Справа № 520/2994/2020
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2021-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 р. Справа № 520/2994/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2020, головуючий суддя І інстанції: Полях Н.А., м. Харків, повний текст складено 09.06.21 по справі № 520/2994/2020

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівер КС"

до Державної податкової служби України

про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівер КС" (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Державної податкової служби України (далі відповідач), в якому просив зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №103 від 04.02.2020 р., №104 від 05.02.2020 р., №105 від 06.02.2020 р., №106 від 07.02.2020 р., №107 від 10.02.2020 р., № 108 від 11.02.2020 р. датою направлення 26.02.2020 р.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 року позов задоволено.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, складені Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівер КС" (вул. Молочна, 38, м. Харків, 61001, ): №103 від 04.02.2020 р., №104 від 05.02.2020 р., №105 від 06.02.2020 р., №106 від 07.02.2020 р., №107 від 10.02.2020 р., № 108 від 11.02.2020 р. датою направлення 26.02.2020 р.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівер КС" (вул. Молочна, 38, м. Харків, 61001, ) суму судового збору у розмірі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні).

Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 року у справі №520/2994/2020 та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що згідно квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні не може бути прийнято до реєстрації продавцю необхідно звернутися до Державної податкової інспекції. Крім того, зазначає, що подання документів засобами електронного зв`язку в електронній формі здійснюється платниками відповідно до Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронний цифровий підпис», Податкового кодексу, порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 року № 557, на підставі Договору про визнання електронних документів шляхом надсилання заяви про приєднання до договору про визнання електронних документів.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, ТОВ "Рівер КС" провадить господарську діяльність згідно із наступними КВЕДами: 10.41. Виробництво олії та тваринних жирів; 46.11 Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами; 46.21. Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.71. Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним поливом і подібними продуктами; 46.90. Неспеціалізована оптова торгівля.

Позивачем через автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронної звітності" засобами телекомунікаційного зв`язку 26.02.2020 року направлено до Державної податкової служби України на реєстрацію наступні податкові накладні №103 від 04.02.2020 р., №104 від 05.02.2020 р., №105 від 06.02.2020 р., №106 від 07.02.2020 р., №107 від 10.02.2020 р., № 108 від 11.02.2020р.

Однак, згідно отриманих квитанцій, які надійшли у відповідь на реєстрацію, документ не прийнято та зазначено підстави неприйняття, зокрема вказано, документ не може бути прийнятий - продавцю необхідно звернутися до Державної податкової служби (а.с. 6 - 13).

Не погоджуючись із таким рішенням суб`єкта владних повноважень та вважаючи його рішення невмотивованим, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Задовольнивши позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що з урахуваннямп.201.10 ст.201 ПК України, податкові накладні №103 від 04.02.2020 р., №104 від 05.02.2020 р., №105 від 06.02.2020 р., №106 від 07.02.2020 р., №107 від 10.02.2020 р., № 108 від 11.02.2020 р. повинні бути зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних 26.02.2020 року, тобто саме в той день, коли вони були направлені до Єдиного реєстру податкових накладних.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України та Податковим кодексом України в редакції, що були чинними на момент їх виникнення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пп. 14.1.60 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України єдиний реєстр податкових накладних - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконаної влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Відповідно до пп. 16.1.3 п. 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний, зокрема, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

За положеннями пункту 201.1. статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

З аналізу наведених норм вбачається, що Податковим кодексом України визначено обов`язок платника податку зареєструвати в ЄРПН податкові накладні/розрахунки коригування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок №1246), який визначає механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до ЄРПН.

Пунктом 2 названого Порядку №1246 встановлено, що податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Відповідно до п. п. 10-15 Порядку № 1246 після складення податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі на них накладається електронний цифровий підпис посадових осіб постачальника (продавця).

Після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.

Після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки податкової накладної.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Таким чином, як вірно зазначено судом першої інстанції, як Податковим кодексом України, так і Порядком №1246 передбачено, що у разі отримання контролюючим органом податкової накладної від платника податку, за результатами проведення їх перевірки платнику податку надсилається квитанція про прийняття, неприйняття або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування протягом операційного дня.

При цьому, в процедурі внесення інформації (відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування) до ЄРПН є дві окремі стадії: 1) надання платником податку на додану вартість податкової накладної (розрахунку коригування); 2) прийняття/неприйняття податкової накладної (розрахунку коригування) та внесення відомостей щодо неї (нього) безпосередньо до ЄРПН.

Перша з цих стадій залежить від платника податку на додану вартість і є результатом його дій, тоді як друга - це результат виконання роботи програмного забезпечення, що контролюється ДФС, та/або безпосередніх дій працівників ДФС, на яку (які) платник податку не має впливу.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 03 квітня 2020 року у справі №160/5380/19.

Матеріалами справи встановлено, що через автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронної звітності" засобами телекомунікаційного зв`язку 26.02.2020 року направлено до Державної податкової служби України на реєстрацію податкові накладні №103 від 04.02.2020 р., №104 від 05.02.2020 р., №105 від 06.02.2020 р., №106 від 07.02.2020 р., №107 від 10.02.2020 р., № 108 від 11.02.2020 р. в межах строку, встановленого абзацом 16 пункту 201.10 статті 201 Податково кодексу України.

Відповідно отриманих квитанцій, які надійшли у відповідь на реєстрацію, документ не прийнято та зазначено підстави неприйняття, зокрема вказано, документ не може бути прийнятий - продавцю необхідно звернутися до Державної податкової служби.

Колегія суддів зауважує, що проведення перевірки податкової накладної відбувається згідно з пунктом 12 Порядку №1246 (крім абзацу десятого), тобто саме порушення визначених положень наведеного пункту і може слугувати причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації.

Так, у відповідності до наведеного вище п. 12 Порядку №1246 податковим органом здійснюється перевірка податкової накладної: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Отже, відповідач у своїй квитанції про реєстрацію податкової накладної, повинен був зазначити конкретну причину неприйняття податкових накладних, оскільки відповідно до наведених вище норм, така підстава для відмови у прийнятті документу як «необхідність звернення до ДПІ» - відсутня.

Проте, як встановлено матеріалами справи, відповідачем не було прийнято рішення з названих в пункті 12 Порядку № 1246 причин, яким було відмовлено у прийнятті вказаних податкових накладних до реєстрації.

Таким чином, контролюючим органом у судовому процесі не доведено правомірності неприйняття податкових накладних позивача, що дає підстави зробити висновок, що дії відповідача є нерозсудлими та недобросовісними.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 12.03.2020 року у справі № 805/4620/15-а.

В своїй апеляційній скарзі відповідач зазначає ці ж самі підстави неприйняття до реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних. Крім того, зазначає про подання документів засобами електронного зв`язку в електронній формі здійснюється відповідно до Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронний цифровий підпис», Податкового кодексу, порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 року № 557, на підставі Договору про визнання електронних документів шляхом надсилання заяви про приєднання до договору про визнання електронних документів.

Вказані доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки обов`язком платника є надіслати/надати податкову накладну на реєстрацію в межах операційного дня, який було виконано позивачем.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідачем неправомірно відмовлено в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Доводи апеляційної скарги не підтверджують порушення позивачем норм Податкового кодексу, не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Головне управління Державної податкової служби у Сумській області в апеляційній скарзі обмежились лише викладом обставин та норм права, що не може слугувати обґрунтуванням неприйняття податкових накладних.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а отже підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 по справі № 520/2994/2020 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Мінаєва
Судді(підпис) (підпис) Я.М. Макаренко З.О. Кононенко