Справа № 420/14471/20
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2021-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до Фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління ДПС в Одеській області (далі - ГУ ДПС в Одеській області) до Фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 (далі - ФО-ПП ОСОБА_1 ) про стягнення з відповідача суми заборгованості:

- по єдиному податку з фізичних осіб в сумі 9 528,06 грн.;

- по податку на доходи фізичних осіб в сумі 14 154,26 грн.;

- по військовому збору в сумі 1 032,18 грн.

на відповідні бюджетні рахунки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ФО-ПП ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати суми заборгованості по єдиному податку з фізичних осіб, по податку на доходи фізичних осіб, та по військовому збору, яка виникла на підставі винесених позивачем податкових повідомлень-рішень, поданих відповідачем податкових декларацій, якими відповідачем самостійно визначено податкові зобов`язання та нарахованої пені. Відповідач своєчасно податковий борг не сплатив, що стало підставою для звернення ГУ ДПС в Одеській області до суду із зазначеним адміністративним позовом.

Відповідач відзиву на адміністративний позов не надавав.

Ухвалою суду від 26.01.2021 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження.

Статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає за можливим розглянути та вирішити справу по суті у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Дослідивши адміністративний позов, інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено наступне.

На обліку в Головному управлінні ДПС в Одеській області перебуває Фізична особа - платник податків ОСОБА_1 , код ІПН НОМЕР_1 .

Відповідно до інтегрованої картки платника податків та довідки-розрахунку про суму податкового боргу станом на 06.11.2020 року за ФО-ПП ОСОБА_1 рахується заборгованість у загальному розмірі 24 714,50 грн.

У вищенаведену суму заборгованості увійшов зокрема борг, який виник на підставі податкових зобов`язань, нарахованої пені та штрафним санкціям по єдиному податку з фізичних осіб по податковим повідомленням-рішенням (далі - ППР) (№ від 10.07.2019 року, № від 10.07.2019 року та № від 14.03.2020 року), пені на борг минулих боргів з 18.11.2017 по 03.01.2019 року, 01.07.2019 року, 28.02.2020 року та з 18.02.2018 по 22.08.2020 року, а також на підставі податкової декларації платника єдиного податку №2141 від 12.02.2019 року на загальну суму боргу 9 528,06 грн. (з яких 2550,00 грн. податкове зобов`язання, 6007,91 грн. штрафні санкції та 970,15 грн. пеня), по військовому збору по ППР (№ від 18.03.2020 року) на загальну суму боргу 1032,18 грн. (з яких 936,20 грн. податкове зобов`язання, 60,00 грн. штрафні санкції та 35,98 грн. пеня), пені на борг минулих боргів з 23.05.2019 по 28.02.2020 року, по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються за результатами річного декларування по ППР (№ від 13.05.2019 року, № від 12.03.2020 року, № від 18.03.2020 року), по податковій декларації №2142 від 12.02.2019 року по пені на борг минулих боргів з 23.05.2019 по 28.02.2020 року на загальну суму боргу 14 154,26 грн. (з яких 13 334,38 грн. податкове зобов`язання, 640,00 грн. штрафні санкції та 179,88 грн. пеня).

Судом встановлено, що 13.05.2019 року головним державним ревізором-інспектором відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Подільського управління ГУ ДФС в Одеській області Товстою Г.А., проведено камеральну перевірку своєчасності подання податкової декларації про майновий стан і доходи ОСОБА_1 , за результатами якої складено відповідний акт перевірки №009736/15-32-55-07/ НОМЕР_1 (а.с.35). У висновках зазначеного акту встановлено порушення позивачем вимог гл.2 пп.49.18.5, п.49.18, ст.49 та ст.120 Податкового кодексу України, а саме платником порушено термін подання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік. Термін подання за 2018 рік - 11.02.2019 року, фактично подано 12.02.2019 року.

На підставі висновків вищезазначеного акту перевірки Головним управління ДФС в Одеській області (правонаступником якого є позивач) винесено податкове повідомлення-рішення № від 13.05.2019 року, яким до відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 170,00 грн. (а.с.34).

Між іншим, судом встановлено, що 10.07.2019 року старшим державним інспектором відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Подільського управління ГУ ДФС в Одеській області Вінковською Л.В., проведено камеральну перевірку своєчасності сплати до бюджету єдиного податку з фізичних осіб ОСОБА_1 , за результатами якої складено відповідний акт перевірки №016017/15-32-55-07/ НОМЕР_1 (а.с.42). У висновках зазначеного акту встановлено, порушення позивачем ст. 54, п.295.1 ст.295 Податкового кодексу України, а саме платником порушено граничний термін сплати узгодженої суми податкового зобов`язання єдиного податку 18050400.

