Справа № 460/9426/20
Суддя: Н.С. Гудима
Дата ухвалення: 2021-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 березня 2021 року м. Рівне №460/9426/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гудими Н.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправною відмови, викладеної у листі від 10.11.2020 №8842-8899/Ф-02/8-1700/20 щодо зарахування до страхового стажу періодів роботи у колгоспі "Зоря комунізму" с. Коритниця, Локачинського району з 02.06.1992 по 31.01.1993 та періодів роботи у Волинському обласному виробничому кооперативно-державному об`єднанні сільського комунального господарства "ОБЛСІЛЬКОМУНГОСП" з 10.09.1993 по 28.08.1995 та зобов`язання зарахувати до страхового стажу вказані періоди роботи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в серпні 2020 року, після досягнення 60-річного віку, звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії. Повідомив, що пенсію призначено йому у меншому розмірі внаслідок незарахування періодів його роботи у колгоспі "Зоря комунізму" с. Коритниця, Локачинського району з 02.06.1992 по 31.01.1993 та у Волинському обласному виробничому кооперативно-державному об`єднанні сільського комунального господарства "ОБЛСІЛЬКОМУНГОСП" з 10.09.1993 по 28.08.1995. У зв`язку з цим позивач звернувся до пенсійного органу з заявою про зарахування вказаних періодів до страхового стажу та проведення перерахунку його пенсії, однак відповідач відмовив йому у такому перерахунку. Вважає відмову відповідача у зарахуванні до його страхового стажу вказаних періодів роботи протиправною, а тому просить позов задовольнити.

Ухвалою від 22.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.23-25).

19.01.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.28-29), в якому відповідач позовні вимоги не визнав. На обґрунтування заперечень зазначив, що зважаючи на невідповідності у наданих документах підстав для зарахування періоду роботи позивача у колгоспі "Зоря комунізму" с. Коритниця, Локачинського району з 02.06.1992 по 31.01.1993 та у Волинському обласному виробничому кооперативно-державному об`єднанні сільського комунального господарства "ОБЛСІЛЬКОМУНГОСП" з 10.09.1993 по 28.08.1995 до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком відсутні. Стверджує, що відмовляючи у такому зарахуванні та відповідному перерахунку пенсії, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені чинним законодавством. За таких обставин, просив суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Ухвалою суду від 01.02.2021 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Цією ж ухвалою задоволено клопотання позивача про витребування доказів та зобов`язано ГУ ПФУ в Рівненській області надати суду належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи позивача (протоколи, розпорядження про призначення пенсії тощо) та усі докази, на підставі яких вчинено оскаржувані дії, у зв`язку з чим розгляд справи відкладено.

17.02.2021 на виконання вказаної ухвали відповідач надав суду матеріали пенсійної справи позивача (а.с.47-68).

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Зважаючи на ту обставину, що в період з 22.02.2021 по 26.02.2021 та з 05.03.2021 по 15.03.2021 суддя перебувала на лікарняному, у відпустці та у відрядженні, розгляд справи здійснюється 18.03.2021.

Розглянувши заяви по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримує пенсію за віком, призначену з 14.08.2020 згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Не погодившись з розміром отриманої у вересні-жовтні 2020 року пенсії, позивач 28.10.2020 звернувся до пенсійного органу із заявою про здійснення її перерахунку з урахуванням періодів роботи у колгоспі "Зоря комунізму" с. Коритниця, Локачинського району з 02.06.1992 по 31.01.1993 та у Волинському обласному виробничому кооперативно-державному об`єднанні сільського комунального господарства "ОБЛСІЛЬКОМУНГОСП" з 10.09.1993 по 28.08.1995 (а.с.8).

10.11.2020 листом №8842-8899/Ф-02/8-1700/20 ГУ ПФУ в Рівненській області повідомило позивачу, що у записі за №20 трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 ,є виправлення у даті прийняття (графа №2) у Волинське обласне виробничо кооперативно-державне об`єднання сільського комунального господарства "ОБЛСІЛЬКОМУНГОСП", що суперечить вимогам Інструкції, а тому період роботи позивача з 10.09.1993 по 28.08.1995 у вказаному об`єднанні не зараховано до страхового стажу позивача (а.с.9).

Вважаючи протиправним не зарахування відповідачем до страхового стажу періодів роботи у колгоспі "Зоря комунізму" с. Коритниця, Локачинського району з 02.06.1992 по 31.01.1993 та у Волинському обласному виробничому кооперативно-державному об`єднанні сільського комунального господарства "ОБЛСІЛЬКОМУНГОСП" з 10.09.1993 по 28.08.1995, що призвело до призначення пенсії за віком у меншому розмірі, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною першою ст.9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.03.2003 (далі Закон №1058-ІV), передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Умови призначення пенсії за віком встановлено ст.26 цього Закону. Зокрема, право на пенсію за віком мають особи після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.56 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-ХІІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

В силу вимог ст.62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція №58) до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

На виконання статті 62 Закону №1788-ХІІ Кабінет Міністрів України прийняв постанову "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" №637 від 12.08.1993 (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п.2 Порядку №637 у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Тобто, прийняття на підтвердження стажу роботи письмових трудових договорів, застосовується тільки в тому випадку, коли в трудовій книжці відсутні відповідні записи про роботу особи на підприємстві внаслідок неможливості одержання від підприємства довідки чи відповідних документів про стаж роботи.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, у позивача є в наявності трудова книжка, яку він надавав відповідачу для призначення пенсії по віку.

