Справа № 308/80/21
Суддя: Логойда І. В.
Дата ухвалення: 2021-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/80/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Логойди І.В.,

за участі секретаря судового засідання Лупак В.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №308/80/21 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 до Закарпатської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил №1770/30500/20 від 26.11.2020,

за участі

представника позивача Резуненко О.А.

представника відповідача Зубенка І.І.

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до Закарпатської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил №1770/30500/20 від 26.11.2020.

Свої вимоги мотивував тим, що відповідач протиправно наклав на нього адміністративне стягнення за порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України. Так, 09.11.20 на митному посту «Ужгород-центральний» Закарпатської митниці Держмитслужби до митного контролю та оформлення Закарпатській митниці Держмитслужби агентом з митного оформлення ТОВ «Євро Континент» ОСОБА_1 шляхом електронного декларування була подана митна декларація ІМ40 ДЕ №UA305130/2020/027613 від 09.11.20 та товаросупровідні документи: CMR від 29.10.2020 №473854, інвойс від 29.10.20 №950, митну декларацію країни відправлення MRN: 20СН0604 від 02.11.20. По вказаній МД задекларований товар - обладнання для виробництва асфальту та дорожніх робіт. Після складення протоколу про порушення митних правил, 26 листопада 2020 року відповідачем було винесено постанову в справі про порушення митних правил № 1770/30500/20 про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні порушення митних правил за ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів - на суму 29 795,73 грн. Для обґрунтування власної позиції позивач вказав, що митний орган не навів беззаперечних і визначальних доказів винуватості у порушенні митних правил гр. ОСОБА_3 та не довів наявності у її діях умислу на неправомірне ухилення від сплати митних платежів. Адже, при зазначенні в ІМ40 ДЕ №UA305130/2020/027613 від 09.11.2020 року на товари кодів згідно УКТ ЗЕД, гр. ОСОБА_4 виходила з даних, що містилися в товаросупровідних документах від продавця товару, зокрема, згідно інвойсу від 29.10.20 №950, митної декларації країни відправлення MRN MRN20CH0604 від 02.11.20. Таким чином, з характеристик товару, наданих його виробником, а також тих характеристик, даних, які містилися у товаросупровідних документах країни - відправника товару, позивач визначив коди за УКТ ЗЕД. Обрання позивачем невірного коду товару в декларації не могли бути доказом того, що її дії були направлені на умисну недоплату податків та зборів та доказом вини у формі прямого умислу, відтак в діях позивачки відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений статтею 485 Митного кодексу України. Також вказано, що відповідачем порушено чинне законодавство в частині звільнення від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення.

У відзиві на позов Закарпатська митниця Держмитслужби заперечила стосовно позовних вимог у повному обсязі, вважаючи, що у зв`язку з обранням позивачем невірного коду товару в декларації вказане призвело до зменшення розміру митних платежів на суму 9931,91 грн., в тому числі (мито - 8276,59 грн., ПДВ - 1655,32 грн.). В обов`язки декларанта входить внесення до митної декларації відомостей, при тому точних відомостей (ст.257 Митного кодексу України), про товари, їх опис, необхідний для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД і безпосередньо визначення коду УКТЗЕД, на підставі вже якого здійснюється нарахування митних платежів за відповідними ставками. Також зазначено, що певні властивості товару в описі товару у митній декларації були умисно опущені, що призвело до спотворення опису властивості товару, яка необхідна для визначення його коду. Посилання позивача на те, що характеристики товару були надані його виробником, не відповідає дійсності, оскільки у декларації зазначено, що країна виробництва та походження невідома. Констатовано, що всі вказані ОСОБА_5 у митній декларації ключові характеристики, властивості та дані, які впливали на визначення коду товарів під номером 1, 15, 18, а також коди товарів згідно УКТЗЕД визначались нею самостійно і будь якими товаросупровідними документами та будь якими іншими документами не підкріплюються.

Інших заяв по суті спору до суду не надходило.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача заперечив на позов та просив відмовити у його задоволенні.

Ухвалою суду 21.01.2021 відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи призначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, поновлено строки на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, засідання у справі призначено на 28.01.2021, судові засідання було відкладено на 10.02.2021 та оголошено перерву на 04.03.2021, 23.03.21 та 24.03.2021.

