Справа № 340/4415/20
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2021-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/4415/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Петренко О.С., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача-1: Департаменту патрульної поліції, вул. Федора Ернста,3, м. Київ,03048

до відповідача-2: Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, вул. Ю. Бутусова,22б, м. Кропивницький,25030

про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

1)визнати протиправним та скасувати наказ ДПП НП України №535 від 17.09.2020 року "Про застосування до працівників управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарних стягнень" щодо накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби сержанта поліції ОСОБА_1

2) визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції НП України №680о/с від 22.09.2020року в частині звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби;

3) поновити сержанта поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №2 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції;

4) зобов`язати відповідача звернути до негайного виконання рішення про поновлення ОСОБА_1 на посаді;

5) стягнути з Департаменту патрульної поліції НП України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою суду від 27.10.2020 року справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні (т.1 а.с.58-59).

Представник відповідача-2, у встановлений судом строк подав відзив на позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві, та зазначив, що в оскаржуваних правовідносинах діяв в межах повноважень, наданих йому законом.

Від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 21.01.2021 року закрито підготовче провадження в справі, призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 11 лютого 2021(т.2 а.с. 9-10).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідачів - 1,2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі.

Ухвалою суду від 11.02.2021 року, з занесенням до журналу судового засідання, на стадії дослідження письмових доказів, суд перейшов у письмове провадження (т.2 а.с.33).

Ухвалою суду від 01.03.2021 року, з занесенням до журналу судового засідання, суд поновив судовий розгляд(т.2 а.с. 36), на стадії дослідження письмових доказів перейшов у письмове провадження (т.2 а.с. 37).

В обґрунтування заявлених вимог, позивач вважає оскаржувані накази протиправними та такими, що підлягають скасуванню, виходячи з того, що: дії Позивача відповідали вимогам Закону України "Про Національну поліцію" та в них відсутні ознаки будь-якого протиправного діяння; службове розслідування проведено всупереч передбаченому законодавством строку; підстави призначення службового розслідування відсутні; при винесенні оскаржуваних наказів порушено принцип презумпції невинуватості, передбачений ст. 62 Конституції України.

Позивач надав до суду відповідь на відзив (т. 1 а.с. 210 213), у якому навів додаткові обґрунтування щодо порушення відповідачами принципу презумпції невинуватості, обґрунтованості застосування відповідачами дисциплінарного стягнення, відсутності підстав для початку проведення службового розслідування та протиправності продовження строків його проведення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані сторонами докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності на підставі наданих доказів, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. ч. 1 4, 6, 10 ст. 14, ч. 1 ст. 15 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України. Проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

Нормами п. 2, п. 4 розділу 2 "Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України", затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року №893, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 р. за № 1355/32807 (далі - Порядок проведення службових розслідувань), встановлено, що службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про недотримання підстав та порядку застосування заходів фізичного впливу. У наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування це відомо).

Прохання призначити службове розслідування було викладене у доповідній записці від 15.05.2020 р. №9210/41/34/01-2020 про можливе порушення службової дисципліни інспектором взводу №2 роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції ОСОБА_1 та інспектором взводу №1 роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Дьоміним Олександром Вікторовичем, під час застосування поліцейських заходів примусу та проведення заходів забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення 15.05.2020 року та за фактом поранення поліцейського під час виконання службових обов`язків, адресованій начальникові Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 , за підписом начальника управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП Антона Цюцюри (т. 1 а.с. 133 - 134).

Службове розслідування було призначене на підставі наказу Департаменту патрульної поліції від 15.05.2020 р. №914 "Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії" (т. 1 а.с. 135).

Суд вважає слушними доводи представника відповідача-1 про те, що ця доповідна записка була передана адресатові службовими засобами зв`язку у день її складання, а тому наказ про призначення службового розслідування був правомірно прийнятий відповідачем-1 15.05.2020 р. Службове розслідування щодо позивача було призначене за наявності даних про недотримання підстав та порядку застосування заходів фізичного впливу.

Наведене спростовує твердження позивача про те, що у відповідача-1 були відсутні підстави призначення службового розслідування.