На підставі висновків вищезазначеного акту перевірки Головним управління ДФС в Одеській області (правонаступником якого є позивач) винесено податкове повідомлення-рішення № від 10.07.2019 року, яким відповідача за затримку на 27, 20, 17, 11, 10, 6, 4, 3, 1 календарних днів грошового зобов`язання в сумі 20821,20 грн., зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 2082,12 грн. (а.с.43).

12.03.2020 року головним державним ревізором-інспектором відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Подільського управління ГУ ДПС в Одеській області Товстою Г.А., проведено камеральну перевірку своєчасності подання податкової декларації про майновий стан і доходи ОСОБА_1 , за результатами якої складено відповідний акт перевірки №002249/15-32-55-06/ НОМЕР_1 (а.с.38). У висновках зазначеного акту встановлено порушення позивачем вимог гл.2 пп.49.18.5, п.49.18, ст.49 та ст.120 Податкового кодексу України, а саме платником порушено термін подання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2019 рік. Термін подання за 2019 рік - 10.02.2020 року, фактично подано 02.03.2020 року.

На підставі висновків вищезазначеного акту перевірки Головним управління ДПС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 12.03.2020 року, яким до відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 170,00 грн. (а.с.37).

Поміж іншого, судом встановлено, що 14.03.2020 року старшим державним інспектором відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Подільського управління ГУ ДПС в Одеській області Вінковською Л.В., проведено камеральну перевірку своєчасності подання податкової декларації платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , за результатами якої складено відповідний акт перевірки №002343/15-32-55-06/ НОМЕР_1 (а.с.48). У висновках зазначеного акту встановлено порушення позивачем вимог пп.49.18.2, п.49.18, ст.49, п.294.4 ст.294, п.300.1 ст.300 Податкового кодексу України, а саме платником порушено граничний термін подання податкової декларації платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця за 2017 рік. Граничний термін подання 09.02.2018 року, фактично подано 12.02.2018 року.

На підставі висновків вищезазначеного акту перевірки Головним управління ДПС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 14.03.2020 року, яким до відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1020,00 грн. (а.с.49).

Також судом встановлено, що 18.03.2020 року головним державним ревізором-інспектором відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Подільського управління ГУ ДПС в Одеській області Товстою Г.А., проведено камеральну перевірку своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування ОСОБА_1 , за результатами якої складено відповідний акт перевірки №002500/15-32-55-06/ НОМЕР_1 (а.с.41). У висновках зазначеного акту встановлено порушення позивачем вимог ст.ст.54, 126 Податкового кодексу України, а саме платником порушено граничний термін сплати узгодженої суми податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачують фізичні особи за результатами річного декларування кбк 11010500.

На підставі висновків вищезазначеного акту перевірки Головним управління ДПС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 18.03.2020 року, яким відповідача за затримку на 372 календарних днів сплати грошового зобов`язання у розмірі 1500 грн., зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 300,00 грн. (а.с.40).

Водночас, тією ж датою 18.03.2020 року головним державним ревізором-інспектором відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Подільського управління ГУ ДПС в Одеській області Товстою Г.А., проведено камеральну перевірку своєчасності сплати до бюджету військового збору за результатами річного декларування ОСОБА_1 , за результатами якої складено відповідний акт перевірки №002498/15-32-55-06/ НОМЕР_1 (а.с.45). У висновках зазначеного акту встановлено порушення позивачем вимог ст.ст.54, 126 Податкового кодексу України, а саме платником порушено граничний термін сплати узгодженої суми податкового зобов`язання по військовому збору, що сплачують фізичні особи за результатами річного декларування кбк 11011001.

На підставі висновків вищезазначеного акту перевірки Головним управління ДПС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 18.03.2020 року, яким відповідача за затримку на 372 календарних днів сплати грошового зобов`язання у розмірі 300 грн., зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 60,00 грн. (а.с.46).

Зазначені вище податкові повідомлення-рішення та акти перевірки направлялись на адресу ФО-ПП ОСОБА_1 , що підтверджується матеріалами справи (а.с.33, 36, 39, 44, 47, 50).

Відомостей щодо оскарження вищезазначених податкових повідомлень-рішень в адміністративному або судовому порядку сторонами не надано, отже вказані грошові зобов`язання є узгодженими.

З огляду на зазначене судом встановлено, що за ФО-ПП ОСОБА_1 рахується податкова заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб на суму 9 528,06 грн., по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 1032,18 грн., по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування у сумі 14 154,26 грн.