Заслухавши представників сторін у судовому засіданні, розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

26 листопада 2020 року позивача притягнуто до відповідальності за порушення митних правил і такі дії кваліфіковано за ст. 485 Митного кодексу України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 29795,73 грн. Суть порушення полягає у наступному.

09.11.2020 на митному посту «Ужгород-центральний» Закарпатської митниці Держмитслужби до митного контролю та оформлення Закарпатській митниці Держмитслужби агентом з митного оформлення ТОВ «Євро Континент» Кулешовою Галиною Степанівною шляхом електронного декларування була подана митна декларація ІМ40 ДЕ №UA305130/2020/027613 від 09.11.20 та товаросупровідні документи: CMR від 29.10.2020 №473854, інвойс від 29.10.20 №950, митну декларацію країни відправлення MRN: 20СН0604 від 02.11.20. По вказаній МД задекларований товар - обладнання для виробництва асфальту та дорожніх робіт. Спірними згідно даної митної декларації є позиції №№1, 15, 18.

Так, у митній декларації ІМ40 ДЕ №UA305130/2020/027613 від 09.11.20 опис товару під №1 вказано як контейнер, такий, що був у використанні Absetzmulde, розміром: 3500x1610x920мм. лот 54 - 1 шт. Торговельна марка: Absetzmulde. Виробник: невідомий. Країна виробництва: невідома. Країна походження: невідома. Інформація вказана згідно інвойсу та контракту №3 від 17.09.2020. Враховуючи ці дані, декларантом було визначено товар за кодом згідно УКТЗЕД вагою нетто 600 кг. Сама по собі група товарі 86 стосується залізничних локомотивів або моторних вагонів трамваїв, рухомого складу та їх частин; шляхового обладнання та пристроїв для залізниці або трамвайної мережі та їх частин; механічного (у тому числі електромеханічне) сигналізаційного обладнання усіх видів. До визначеного ОСОБА_5 коду товару згідно УКТЗЕД - відносяться інші контейнери (включаючи ємності для перевезення рідин та газів), спеціально призначені та обладнані для перевезення одним або кількома видами транспорту. Ставка мита 2%. В ході здійснення митного контролю Закарпатською митницею Держмитслужби проведено перевірку правильності класифікації заявленого товару. За результатами перевірки прийнято рішення про визначення коду товару від 10.11.20 N KT-UA-2020, відповідно до якого переміщуваний товар: - під № 1 відповідає опису товару - ємність металева Absetzmulde, що була у використанні місткістю понад 300 л., призначена для накопичення виробничих відходів та сміття. Лот 54 - 1 шт. Торговельна марка: Absetzmulde. Виробник: невідомий. Країна виробництва: невідома і підлягає класифікації за кодом УКТЗЕД - (ставка мита 7%). Класифікація за кодом - Резервуари, цистерни, баки та аналогічні ємності з чорних металів, для будь-яких речовин (крім стиснених або скраплених газів), місткістю понад 300 л, без механічних або теплотехнічних пристроїв, з облицюванням або термоізоляційним покриттям чи без них, для твердих речовин. Загальна сума платежів необхідних до сплати по товару №1 МД №UA305130/2020/027613 відповідно до розрахунків станом на 09.11.20, становить 8004,08 грн., в тому числі (Мито -1972,84 грн., ПДВ - 6031,24 грн.)

