Справа № 420/481/21
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2021-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/481/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Кравченка М.М.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Південний перевалочний комплекс» до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Південний перевалочний комплекс» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держпраці в Одеській області, в якій просило (з урахуванням уточнень): визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держпраці в Одеській області щодо нереєстрації декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Південний перевалочний комплекс» до центру надання адміністративних послуг 13.10.2020 року (№ реєстрації Т1-218118-ю/л); зобов`язати Головне управління Держпраці у Одеській області здійснити реєстрацію декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці Товариства з обмеженою відповідальністю «Південний перевалочний комплекс», поданої 13.10.2020 року до центру надання адміністративних послуг, опис вхідного пакету документів на отримання адміністративної послуги № Т1-218118-ю/л, шляхом внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне. 12.10.2020 р., керуючись Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарське діяльності» від 06.09.2005 від № 2806-1V (Закон № 2806), п.21 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1107 зі змінами № 207 від 03.03.2020 року (Постанова № 1107), Товариством з обмеженою відповідальністю «Південний перевалочний комплекс» (ТОВ «Південний перевалочний комплекс») подано до Головного управління Держпраці в Одеській області через Центр надання адміністративних послуг Одеської міської ради декларацію відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці. 04.12.2020 року позивач отримав з ГУ Держпраці листа про надання роз`яснення від 20.10.2020 р № 15/01-33-1 1341, яким повідомлено про необхідність інформацію у Декларації викласти за встановленою формою Додатком 8 у повному обсязі згідно Постанови та надати оновлену декларацію протягом п`яти робочих днів з дня отримання роз`яснення. Відповідачем у відповіді не зазначено конкретний розділ, пункт чи графу, яку позивач не заповнив, або роз`яснень, у чому саме полягає невідповідність наданої позивачем декларації додатку № 8 Порядку. Натомість, роз`яснення відповідача стосуються інформації, яка не передбачена формою Додатку № 8 до Постанови № 1107. Позивач вважає, що бездіяльність Головного управління Держпраці в Одеській області щодо нереєстрації декларації є протиправною, з огляду на те, що ТОВ «Південний перевалочний комплекс» дотримано приписів чинного законодавства щодо заповнення та подачі декларації.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26.01.2021 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Південний перевалочний комплекс» до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії було прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що розглянувши матеріали щодо оформлення декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства, 20.10.2020 Головним управлінням було направлено повідомлення про доопрацювання, оскільки інформація в декларації була викладена не в повному обсязі, як того вимагає форма згідно з додатком 8 Порядку № 1107, а саме: 1). надати інформацію про наявність договору страхування цивільної відповідальності перед третіми особами стосовно відшкодування наслідків можливої шкоди (декларуються роботи підвищеної небезпеки та зазначена інформація передбачена Постановою); 2). перелічити засоби індивідуального захисту у повному обсязі; 3). перелічити експлуатаційну документацію у повному обсязі із зазначенням на конкретне устаткування; 4). перелічити нормативно- правову та матеріально-технічну базу підприємства. 10.12.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю «Південний перевалочний комплекс» було повторно подано заяву щодо оформлення декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства. 18.12.2020 Головним управлінням було направлено повідомлення про повторне доопрацювання, оскільки інформація в декларації була викладена не в повному обсязі, як того вимагає форма з згідно з додатком 8 Порядку № 1107, а саме: 1). перелічити інструкції з питань охорони праці із зазначенням номеру та дати затвердження; 2). перелічити експлуатаційну документацію в повному обсязі із зазначенням на конкретне устаткування; 3). перелічити нормативно - правову та матеріально - технічну базу підприємства. Позивач посилається у позовній заяві на порушення відповідачем терміну розгляду заяви. Проте, Головним управлінням опрацьовано матеріали щодо оформлення декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства в межах строку передбаченого Порядком № 1107, що підтверджуються п.3 листа про проходження справи, а саме розгляд справи посадовою особою (дозвільного органу) становить з 13.10.2020 по 20.10.2020, тобто, 5 робочих днів. Позивач також посилається, що відповідно до вимог абз.3 ч.5 ст.4 Закону № 2806 відмова у реєстрації декларації не допускається. Проте, Головне управління не відмовляло Товариству з обмеженою відповідальністю «Південний перевалочний комплекс» в реєстрації декларації, а виявивши недоліки направило декларацію на доопрацювання. Отже, право Товариства з обмеженою відповідальністю «Південний перевалочний комплекс» на реєстрацію декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства про охорону праці жодним чином не було порушено.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

12.10.2020 року, керуючись Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарське діяльності», п.21 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1107 зі змінами, Товариство з обмеженою відповідальністю «Південний перевалочний комплекс» подало до Головного управління Держпраці в Одеській області через Центр надання адміністративних послуг Одеської міської ради декларацію відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці для реєстрації.

