Справа № 826/15280/16
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2021-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Губської Л.В., Епель О.В.,

при секретарі - Закревській І.Л.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на проголошене о 17 годині 11 хвилині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2019 року, повний текст якого складено 21 січня 2021 року, у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства «Укрпошта» до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року Українське державне підприємство поштового зв`язку «Укрпошта», у подальшому замінене на правонаступника - Акціонерне товариство «Укрпошта» (далі - Позивач, АТ «Укрпошта») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Офісу великих платників податків ДФС (далі - Відповідач, Офіс ВПП) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29.06.2016 року №.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.09.2019 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що оскільки операції з видачі коштів фізичним особам за поштовими переказами не є розрахунковими операціями та здійснюватися операторами поштового зв`язку за правилами платіжної системи «Поштовий переказ», то підстави для накладення санкцій у контролюючого органу були відсутні.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Офіс великих платників податків ДПС як правонаступник Офісу великих платників податків ДФС подав апеляційну скаргу. в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Свою позицію обґрунтовує тим, що всупереч вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сферах торгівлі, громадського харчування та послуг» та ряду підзаконних актів АТ «Укрпошта» при здійсненні операцій з виплат поштових переказів не видавалися отримувачам розрахункові документи за формою ФКЧ2, за що чинним законодавством передбачено відповідальність.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2021 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, а також замінено Офіс ВПП ДФС правонаступником - Офісом ВПП ДПС.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2021 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 24.03.2021 року.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Укрпошта» просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що, по-перше, контролюючим органом не наведено положень законодавства, які зобов`язують видавати фіскальні касові чеки при виплаті грошових коштів за переказами, по-друге, виплата коштів за переказами не належить до розрахункової операції, оскільки такою операцією є приймання поштових переказів, по-третє, єдиним уповноваженим органом застосовувати заходи впливу при встановленні порушень законодавства про платіжні системи є Національний банк України.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули, від Позивача надійшло клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження, а тому справа розглядалася у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, у травні - червні 2016 року працівниками ГУ ДФС у Кіровоградській області на підставі наказу від 26.05.2016 року №201, направлень на перевірку від 26.05.2016 року №№ 273, 274, 275, 276, 277, 278, 279 було проведено фактичну перевірку відділення поштового зв`язку №6, магазин « Філателія », кіоск № 29 , головна каса, що розташовані за адресою: м. Кіровоград, вул. Гоголя, 72, суб`єкта господарювання Кіровоградська дирекція УДППЗ «Укрпошта», з питань дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, обігу підакцизних товарів, та наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

У ході перевірки податковим органом було встановлено, зокрема, що розрахункові операції з видачі коштів за переказами касирами відділення проводяться через РРО операцією «службова видача». При цьому на звороті ф. 122 друкується службовий чек, який містить реквізити, а саме дату, місце і час проведення операції, дані оператора, суму переказу та номер виплати. За період з 01.01.2016 року по 02.06.2016 року здійснено 2904 розрахункових операцій з виплати поштових переказів на загальну суму 26 248 811,25 грн. Однак адресатам - отримувачам переказу, не видавалися відповідні розрахункові документи - фіскальні касові чеки видачі коштів за формою №ФКЧ2.

Наведене, на переконання контролюючого органу, свідчить про порушення Позивачем, зокрема, п. п. 1, 2, 9 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон про РРО).

Результати перевірки зафіксовані в акті від 06.06.2016 року №55/11/28/РРО/01185220 (т. 1 а.с. 40-46).

На підставі викладених в акті перевірки висновків Відповідачем 29.06.2016 року прийнято податкове повідомлення-рішення форми «С» №, яким до Позивача застосовано штрафні санкції за порушення п. п. 1, 2, 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у розмірі 1,00 грн. згідно пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України та п. 1 ст. 17 Закону про РРО (т. 1 а.с. 38-39). За наслідками адміністративного оскарження (т. 1 а.с. 68-76) спірне податкове повідомлення-рішення залишено без змін рішенням ДФС України від 29.08.2016 року №18566/6/99-99-11-03-01-25 (т. 1 а.с. 77-80).