У відповідності до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 17 Дисциплінарного статуту, відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) є тимчасовим заходом на час проведення службового розслідування та може бути застосовано до поліцейського у разі, якщо обставини виявленого дисциплінарного проступку унеможливлюють виконання посадових (функціональних) обов`язків ним або іншим поліцейським, а також якщо виконання поліцейським посадових (функціональних) обов`язків перешкоджає встановленню обставин виявленого дисциплінарного проступку. Відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) оформляється письмовим наказом керівника, до повноважень якого належить призначення на посаду та звільнення з посади поліцейського, та не може перевищувати строку, передбаченого для проведення службового розслідування або зазначеного в рішенні суду. Поліцейський, якому повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення у сфері службової діяльності, підлягає відстороненню від виконання службових обов`язків (посади) в порядку, визначеному законом.

Прохання відсторонити позивача від виконання службових обов`язків було викладене у доповідній записці від 09.06.2020 р. №11258/41/34/01-2020 про необхідність відсторонення поліцейських, відносно яких проводиться службове розслідування, від виконання службових обов`язків, адресованій начальникові Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 , за підписом начальника управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП Антона Цюцюри (т. 1 а.с. 140 - 141).

На підставі ч. ч. 1 4 ст. 16 Дисциплінарного статуту, службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів. До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці. Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Прохання продовжити на один місяць термін проведення службового розслідування було викладене у доповідній записці від 12.06.2020 р. №11931/41/34/01-2020 про необхідність продовження строку проведення службового розслідування, призначеного наказом ДПП від 15.05.2020 р. №914, адресованій начальникові Департаменту патрульної поліції Євгенію Жукову, за підписом начальника управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП Антона Цюцюри (т. 1 а.с. 195 - 196).

Строк проведення службового розслідування, призначений наказом Департаменту патрульної поліції від 15.05.2020 р. №914, був продовжений на один місяць на підставі п. 1 наказу Департаменту патрульної поліції від 15.06.2020 р. №1144 "Про продовження строку проведення службового розслідування" (т. 1 а.с. 197).

Судом встановлено, що до загального строку проведення службового розслідування щодо позивача у 117 календарних днів не зараховано документально підтверджений час у 60 календарних днів перебування сержанта поліції ОСОБА_1 та лейтенанта поліції ОСОБА_3 , стосовно яких проводилось це службове розслідування, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) та у відпустці в період з 15.05.2020 року по 13.07.2020 року включно (т. 1 а.с. 201 - 205), строк проведення службового розслідування був належним чином продовжений на один місяць, а тому відповідачем не було перевищено загального строку проведення службового розслідування, який фактично склав 57 календарних днів. Цим спростовуються доводи позивача про перевищення відповідачем-1 загального строку проведення службового розслідування.

Згідно з ч. 15 ст. 15, ч. ч. 1 5 ст. 19 Дисциплінарного статуту, за результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку. У висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку. Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку. Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника. Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

08.09.2020 р. начальником Департаменту патрульної поліції був затверджений висновок від 07.09.2020 р. службового розслідування з метою повної, усебічної та об`єктивної перевірки причин та обставин можливого порушення службової дисципліни інспектором взводу №2 роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Панасенком Богданом Васильовичем та інспектором взводу №1 роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Дьоміним Олександром Вікторовичем 15.05.2020, під час застосування поліцейських заходів до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого лейтенантом поліції ОСОБА_1 отримані тілесні ушкодження (т. 1 а.с. 142 - 164).

Згідно з висновками службового розслідування, на підставі частин першої та другої, пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VІІІ, пункту 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", запропоновано застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції до інспектора взводу №2 роти №1 батальйону управлінню патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_1 за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог до поліцейського заходу, перевищені службових повноважень, насильницькому, болісному і такому, що ображає честь та гідність людини, поводженні щодо громадянина, що підриває авторитет Національної поліції, порушення вимог частин першої, четвертої статті 7, пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини другої статті 29, частини третьої статті 43 Закону України "Про Національну поліцію", пунктів 1, 3, 4, 6, 7, 11 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VІІІ, пунктів 1, 2 розділу ІІ, пунктів 3, 4 розділу ІV Правил Етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року №1179, підпунктів 1, 6, 7, 13 пункту першого розділу ІІІ Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої наказом ДПП від 05.01.2016 №4/1.

За нормами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Дисциплінарного статуту, під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються.

У матеріалах дисциплінарного провадження щодо позивача містяться письмові пояснення позивача (т. 1 а.с. 165 - 167) та службова характеристика позивача (т. 1 а.с. 199).

