Справа № 380/3046/21
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2021-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/3046/21
УХВАЛА
про повернення позовної заяви
26 березня 2021 року
Суддя Львівського окружного адміністративного суду Кравців О.Р. одержав позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, -

в с т а н о в и в :
До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 210181,80 грн. середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Ухвалою суду від 10.03.2021 позовну заяву залишено без руху. Вказану ухвалу мотивовано тим, що наказом від 16.12.2019 №286 його виключено зі списків особового складу військової частини та знято зі всіх видів забезпечення. Фактично розрахунок щодо грошової компенсації за неотримане речове майно позивачу відбувся 30.12.2020. Оскільки з цим позовом позивач звернувся до суду 05.03.2021, ним пропущено строк, визначений ч. 5 ст. 122 КАС України.

Позивачу запропоновано усунути недоліки шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

23.03.2021 за вх. №3288ел. від представника позивача надійшла заява на усунення недоліків позовної заяви, у якій представник позивача просила визнати поважними пропуску позивачем строку на звернення до суду із відповідною позовною заявою.

До вказаної заяви долучено заяву про поновлення строку звернення до суду за захистом його прав. Вказану заяву мотивовано тим, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14.03.2020 у справі №380/1349/20 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, відповідно до якого зокрема, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане під час проходження військової служби речове майно в сумі 39201,98 грн.

На виконання вказаного рішення 30.12.2020 позивачу виплачено компенсацію за неотримане речове майно у розмірі 32723,69 грн., що підтверджується банківською випискою. Оскільки позивачу перераховано 32723,69 грн., а не 39201,98 грн. у зв`язку з очікуванням на отримання грошової компенсації у повному розмірі, позивач не звернувся до суду в межах одномісячного строку з моменту отримання виплати 30.12.2020. Також покликався на практику Європейського Суду з прав людини, зокрема рішення у справі Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства, ВАТ Нафтова компанія Юкос проти Росії.

Просив визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними та поновити даний строк.

Проаналізувавши викладене, доцільно зазначити таке.

ОСОБА_1 (позивач) виключений зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення з 16.12.2019.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 у справі №380/1349/20 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України щодо не проведення розрахунку при звільненні невиплату ОСОБА_1 у день виключення із списків частини (16.12.2019) грошової компенсації за неотримане речове майно; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане під час проходження військової служби речове майно в сумі 39201 (тридцять дев`ять тисяч двісті одну) грн. 98 коп. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено. Судові витрати стягненню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у ч. 2 ст. 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений ч. 5 ст. 122 КАС України.

У такій категорії справ законодавець визначив строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Оскільки виплата компенсації військовослужбовцям за неотримане речове майно є відносинами щодо проходження публічної служби, під час обчислення строку звернення до суду із позовом цієї категорії застосуванню підлягають положення спеціальної норми - ч. 5 ст. 122 КАС України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.02.2021 у справі №240/532/20, від 22.01.2020 у справі №620/1982/19.

Фактично розрахунок щодо грошової компенсації за неотримане речове майно позивачу відбувся 30.12.2020 у сумі 32723,69 грн.

До суду позивач звернувся 05.03.2021, тобто з пропуском цього строку.

Позивач обґрунтовуючи причини поважності причин пропуску строку звернення до суду покликався на те, що вважав виплачену відповідачем суму компенсації 32723,69 грн. неповною, оскільки за судовим рішенням до виплати присуджено 39201,98 грн., позивач не звернувся до суду в межах одномісячного строку з моменту отримання виплати 30.12.2020.

У даному випадку такі доводи представника позивача суддя оцінює критично, оскільки позивач так і не підтвердив, що він звертався до відповідача для з`ясування повноти виплати здійсненої 30.12.2020, а також не надано пояснень, чи отримав позивач доплату чи ні.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі Перетяка та Шереметьєв проти України від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі Мельник проти України від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання позову, апеляційної, касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права щодо оскарження дій, рішень, бездіяльності суб`єкта владних повноважень в порядку та у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку звернення з поважних причин.

Така позиція відповідає позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 24.02.2021 у справі №800/30/17, Верховного Суду, викладеній у постанові від 13.11.2018 у справі №804/958/17.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду.

За приписами ч.ч. 2, 3 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

З огляду на те, що ОСОБА_1 подав позовну заяву до Військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України, після закінчення встановленого законом місячного строку, а причини, через які цей строк було пропущено, суддя вважає неповажними, позовну заяву слід повернути позивачу.

Керуючись ст.ст. 123, 169, 241-243, 248, 294, 295 п.п. 15.5 п. 15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суддя,

у х в а л и в :
1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, - повернути позивачу.

2. Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із доданими до неї документами, не пізніше наступного дня після її постановлення.

3. Роз`яснити позивачу, що згідно з ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала про повернення позовної заяви набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала про повернення позовної заяви може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги через Львівський окружний адміністративний суд у п`ятнадцятиденний строк з дати підписання ухвали до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Кравців О.Р.