Вирішуючи питання щодо правомірності оскаржуваного індивідуального акту, суд першої інстанції встановив, що 29.12.2009 року Національним банком України видано Українському державному підприємству поштового зв`язку «Укрпошта» дозвіл внутрішньодержавній небанківській платіжній системі на здійснення діяльності, пов`язаної з переказом коштів №3 на здійснення діяльності пов`язаної з переказом коштів, відповідно до правил платіжної системи «Поштовий переказ», затвердженої наказом УДППЗ «Укрпошта» від 30.10.2009 року №887 (із змінами, затвердженими наказом від 11.12.2009 року №960) (т. 1 а.с. 111).

Відповідно до свідоцтва від 18.12.2014 року №3/3 Національним банком України узгоджено зміни до правил платіжної системи «Поштовий переказ» (дозвіл Національного банку України від 29.12.2009 року №3), що затверджені наказами Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» від 29.08.2014 року №597 та від 28.10.2014 року №784 (т. 1 а.с. 114).

Судом першої інстанції також встановлено, що згідно договору від 14.01.2016 року №09-57 АТ «Укрпошта» надає замовнику ТОВ «Індіго Україна» послуги з пересилання поштових переказів на поштові адреси фізичних осіб в рамках внутрішньодержавної небанківської платіжної системи «Поштовий переказ», а замовник зобов`язується здійснити оплату наданих послуг (т. 1 а.с. 81-84).

Крім того, Позивачем надано копії списків згрупованих поштових переказів електронних форм №103-1 ТОВ «Індіго Україна» від 09.02.2016 року, від 10.02.2016 року, від 11.02.2016 року, від 12.02.2016 року, від 16.02.2016 року, від 18.02.2016 року, від 23.02.2016 року, від 29.02.2016 року, від 29.02.2016 року, від 01.03.2016 року, від 02.03.2016 року (т. 1 а.с. 89-100).

На підставі встановлених вище обставин, здійснивши системний аналіз положень ст. 2, 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Міндоходів України від 28.08.2013 року №417 (далі - Порядок №417), Правил платіжної системи «Поштовий переказ», затверджених наказом УДППЗ «Укрпошта» від 30.10.2009 року №887 із змінами (далі - Правила №887), суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на неможливість віднесення операції з видачі готівкових коштів за поштовими переказами до розрахункових.

З такими висновками суду першої інстанції не можна не погодитися з огляду на таке.

Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (тут і надалі у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Відповідно до абз. 4 ст. 2 Закону про РРО розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Приписи п. 1.24 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначають переказ коштів (далі - переказ) як рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Статтею 21 указаного Закону передбачено, що ініціювання переказу проводиться шляхом, зокрема, подання ініціатором до відповідної установи - учасника платіжної системи документа на переказ, що використовується у відповідній платіжній системі для ініціювання переказу.

У свою чергу згідно ст. 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі. Банк отримувача в разі надходження суми переказу протягом операційного дня зобов`язаний її зарахувати на рахунок отримувача або виплатити йому в готівковій формі в той самий день або в день (дата валютування), зазначений платником у розрахунковому документі або в документі на переказ готівки.

Викладене, на переконання судової колегії, свідчить, що у розумінні положень Закону про РРО у взаємозв`язку з приписами Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» розрахунковою вважається операція, якою ініційовано подальші дії із грошовими коштами (включаючи їх повернення).

Згідно п. п. 1, 2, 13 ст. 3 Закону про РРО, на порушенні АТ «Укрпошта» положень яких наполягає Офіс ВПП, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

- видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

- забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Пунктом 4.1 Положення про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України № 614 від 01.12.2000 року, яке було чинним до 11.03.2016 року, фіскальний касовий чек видачі коштів (далі - видатковий чек) - це розрахунковий документ, надрукований реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків у разі видачі коштів покупцеві при поверненні товару, рекомпенсації послуги, прийнятті цінностей під заставу, виплаті виграшів у державні лотереї та в інших випадках. Форма № ФКЧ-2 видаткового чека наведена в додатку 2.

Згідно п. 1 розд. ІІІ Положення про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 року № 13, чинного з 11.03.2016 року, фіскальний касовий чек видачі коштів (далі - видатковий чек) - розрахунковий документ, надрукований реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків у разі видачі коштів покупцеві при поверненні товару, рекомпенсації послуги, прийнятті цінностей під заставу та в інших випадках. Форма № ФКЧ-2 видаткового чека наведена в додатку 2 до цього Положення.