Згідно зі службовою характеристикою, за період служби в поліції та на займаній посаді позивач зарекомендував себе посередньо. Допускає поверхневий підхід до роботи. На зауваження керівництва реагує байдуже, не схильний усувати недоліки відразу або вирішує їх поверхнево. Недостатньо приділяє увагу належному виконанню своїх функціональних обов`язків, чим допускає порушення дисципліни та посадової інструкції. Не надає належної уваги підвищенню свого професійного рівня. Потребує постійного контролю за якістю виконання вказівок, несумлінний при їх виконанні. У спілкуванні з громадянами намагається дотримуватись загальноприйнятих норм етичної поведінки. Не у всіх колег з числа колективу користується повагою та авторитетом. Намагається бути дисциплінованим, але паралельно може допускати незначні дисциплінарні проступки. Табельною зброєю та спеціальним засобами володіє в належному обсязі. Здатен переносити труднощі служби.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 11, ч. 1 ст. 12, ч. ч. 1, 2, п. 7 ч. 3 ст. 13, ч. ч. 7, 8, 9 ст. 19, ч. 9 ст. 20 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом. Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони. До поліцейських може застосовуватися такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення із служби в поліції. У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції. Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції, звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь здійснюється керівниками, які уповноважені приймати на службу до поліції, призначати на посаду та присвоювати спеціальне звання.

Згідно з п. 1 розділу 7 Порядку проведення службових розслідувань, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення. Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Начальником Департаменту патрульної поліції був виданий наказ від 17.09.2020 р. №535 "Про застосування до працівників управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарних стягнень" (т. 1 а.с. 137 - 139).

Пунктом першим цього наказу визначено наступне, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог до поліцейського заходу, перевищені службових повноважень, насильницькому, болісному і такому, що ображає честь та гідність людини, поводженні щодо громадянина, що підриває авторитет Національної поліції, порушення вимог частин першої, четвертої статті 7, пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини другої статті 29, частини третьої статті 43 Закону України "Про Національну поліцію", пунктів 1, 3, 4, 6, 7, 11 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VІІІ, пунктів 1, 2 розділу ІІ, пунктів 3, 4 розділу ІV Правил Етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року №1179, підпунктів 1, 6, 7, 13 пункту першого розділу ІІІ Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої наказом ДПП від 05.01.2016 №4/1, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VІІІ, пункту 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", застосувати до інспектора взводу №2 роти №1 батальйону управлінню патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

На підставі наказу Департаменту патрульної поліції від 17.09.2020 р. №535 начальником Департаменту патрульної поліції був виданий наказ від 22.09.2020 р. №680 о/с "Про особовий склад", згідно з яким, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" звільнено зі служби в поліції по управлінню патрульної поліції в Кіровоградській області сержанта поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу №2 роти №1 батальйону, з 22.09.2020 року (т. 1 а.с. 194).

Згідно з ч. 1 ст. 24 Дисциплінарного статуту, поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення протягом місяця з дня його виконання (реалізації) шляхом подання рапорту до прямого керівника особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, а також шляхом звернення до суду в установленому порядку.

З відеозапису, зробленого на мобільний телефон свідком події та переглянутого у судовому засіданні судом встановлено, що з метою здійснення адміністративного затримання та застосування кайданок сержант поліції ОСОБА_1 та лейтенант поліції ОСОБА_3 , із застосуванням фізичної сили, повалили ОСОБА_4 на землю. Оскільки з допомогою фізичної сили сержанту поліції ОСОБА_1 не вдавалося дістати і завести за спину руки ОСОБА_4 він неодноразово (не менше двох разів), застосовуючи силу, тягнув своїми руками ОСОБА_4 за праве і ліве вухо, неодноразово здавлював їх, шляхом натискання з силою давив пальцями своїх рук ОСОБА_4 в завушних ділянках голови, тягнув правою рукою його за ніс, здавлював йому шию двома руками та коліном правої ноги, завдаючи ОСОБА_4 такими діями насильства і болі, необхідності у яких не було та умисно ображаючи і принижуючи такими діями особисту гідність останнього.

Під час застосування ОСОБА_1 за допомогою фізичної сили рук надмірного болісного впливу у вушній та завушній ділянках голови ОСОБА_4 , болісного відтягування його носу та здавлювання його шиї, останній вкусив ОСОБА_1 за кисть правої руки, після чого сержант поліції ОСОБА_1 , явно перевищуючі свої службові повноваження, виходячи за межі необхідності та достатності застосування фізичної сили, наніс ОСОБА_4 кулаком своєї правої руки удар в область правої частини обличчя, умисно спричиняючи фізичний біль та ображаючи і принижуючи такими діями особисту гідність останнього.