Відповідачем у встановлені законодавством строки суму заборгованості сплачено не було, з огляду на що позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з п. 16.1.4 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно до п.п.54.3.1 п. 54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством.

У відповідності з п.57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом.

Відповідно до пункту 75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Предметом камеральної перевірки може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року (пп.49.18.5 п.49.18 ст.49 ПК України).

Згідно з п.85.2 ст. 85 ПК України для проведення електронної перевірки платник податків забезпечує подання до контролюючого органу засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" документів, які відповідно до цього Кодексу пов`язані з обчисленням та сплатою податків і зборів(якщо такі документи створюються таким платником податків в електронній формі та зберігаються на машинних носіях інформації). Загальний формат та порядок подання такої інформації встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п.167.1 ПК України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Згідно з п. 177.2 та 177.5 ст.177 ПК України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим Кодексом для річного звітного податкового періоду, в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи.

Згідно п.181.1 ст.181 ПК України у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи.

Як зазначено в п.201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (п.203.1 ст.203 ПК України).

Відповідно до п.203.2 ст.203 ПК України сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

В пункті 292.1 статті 292 ПК України зазначено, що доходом платника єдиного податку для фізичної особи - підприємця - є дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті. При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, доходи у вигляді бюджетних грантів, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності.

Відповідно до п.293.4 ст.293 ПК України ставка єдиного податку встановлюється для платників єдиного податку першої - третьої групи (фізичні особи - підприємці) у розмірі 15 відсотків:

1) до суми перевищення обсягу доходу, визначеного у підпунктах 1, 2 і 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу;

2) до доходу, отриманого від провадження діяльності, не зазначеної у реєстрі платників єдиного податку, віднесеного до першої або другої групи;

3) до доходу, отриманого при застосуванні іншого способу розрахунків, ніж зазначений у цій главі;

4) до доходу, отриманого від здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування;

5) до доходу, отриманого платниками першої або другої групи від провадження діяльності, яка не передбачена у підпунктах 1 або 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу відповідно.

Згідно п. 294.1 ст.294 ПК України Податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої, другої та четвертої груп є календарний рік.

Податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал (крім податкового періоду для податкової звітності з податку на додану вартість, визначеного пунктом 202.1 статті 202 цього Кодексу).

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України).

У зв`язку із несплатою узгодженої суми грошового зобов`язання та з метою вжиття заходів щодо її погашення, позивач на адресу відповідача направив податкову вимогу форми "ю" від 21.08.2017 року №15226-17 на суму податкового боргу 15681,02 грн. (а.с.51) про що свідчать докази направлення, які наявні в матеріалах справи.

Згідно п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податків, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилась, а податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до вимог пп. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби, окрім іншого, мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених ПК України.

За приписами п. 41.2 ст. 41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Згідно з п.п. 95.1, 95.2, 95.3 ст. 95 ПК України податковий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

На підставі вищезазначеного та враховуючи те, що сума заборгованості відповідача по єдиному податку з фізичних осіб на суму 9 528,06 грн., по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 1032,18 грн., по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування у сумі 14 154,26 грн. є узгодженою, зазначена заборгованість платника податків підлягає стягненню з ФО-ПП ОСОБА_1 .

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до і розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.72 та ч.1 ст.73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд керується критеріями закріпленими у ст.2 КАС України, які повною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС в Одеській області до Фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 про стягнення з відповідача суми податкового боргу у розмірі 24 714,50 грн. є обґрунтованими, документально підтвердженими, відповідають чинному законодавству, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, оскільки вказаних витрат при розгляді справи не відбулось, підстав для розподілу судових витрат у суду немає.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 77, 192-194, 205, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська 5, ) до Фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ІПН НОМЕР_1 ) - задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 суму податкової заборгованості по:

- єдиному податку з фізичних осіб в сумі 9 528,06 грн. на бюджетний рахунок №UA0015023, банк отримувача Казначейство України (ел. Адм.подат.), МФО банку 899998, код отримувача 37880348, отримувач коштів УК в Анан. Р-ні/м.Ананьїв./8050400;

- по податку на доходи фізичних осіб в сумі 14 154,26 грн. на бюджетний рахунок №UA0015023, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.), МФО банку 899999, код отримувача 37880349, отримувач коштів УК в анан. Р-ні/м.Ананьїв./8050401;

- по військовому збору в сумі 1 032,18 грн. на бюджетний рахунок №UA0015022, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.), МФО банку 900000, код отримувача 37880350, отримувач коштів УК в Анан.р-ні/м.Ананьїв./8050402.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іванов Е.А.