Зазначена Декларація відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці надійшла для реєстрації до Головного управління Держпраці в Одеській області з Центру надання адміністративних послуг Одеської міської ради 13.10.2020 року.

Головне управління Держпраці в Одеській області листом від 20.10.2020 року № 15/01-33-11341 «Про надання роз`яснення» повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю «Південний перевалочний комплекс» про необхідність інформацію у Декларації викласти за встановленою формою Додатком 8 у повному обсязі згідно Постанови та надати оновлену декларацію протягом п`яти робочих днів з дня отримання роз`яснення, а саме: надати інформацію про наявність договору страхування цивільної відповідальності перед третіми особами стосовно відшкодування наслідків можливої шкоди (декларуються роботи підвищеної небезпеки та зазначена інформація передбачена Постановою); перелічити засоби індивідуального захисту у повному обсязі; перелічити експлуатаційну документацію у повному обсязі із зазначенням на конкретне устаткування; перелічити нормативно-правову та матеріально-технічну базу підприємства.

10.12.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Південний перевалочний комплекс» повторно подало до Головного управління Держпраці в Одеській області через Центр надання адміністративних послуг Одеської міської ради декларацію відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці для реєстрації.

Головне управління Держпраці в Одеській області листом від 18.12.2020 року повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю «Південний перевалочний комплекс» про необхідність інформацію за переліченою формою викласти по кожному виду робіт підвищеної небезпеки, які виконуватиме підприємство та зазначити у декларації, а саме: перелічити інструкції з питань охорони праці із зазначенням номеру та дати затвердження; перелічити експлуатаційну документацію в повному обсязі із зазначенням на конкретне устаткування; перелічити нормативно-правову та матеріально-технічну базу підприємства.

Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України «Про охорону праці» виробничі будівлі, споруди, машини, механізми, устаткування, транспортні засоби, що вводяться в дію після будівництва (виготовлення) або реконструкції, капітального ремонту тощо, та технологічні процеси повинні відповідати вимогам нормативно-правових актів з охорони праці.

Згідно з ч.9 ст.21 Закону України «Про охорону праці» набуття права на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації (застосування) машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки може здійснюватися на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці. Переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, виконання або експлуатація (застосування) яких може здійснюватися на підставі такої декларації, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абз.1 ч.5 ст.4 Закону «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» суб`єкт господарювання має право на здійснення певних дій щодо провадження господарської діяльності або видів господарської діяльності на підставі подання декларації без отримання документа дозвільного характеру, за винятком тих видів господарської діяльності, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з абз.2 та абз.3 ч.5 ст. 4 Закону України «Про дозвільну систему в сфері господарській діяльності» реєстрацію декларацій здійснює дозвільний орган на безоплатній основі протягом п`яти робочих днів з дня отримання декларації шляхом внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відмова у реєстрації декларації не допускається.

Відповідно до п.21 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1107, виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені в додатку 6, експлуатація (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, що зазначене в додатку 7, здійснюються роботодавцем на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці. Декларація за формою згідно з додатком 8 подається суб`єктом господарювання (уповноваженим ним органом або особою): у паперовій формі особисто або поштовим відправленням - адміністратору; в електронній формі через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, оформлена згідно з вимогами законів у сфері електронних документів, - дозвільному органу за своїм місцезнаходженням або у випадках, передбачених законом, за місцем провадження діяльності чи місцезнаходженням об`єкта не пізніше ніж за п`ять робочих днів до початку виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Додаток 6 до Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1107, містить перелік видів робіт підвищеної небезпеки, які виконуються на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці, до якого належить: 1. Радіологічний (дозиметричний) і піротехнічний контроль. 2. Виготовлення та випробування вантажозахоплюючих пристроїв (стропів, траверсів, грейферів, захватів). 3. Експлуатація і ремонт водозбірних споруд. 4. Продавлювання тунельних конструкцій під будинками, спорудами, магістралями і водоймищами, крім земляних робіт, що виконуються на глибині понад 2 метри або в зоні розташування підземних комунікацій чи під водою. 5. Роботи із застосуванням піротехнічних виробів. 6. Роботи, що виконуються на висоті понад 1,3 метра. 7. Навчання з питань охорони праці працівників інших суб`єктів господарювання. 8. Роботи в колодязях, шурфах, траншеях, котлованах, бункерах, камерах, колекторах, замкнутому просторі (ємностях, боксах, топках, трубопроводах). 9. Земляні роботи, що виконуються на глибині понад 2 метри або в зоні розташування підземних комунікацій чи під водою. 10. Водолазні роботи. 11. Маркшейдерські роботи. 12. Обстеження, ремонт і чищення димарів, повітропроводів. 13. Звалювання та розпилювання блоків природного каменю. 14. Роботи верхолазні та скелелазні. 15. Роботи із збереження та переробки зерна. 16. Роботи в діючих електроустановках напругою понад 1000 В та в зонах дії струму високої частоти. 17. Експертиза стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єктів господарювання, які виконують роботи та/або експлуатують обладнання підвищеної небезпеки. 18. Зберігання балонів, контейнерів, цистерн та інших ємностей із стисненим, зрідженим, отруйним, вибухонебезпечним та інертним газом. 19. Зварювальні роботи.