Надаючи оцінку описаним подіям, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1 - 4 ст. 7, п. п. 1 3 ч. 1 ст. 18 Закону України від 02.07.2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію", під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції. Здійснення заходів, що обмежують права та свободи людини, має бути негайно припинене, якщо мета застосування таких заходів досягнута або немає необхідності подальшого їх застосування. Поліцейським за будь-яких обставин заборонено сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання. Поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Згідно з ч. ч. 1 7 ст. 29, ч. ч. 1 4 ст. 43, ч. ч. 1 2 ст. 44 Закону України від 02.07.2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію", поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень. Поліцейський захід застосовується виключно для виконання повноважень поліції. Обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним. Обраний поліцейський захід є законним, якщо він визначений законом. Поліцейському заборонено застосовувати будь-які інші заходи, ніж визначені законами України. Обраний поліцейський захід є необхідним, якщо для виконання повноважень поліції неможливо застосувати інший захід або його застосування буде неефективним, а також якщо такий захід заподіє найменшу шкоду як адресату заходу, так і іншим особам. Застосований поліцейський захід є пропорційним, якщо шкода, заподіяна охоронюваним законом правам і свободам людини або інтересам суспільства чи держави, не перевищує блага, для захисту якого він застосований, або створеної загрози заподіяння шкоди. Обраний поліцейський захід є ефективним, якщо його застосування забезпечує виконання повноважень поліції. Поліцейський захід припиняється, якщо досягнуто мети його застосування, якщо неможливість досягнення мети заходу є очевидною або якщо немає необхідності у подальшому застосуванні такого заходу. Поліцейський зобов`язаний заздалегідь попередити особу про застосування фізичної сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї і надати їй достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського, крім випадку, коли зволікання може спричинити посягання на життя і здоров`я особи чи та/або поліцейського або інші тяжкі наслідки, або в ситуації, що склалася, таке попередження є невиправданим або неможливим. Попередження може бути зроблено голосом, а за значної відстані або звернення до великої групи людей - через гучномовні установки, підсилювачі звуку. Вид та інтенсивність застосування заходів примусу визначаються з урахуванням конкретної ситуації, характеру правопорушення та індивідуальних особливостей особи, яка вчинила правопорушення. Поліцейські зобов`язані надавати невідкладну медичну допомогу особам, які постраждали в результаті застосування заходів примусу. Поліцейський може застосовувати фізичну силу, у тому числі спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом. Поліцейський зобов`язаний письмово повідомити свого керівника, а той зобов`язаний повідомити прокурора про завдання особі тілесних ушкоджень унаслідок застосування фізичної сили.

У відповідності до ч. ч. 1 - 3 ст. 1 Закону України від 15.03.2018 року № 2337-VIII "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України", службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу. Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини.

За нормами пунктів 1, 2 розділу 2, пунктів 2 5 розділу 4 "Правил етичної поведінки поліцейських", затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 року № 1179, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06 грудня 2016 р. за № 1576/29706, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики. Під час виконання службових обов`язків поліцейському заборонено сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання. Незалежно від посади чи звання у відносинах із населенням поліцейський зобов`язаний: бути тактовним та доброзичливим; висловлювати вимоги чи зауваження, що стосуються особи, у ввічливій та переконливій формі; надати можливість особі висловити власну думку; до всіх потерпілих від злочинів або інших правопорушень проявляти повагу, охороняти їх безпеку та право на невтручання в особисте життя. За будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику. Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним. З метою зменшення кількості випадків застосування поліцейських заходів примусу поліцейський повинен проявляти розсудливість, відкритість, почуття справедливості, володіти комунікативними навичками (переконання, ведення переговорів тощо), а в необхідних випадках мати керівні та організаційні якості.

Суд вважає, що позивач порушив наведені законодавчі норми при застосуванні фізичної сили до ОСОБА_4 .

Переглянуті у судовому засіданні відеозаписи події спростовують твердження позивача про те, що ОСОБА_1 застосовано заходи фізичного впливу правомірно, співрозмірно із інтенсивністю вчиненого щодо нього та його колеги опору, у відповідності з наданими йому повноваженнями згідно Закону України "Про Національну поліцію".

Щодо посилання позивача на відсутність обвинувального вироку суду, яким би було визнано позивачем винним у вчиненні кримінального правопорушення, суд зазначає таке.

Порядок притягнення особи до кримінальної відповідальності врегульований нормами Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України, в той час, як застосування дисциплінарної відповідальності регламентовано Дисциплінарним статутом. Підстави для застосування дисциплінарної та кримінальної відповідальності не є тотожними.