Під товаром №15 ОСОБА_5 у декларації зазначено - механічний пристрій, що працює за допомогою стиснення повітря, такий, що був у використанні: лот 679 Karcher, НЕ) 9/23 G, 2016, 011121, Тип: HD 9/23 G; Рік: 2016; Серійний номер: 011121 - 1шт; Торговельна марка: Karcher. Виробник: невідомий. Країна виробництва: невідома. Країна походження: невідома за кодом згідно УКТЗЕД вагою нетто 71 кг. До визначеного ОСОБА_5 коду товару згідно УКТЗЕД - відносяться механічні пристрої (з ручним керуванням або без нього) для розбризкування або розпилення рідких чи порошкоподібних речовин; вогнегасники, заряджені або незаряджені; пульверизатори та аналогічні пристрої; піскоструминні, пароструминні та аналогічні метальні пристрої: - піскоструминні, пароструминні та аналогічні метальні пристрої: пристрої для миття водою з вмонтованим двигуном, з пристроями для обігрівання. Ставка мита 2 %. В ході перевірки встановлено, що інший код УКТЗЕД зі ставкою 5%. Змінено опис товару: автономна мийна машина високого тиску (27 Бар) з насадкою, бувша у використанні, лот 679 Karcher, тип: HD 9/23 G; Рік: 2016; Серійний номер: 011121 - 1шт., без пристроїв підігріву з вмонтованим бензиновим двигуном, потужністю 8,7 кВт. Торговельна марка: Karcher. Виробник: невідомий. Країна виробництва: невідома. У контракті №3 від 17.09.20, на митну територію ввозився товар мийка високого тиску Karcher, HD 9/23 G, тобто пристрій для миття водою з вмонтованим двигуном. В даному випадку високий тиск має рідина, а не повітря.

Під товаром №18 ОСОБА_5 у декларації зазначено - інструменти ручні пневматичні з вмонтованим електричним двигуном, такі, що були у використанні: лот 773 марка: траншейний трамблер, марка: Wacker Neuson; Тип: Rammer DS70; Рік виготовлення: 2011. До визначеного ОСОБА_5 коду товару згідно УКТЗЕД - відносяться інші інструменти ручні пневматичні, гідравлічні або з вмонтованим електричним або неелектричним двигуном. Ставка мита 2%. В ході перевірки встановлено, що інший код УКТЗЕД тієї ж групи зі ставкою також 5%. Опис товару - ручні трамбувальні машини які при роботі необхідно утримувати рукою - віброплита з вмонтованим дизельним двигуном, такі, що були у використанні. Потужність двигуна 3,1 кВт, розмір трамбувальної плити 300*340 мм.: лот 773 марка: Wacker Neuson; Тип: Rammer DS70; Рік виготовлення: 2011; Серійний номер: 20076332 - 1шт. лот 774 марка: Wacker Neuson; Тип: Rammer DS70; 2013 рік; Серійний номер: 20164388 -1шт. Торговельна марка: Wacker Neuson. Виробник: невідомий. Країна виробництва: невідома. Ставка мита становить 5 %.

Тобто, у вказаних випадках, з поміж інших вірно вказаних кодів та описів товарів, 3 товари не містили вірного опису та коду товару, що стало підставою для несплати митних платежів у повному обсязі.

Правовідносини між сторонами врегульовані Митним кодексом України, Законом України «Про митний тариф України», іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно зі статтею 485 Митного кодексу України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Диспозиція цієї статті передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети однозначно вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки на момент подачі митної декларації декларант повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві дані вплинули на розмір митних платежів, які йому доведеться сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару.

Тобто, для притягнення до відповідальності, згідно зі статтею 485 Митного кодексу України, у цьому випадку необхідно довести факт заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості, та наявність прямого умислу.

Частиною першою статті 266 Митного кодексу України визначені обов`язки, права та відповідальність декларанта та уповноваженої ним особи. Так, декларант зобов`язаний: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи. Перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу митного органу здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів. У випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, декларант має право вимагати від митного органу випуску товарів, за умови забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу X цього Кодексу. У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант. Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Згідно з ч . 1, 2 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до ч.8 ст.257 Митного кодексу України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, крім іншого, такі відомості: 5) відомості про товари: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); г) код товару згідно з УКТ ЗЕД; ґ) найменування країни походження товарів (за наявності); д) опис упаковки (кількість, вид); е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; є) фактурна вартість товарів; ж) митна вартість товарів та метод її визначення; з) відомості про уповноважені банки декларанта, и) статистична вартість товарів. Митна декларація подається митному органу декларантом.

У відповідності до ч. 8 ст. 264 Митного кодексу України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до статті 489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини першої ст. 495 Митного кодексу України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За положеннями статті 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари. Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Позивачем у встановленому законом порядку не було оскаржено вказане рішення, однак, оскаржено постанову у справі про порушення митних правил.