Суд вважає необґрунтованими та безпідставними посилання відповідача, що інформація в декларації була викладена не в повному обсязі, як того вимагає форма згідно з додатком 8 Порядку № 1107: відсутня інформація про наявність договору страхування цивільної відповідальності перед третіми особами стосовно відшкодування наслідків можливої шкоди (декларуються роботи підвищеної небезпеки та зазначена інформація передбачена Постановою); відсутня інформація про засоби індивідуального захисту у повному обсязі; відсутня інформація про експлуатаційну документацію у повному обсязі із зазначенням на конкретне устаткування; відсутня інформація про нормативно-правову та матеріально-технічну базу підприємства.

З матеріалів справи вбачається, що подана позивачем до відповідача для реєстрації декларація відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці відповідає формі згідно з додатком 8 до Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1107, та містить всю необхідну інформацію.

Також, суд зазначає, що законодавством не надано повноваження Головному управлінню Держпраці в Одеській області як суб`єкту владних повноважень, який повинен діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, за наслідками розгляду пакету документів для реєстрації у встановленому порядку Декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці складати повідомлення про доопрацювання.

Як вже було зазначено вище, реєстрацію декларацій здійснює дозвільний орган на безоплатній основі протягом п`яти робочих днів з дня отримання декларації шляхом внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Тобто, в даному випадку відповідач фактично відмовив позивачу в реєстрації Декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці у встановлений законом строк.

Разом з цим, законодавством чітко визначено, що відмова у реєстрації декларації не допускається.

За таких обставин, з урахуванням зазначеного, бездіяльність Головного управління Держпраці в Одеській області щодо нереєстрації декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Південний перевалочний комплекс» до центру надання адміністративних послуг 13.10.2020 року (№ реєстрації Т1-218118-ю/л), є протиправною.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Європейський суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішення по справі Yvonne van Duyn v.Home Office зазначив, що «принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії». З огляду на принцип юридичної визначеності, держава не може посилатись на відсутність певного нормативного акта, який би визначав механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституції чи інших актах. Така дія названого принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності. Захист принципу обґрунтованих сподівань та юридичної визначеності є досить важливим у сфері державного управління та соціального захисту. Так, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію своєї політики чи поведінки, така держава чи такий орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки щодо фізичних та юридичних осіб на власний розсуд та без завчасного повідомлення про зміни у такій політиці чи поведінці, позаяк схвалення названої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у названих осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-рп/2003р від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Також, у рішенні від 31.07.2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008 року), Європейський суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

За таких обставин, з урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Держпраці в Одеській області здійснити реєстрацію декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці Товариства з обмеженою відповідальністю «Південний перевалочний комплекс», поданої 13.10.2020 року до центру надання адміністративних послуг, опис вхідного пакету документів на отримання адміністративної послуги № Т1-218118-ю/л, шляхом внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись Конституцією України, ст.ст.2, 77, 90, 139, 242-246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Південний перевалочний комплекс» (Аеродромне шосе, 2Ж, м. Ізмаїл, Одеська обл., 68600, ідентифікаційний код 41128218) до Головного управління Держпраці в Одеській області (просп. Шевченка, 2, м. Одеса, 65044, ідентифікаційний код 39781624) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держпраці в Одеській області щодо нереєстрації декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Південний перевалочний комплекс» до центру надання адміністративних послуг 13.10.2020 року (№ реєстрації Т1-218118-ю/л).

3. Зобов`язати Головне управління Держпраці у Одеській області здійснити реєстрацію декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці Товариства з обмеженою відповідальністю «Південний перевалочний комплекс», поданої 13.10.2020 року до центру надання адміністративних послуг, опис вхідного пакету документів на отримання адміністративної послуги № Т1-218118-ю/л, шляхом внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

4. Стягнути з Головного управління Держпраці в Одеській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Південний перевалочний комплекс» () судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя М.М. Кравченко