ст. 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно п.22.1 ст. 22 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку.

Відповідно до статті 545 ЦК України підтвердження факту та належності виконання зобов`язання є письмове підтвердження одержання такого виконання кредитором.

Необхідною умовою для включення до податкового кредиту сум ПДВ, є наявність ділової мети у діях платника податку, а саме, продажу придбаного товару не нижче ціни придбання, придбання послуг, використання яких має позитивний вплив на результати господарської діяльності платника податку, тобто здійснення господарської діяльності, яка направлена на реальне отримання платником податків економічної вигоди від здійснених ним господарських операцій.

Як встановлено судом першої інстанції, товар придбавався ТОВ ЗКЕМ з метою використання у своїй господарській діяльності, що підтверджено первинними документами та подальшим його використанням.

Позивачем підтверджено і не спростовується відповідачем, що на виконання договірних відносин контрагентами виписано на адресу ТОВ ЗКЕМ податкові накладні. На час виконання умов договорів та видачі податкових накладних підприємства були зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Посилання апелянта в акті на обґрунтування висновків щодо порушення ТОВ ЗКЕМ вимог податкового законодавства за результати аналізу ЄРПН контрагента є безпідставними, оскільки ТОВ ЗКЕМ як платник податку не має обов`язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням усіма постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства та в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит чи бюджетне відшкодування за можливу неправомірну діяльність будь-кого з контрагентів свого постачальника.

Платник податків, який придбав товар та або/послуги в особи, що порушує вимоги податкового законодавства, не повинен притягуватися до відповідальності в тому випадку, якщо він здійснював реальну господарську операцію та не знав про певні порушення правил ведення господарської діяльності та оподаткування своїм контрагентом або постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання .

Законом передбачено чіткий перелік підстав, які дають право на податковий кредит та відсутня залежність від дотримання вимог податкового законодавства та сплатою податку до бюджету іншими суб`єктами господарювання.

Якщо контрагент не виконав свого зобов`язання щодо декларування чи сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи.

Податковий кодекс України не ставить право платника ПДВ на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності їх за місцезнаходженням, так само відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу тощо. І в разі порушення контрагентом податкової дисципліни відповідальність та негативні наслідки мають настати саме для цієї особи.

Оскільки, ТОВ ЗКЕМ та його контрагенти є окремими суб`єктами господарювання зі статусом юридичної особи, окремими платниками податку на додану вартість, кожен з яких має свої межі юридичної відповідальності, яка є індивідуальною, виходячи з вимог ст.61 Конституції України.

Чинне законодавство не покладає на платника податків обов`язку перевіряти безпосереднього контрагента на предмет виконання ним вимог податкового законодавства та його безпосередню наявність за місцезнаходженням перед тим, як відносити відповідні суми до складу витрат, що підлягають оподаткуванню та формування суми податкового кредиту з податку на додану вартість.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції, що господарські операції між ТОВ ЗКЕМ та ТОВ Капелла Мет мали реальний характер, діяльність ТОВ ЗКЕМ була спрямована на отримання економічної вигоди від підприємницької діяльності, підприємства ознак фіктивності на час здійснення господарської операції не мали, що зумовлює хибність висновків податкового органу.

Щодо наявності кримінального провадження як підстави для визнання господарських операцій нереальними, слід зазначати, що наявність кримінального провадження щодо контрагента платника податків, в якому не винесено вироку суду в кримінальному провадженні або ухвали про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, в силу приписів частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України не є підставою для визнання спірних господарських операцій нереальними.

Відтак, необхідно перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій.

Вказана позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах 08 жовтня 2020 року у справі № 816/1909/18, від 20 лютого 2018 року у справі № 826/6280/13-а, від 20 лютого 2018 року у справі № 813/4931/13-а та від 06 лютого 2018 року у справі № 802/4940/14.

Таким чином, прийняте за результатами акта перевірки податкове повідомлення-рішення від 16.07.2020р. № не відповідає вимогам чинного законодавства, є протиправним і підлягає скасуванню.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року по справі № 540/3164/20, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст Постанови складено - 24 березня 2021 року.

суддя-доповідач Семенюк Г.В.
судді Домусчі С.Д. Шляхтицький О.І.