Положеннями п. 9.2 ст. 9 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що платіжна система (крім внутрішньобанківської платіжної системи) діє відповідно до правил, установлених платіжною організацією відповідної платіжної системи.

Діяльність платіжної системи має відповідати вимогам законодавства України.

У свою чергу, згідно пп. 4.16.1. Правил платіжної системи «Поштовий переказ» затверджених наказом УДППЗ «Укрпошта» від 30.10.2009 року №887 зі змінами та доповненнями згідно із наказами від 29.08.2014 року №597 та від 28.10.2017 року №784, для пересилання коштів поштовим переказом юридична особа заповнює список ф.103-1.

Згідно пп. 4.1.6.4 Правил №887 прийняті поштові перекази за одним або кількома списками ф103-1, складеними одним підприємством (організацією, установою) видається одна загальна розрахункова квитанція ф.5 (касові чеки), в яких зазначаються номери переказів (з № по №), у рядку <…>. Розрахункова квитанція (касовий чек) разом з копією списку ф.103-1 видається відправникові.

Підпунктом 4.1.23 Правил №887 встановлено, що для одержання поштового переказу адресат заповнює відповідну частину бланків ф.122, де зазначає данні документу, що посвідчує особу, суму переказу літерами, дату одержання переказу та свій підпис.

Працівник поштового зв`язку перевіряє документ, звіряє дані документа із записами зазначеними на бланку переказу, перевіряє наявність підпису, а також правильність запису зробленого адресатом про одержання коштів та видає кошти за поштовим переказом.

Матеріали справи свідчать, що операції з видачі коштів фізичним особам за поштовими переказами на замовлення ТОВ «Індіго Україна» здійснювалися операторами поштового зв`язку відповідно до правил платіжної системи «Поштовий переказ» за формою 122 (т. 2 а.с. 11-250, т. 3 а.с. 1-243).

За правилами п. 6 розд. ІІІ Порядку №417 (чинного на час проведення перевірки), внесення чи видача готівки з місця проведення розрахунків повинні реєструватись через РРО з використанням операцій «службове внесення» та «службова видача», якщо таке внесення чи видача не пов`язані з проведенням розрахункових операцій.

Відповідне тлумачення питання щодо проведення через реєстратори розрахункових операцій операцій «службове внесення» та «службова видача» викладені надано в листі Державної фіскальної служби України від 29.01.2016 року №1863/6/99-99-22-07-03-15, відповідно до якого у разі дотримання алгоритму дій, визначених «Порядком реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги)» щодо використання операцій «службове внесення» та «службова видача», порушень вимог чинного законодавства з боку суб`єкта господарювання не буде.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що операції з видачі коштів фізичним особам за поштовими переказами на замовлення ТОВ «Індіго Україна» не належать до розрахункових операцій у розумінні Закону про РРО та здійснювались операторами поштового зв`язку відповідно до правил платіжної системи «Поштовий переказ» із дотриманням вимог Порядку №417 в частині порядку реєстрації видачі готівки з місця проведення розрахунків, а тому у контролюючого органу не було правових підстав для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 29.06.2016 року №.

До того ж судом апеляційної інстанції звертається увага, що в апеляційній скарзі, окрім посилання на обов`язок платника податків здійснювати операції з виплати фізичним особам поштових переказів у вигляді готівкових коштів з видачею чеків за формою ФКЧ2 наведено лише цитування положень ряду приписів Закону про РРО і Положення про порядок ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року №637, без надання прив`язки указаних норм до правовідносин, що є спірними у цій справі.

У той же час колегією суддів відхиляється посилання АТ «Укрпошта» на відсутність в Офісу ВПП повноважень здійснювати контролю за дотриманням учасниками платіжних систем нормативно-правових актів, що регламентують порядок проведення переказу, та застосовувати штрафні санкції за їх порушення, оскільки, як було встановлено раніше, контролюючий орган у межах своєї компетенції здійснював перевірку дотримання платником податків приписів Закону про РРО в частині, зокрема, видачі розрахункових документів, а не порядку проведення переказів.

Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Л.В. Губська

О.В. Епель

Повний текст постанови складено « 24» березня 2021 року.