При визначенні кодів класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності при заповненні митної декларації ІМ40 ДЕ №UA305130/2020/027613 від 09.11.20, враховуючи товаро-супровідні документи, позивачем було вказано як вірні, так і невірні коди. Невірне визначення коду не у всіх випадках призвело до зміни ставки мита, що підтверджується рішенням про визначення коду товару від 10.11.2020 №КТ--2020. Окрім того, згідно з доданих до матеріалів справи контракту №3 від 17.09.2020 та інвойсу, митних декларацій, ввозилась значна кількість товарів, за які було сплачено значну суму митних платежів.

Так, судом перевірено, що при визначенні опису товару та його коду для спірного товару під №1 була використані відомості як інвойсу, так і даних контракту №3. Виявлена розбіжність полягає у невірному визначенні коду та опису товару: замість вказано з відповідним описом, використання при цьому недостовірних даних при заповненні митної декларації не виявлено. При визначенні коду і опису товару за №15 вказано інший код і опис товару та не вказано про потужність 8,7 кВт, що наведена у товаросупровідних документах, тобто неповно вказано опис за наявних даних у товаросупровідних документах. Для товару за №18 використано усі характеристики, вказані стосовно нього, без виключення, однак, невірно зазначено код товару та його опис. Наведені порушення призвели до заниження суми митних платежів. Поряд з цим, відповідачем було відмічено, що характеристики товару позивачем були надані за даними виробника, однак, будь-яких відомостей у товаросупровідних документах, що вказували б на цю властивість, немає. При цьому зазначено, що у товаросупровідних документах країна виробництва та походження невідомі, такі взагалі не вказані.

Поряд з цим, п. 5 ст. 54 Митного кодексу України визначено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Незважаючи на це, у рішенні про визначення коду товару від 10.11.2020 №КТ-UA-2020 Закарпатської митниці у висновку вказано: «Виробник: невідомий. Країна виробництва: невідома», хоча такі також не наведені у товаросупровідних документах, додаткові документи у декларанта не запитувались з даного пункту порушення.

Отже, перевіривши подані сторонами докази, суд переконався у відсутності підроблення документів, подання їх у неповному обсязі чи поданні неправдивих відомостей, а отже, у відсутності мети внесення неправдивих відомостей - неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, яка є необхідною складовою складу даного адміністративного правопорушення. Отже, заперечення відповідача про використання позивачем при заповненні даних митної декларації виключно товаросупровідних документів без огляду товару, нескористання правом консультацій з митним органом чи правом на проведення експертизи не свідчать про наявність спеціальної мети складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України. За встановлених в цій справі обставин суд вважає, що відсутні обґрунтовані докази, які б свідчили саме про умисел декларанта на заниження митних платежів (шляхом повідомлення недостовірної інформації про товарт тощо) відсутні підстави для кваліфікації дій позивача як порушення митних правил відповідно до статті 485 Митного кодексу України.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (Заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A;, пункт 29).

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення нормативних актів при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки докази наявності складу адміністративного правопорушення позивача не доведені. Тобто, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 Митним кодексом України.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною в постановах від 06 червня 2018 року по справі № 607/1866/17 та № 607/2391/17, згідно з якою для притягнення до відповідальності за статтею 485 Митного кодексу України, необхідно доведення факту заявлення в митній декларації неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 1ст.139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачений судовий збір у розмірі 454 грн, відповідно зазначена сума підлягає відшкодуванню на користь позивача за рахунок відповідача.

На основі вищевикладеного, керуючись, ст.ст. 9,72,77, 241, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 до Закарпатської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил №1770/30500/20 від 26.11.2020 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №1770/30500/20 від 26.11.2020 на ОСОБА_1 за ст. 485 Митного кодексу України штрафу у розмірі триста відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 29795,73 грн., провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних призначень Закарпатської митниці Держмитслужби (88000, м. Ужгород, вул. Собранецька, 20, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 454 грн (чотириста п`ятдесят чотири грн).

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

Відповідач: Закарпатська митниця Держмитслужби (88000, м. Ужгород, вул. Собранецька, 20, )

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Закарпатської області І.В. Логойда