Водночас, відповідач піддав сумніву достовірність записів у його трудовій книжці щодо окремих періодів роботи, а саме: з 02.06.1992 по 31.01.1993 у колгоспі "Зоря комунізму" с. Коритниця, Локачинського району з та з 10.09.1993 по 28.08.1995 - у Волинському обласному виробничому кооперативно-державному об`єднанні сільського комунального господарства "ОБЛСІЛЬКОМУНГОСП" та не зарахував вказані періоди роботи позивача до страхового стажу.

Поряд з цим, згідно з трудовою книжкою позивача серії НОМЕР_2 від 15.06.1978, копію якої долучено до матеріалів справи, 02.06.1992 ОСОБА_1 прийнятий на посаду техніка-будівельника у колгоспі "Зоря комунізму" с. Коритниця, Локачинського району, а з 31.01.1993 звільнений з посади згідно з поданою заявою (записи №16 та №17); 10.09.1993 позивач прийнятий на роботу у Волинське обласне виробниче кооперативно-державне об`єднання сільського комунального господарства "ОБЛСІЛЬКОМУНГОСП", а 28.08.1995 звільнений з посади (записи №20 та №21) (а.с.11-13).

Дані записи завірені чітким відтиском печатки вказаних підприємств та не містять ні виправлень, ні інших позначень, які б давали підстави сумніватись у їх правдивості.

Крім того, позивачем до заяви про призначення пенсії подано до пенсійного органу архівну довідку Об`єднаного трудового архіву Локачинського району №161 від 09.04.2020 на підтвердження факту роботи ОСОБА_1 у колгоспі "Зоря комунізму" с. Коритниця, Локачинського району у спірний період (а.с.60).

Відповідно до ч.3 ст.44 Закону №1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

На підставі п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління ПФУ 25.11.2005 за №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок №22-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж.

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно з нормами п.4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

У листі від 10.11.2020 ГУ ПФУ в Рівненській області вказує, що з метою надання позивачу допомоги у витребуванні документів про підтвердження періоду роботи з 10.09.1993 по 28.08.1995 пенсійним органом направлено запит до Волинського обласного виробничого кооперативно-державного об`єднання сільського комунального господарства "ОБЛСІЛЬКОМУНГОСП".

Водночас, матеріали справи не містять будь-яких доказів направлення такого запиту і отримання відповіді та здійснення відповідачем інших повноважень щодо отримання додаткових документів/надання позивачу допомоги в їх отриманні, які були б достатніми для зарахування спірних періодів роботи до загального стажу.

З аналізу норм пенсійного законодавства вбачається, що у зв`язку із зверненням позивача щодо призначення пенсії за віком Управління зобов`язане перевірити, зокрема, чи має заявник стаж роботи. У свою чергу, суд перевіряє, зокрема, чи діяв ПФУ обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відповідачем не враховано, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Висновки аналогічні за змістом викладені в постановах Верховного Суду від 06.03.2018 року у справі № 754/14898/15-а, від 12.12.2019 у справі №289/674/17 та від 19.12.2019 у справі №307/541/17.

При цьому, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для позивача, а отже, й не може впливати на її особисті права. Певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права наведений у постановах Верховного Суду від 28.02.2018 у справі №677/277/17 та від 06.02.2018 у справі №677/277/17.

Суд зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Посилання на відсутність чи неточність записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Висновки, аналогічні за своїм змістом, містяться у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №687/975/17.

З огляду на наведене, суд вважає, що періоди роботи позивача з 02.06.1992 по 31.01.1993 та з 10.09.1993 по 28.08.1995 належним чином підтверджені трудовою книжкою, а отже підстав для неврахування їх до страхового стажу позивача немає.

З урахуванням обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що відповідач, відмовляючи у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 час його роботи з 02.06.1992 по 31.01.1993 та з 10.09.1993 по 28.08.1995, допустив протиправні дії, а відтак діяв не на підставі, не в межах та не у спосіб, визначені чинним законодавством.

Таким чином, належним способом захисту порушених прав, свобод та охоронюваних законом інтересів позивача є визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів його роботи з 02.06.1992 по 31.01.1993 та з 10.09.1993 по 28.08.1995.

З огляду на наведене, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області слід зобов`язати зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 час роботи з 02.06.1992 по 31.01.1993 та з 10.09.1993 по 28.08.1995.

Частиною 1 ст.6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Водночас, відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. З цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов:

- лише у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача;

- повний захист прав позивача неможливий у спосіб, про який просить позивач. Повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав;

- вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.

У той же час, зміст принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі, передбачений п.4 ч.3 ст.2 КАС України, зобов`язує адміністративний суд до активної ролі у судовому засіданні, в тому числі і до уточнення змісту позовних вимог, з наступним обранням відповідного способу захисту порушеного права.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача та зобов`язати ГУ ПФУ в Рівненській області здійснити перерахунок пенсії з урахуванням вказаних періодів роботи з часу призначення позивачу пенсії з 14.08.2020.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування власної позиції та не довів правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах, натомість доводи позивача відповідають обставинам справи та ґрунтуються на нормах матеріального закону.

Суд пам`ятає, що згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на викладене, позовні вимоги, з урахуванням відкоригованого судом способу захисту, підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений при поданні позовної заяви судовий збір у сумі 840,80 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса листування: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7, м. Рівне, 33028, ) про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинення певних дій - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів його роботи з 02.06.1992 по 31.01.1993 у колгоспі "Зоря комунізму" с. Коритниця Локачинського району та з 10.09.1993 по 28.08.1995 - у Волинському обласному виробничому кооперативно-державному об`єднанні сільського комунального господарства "Облсількомунгосп" при призначенні з 14.08.2020 пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи з 02.06.1992 по 31.01.1993 та з 10.09.1993 по 28.08.1995 та здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 14.08.2020 (дати призначення пенсії) з урахуванням вказаних періодів роботи.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 18 березня 2021 року

Суддя Н.С. Гудима