Кримінальне провадження, що проводиться відносно позивача, не виключає наявності у його діях складу дисциплінарного проступку та не позбавляє відповідача можливості накладення дисциплінарного стягнення за його вчинення, оскільки матеріалами справи стверджено, що звільнення позивача зі служби за порушення службової дисципліни не пов`язане з вчиненням злочину. Відтак, наявність чи відсутність вироку в кримінальній справі не впливає на оцінку дисциплінарного проступку, вчинення якого доведене матеріалами службового розслідування.

Суд зазначає, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Так, підставою для звільнення позивача зі служби в поліції стали обставини порушення ним службової дисципліни, які мали прояв у порушенні вимог до поліцейського заходу, перевищені службових повноважень, насильницькому, болісному і такому, що ображає честь та гідність людини, поводженні щодо громадянина, що підриває авторитет Національної поліції.

Тобто судом, в межах розгляду цієї справи, не повинно досліджуватись питання наявності або відсутності вини в діях позивача щодо вчинення злочину, а повинна надаватись правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення ним дисциплінарного проступку. При цьому, наявність факту притягнення до кримінальної відповідальності або відсутність такого факту не спростовує можливості притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності за наявності відповідних підстав.

Суд зазначає, що враховуючи те, що позивача притягнуто саме до дисциплінарної відповідальності, адміністративний суд під час розгляду справи повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи на предмет наявності в ній ознак дисциплінарного проступку і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 06.10.1982 у справі «X. v. Austria» про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 07.10.1987 у справі «C. v. the United Kingdom» про неприйнятність заяви № 11882/85).

Більше того, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11.02.2003 у справі «Ringvold v. Norway», заява № 34964/97). Відтак, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Ананалогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 02.05.2019 року в адміністративній справі №825/1902/16, від 28.11.2019 року по справі №120/860/19-а.

У силу частини першої статті 64 Закону України "Про Національну поліцію" особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові наступного змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Зі змісту Присяги поліцейського, яку він складає при вступі на службу в поліції, можна зробити висновок що поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Тобто поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Зазначене відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 20.06.2018 року у справі №813/4074/16.

Суд приходить до висновку про несумісність вчинення позивачем протиправного діяння з проходженням служби в органах патрульної поліції. Вчинення такого діяння суперечить змісту Присяги поліцейського, оскільки підриває довіру громадян як до працівників патрульної поліції, так і до органів Національної поліції України в цілому, принижує їх авторитет.

Аналіз наведених обставин дає підстави для висновку, що своїми діями, які знайшли відображення у висновку службового розслідування, позивачем порушено службову дисципліну, що робить неможливим його подальшу службу в органах патрульної поліції.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26.09.2018 року по справі №805/1209/17-а.

Суд враховує, що обрання того чи іншого виду дисциплінарного стягнення є винятковим правом органу, де особа проходить публічну службу в залежності від його оцінки та кваліфікації дій особи, щодо якої має бути застосовано таке стягнення.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 22.03.2018 року у справі № 816/956/17.

Оцінюючи правомірність оскаржуваних позивачем наказів відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у ч. 2 ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд вважає, що відповідач 1,2 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлений законом, добросовісно та розсудливо, з урахуванням всіх обставин справи, а також, як суб`єкт владних повноважень, в ході розгляду справи, надав достатні та беззаперечні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і довів правомірність та обґрунтованість прийнятих наказів.

Підсумовуючи викладене, враховуючи доведеність висновком службового розслідування вчинення позивачем дій, які не сумісні з вимогами, що пред`являються до професійних та моральних якостей поліцейського, суд дійшов висновку про обґрунтованість наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби в поліції, оскільки характер накладеного дисциплінарного стягнення відповідає ступеню вини і тяжкості вчиненого позивачем проступку. Відтак, у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування оскаржуваних наказів Департаменту патрульної поліції слід відмовити повністю.

Щодо інших позовних вимог, то такі є похідними від вимог про скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та про звільнення позивача. Оскільки в ході судового розгляду адміністративної справи судом не було встановлено порушення суб`єктом владних повноважень вимог чинного законодавства при звільненні позивача, такі позовні вимоги також не підлягають задоволенню.

Зазначене відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 28.11.2019 року по справі №120/860/19-а.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено і відповідачем не надано доказів понесення судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати присудженню не підлягають.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 255КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту.

Повний текст рішення складено та підписано 25.03.2021 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.С. Петренко