Справа № 166/145/21
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2021-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 рокуЛьвівСправа № 166/145/21 пров. № А/857/5274/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Ніколіна В. В.,

з участю секретаря судового засідання Ратушної М. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 18 лютого 2021 року у справі № 166/145/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Камінь-Каширського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Шептура Віталія Володимировича, Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

суддя в 1-й інстанції Лях В. І.,

час ухвалення рішення 18.02.2021 року,

місце ухвалення рішення смт. Ратне,

дата складання повного тексту рішення не зазначена,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачів інспектора сектору реагування патрульної поліції Камінь-Каширського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Шептура Віталія Володимировича, Головного управління Національної поліції у Волинській області, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову відповідача серії БАА №784365 від 30 січня 2021 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 18 лютого 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню, покликаючись на те, що в оскаржуваній постанові не конкретизоване висунуте йому правопорушення. Зазначає, що будь-яких доказів його вини, в тому числі і відеозапису з нагрудної камери поліцейського, під час складення оскаржуваної постанови відповідачем йому надано не було. Вважає, що оскаржувана постанова грунтується виключно на твердженнях працівника поліції, викладених в самій постанові і в судовому засіданні. Вказує на те, що відповідно до ч.3 ст.283 КУпАП на відповідача покладається обов`язок у постанові в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Натомість оскаржувана постанова не містить жодних відомостей про додатки до неї. Разом з тим, вказаних обставин судом першої інстанції не враховано. Просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задоволити.

Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи в судове засідання не прибули, хоча про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, позивач подав клопотання про розгляд справи без його участі, апеляційну скаргу підтримує повністю, згідно з ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій, тому колегія суддів вважає можливим проведення розгляду справи в їх відсутності за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів, згідно з ч.4 ст.229 КАС України без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою інспектора сектору реагування патрульної поліції Камінь-Каширського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Шептура В. В. від 30 січня 2021 року серії БАА №784365, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП та накладено штраф, у розмірі 255 грн. за те, що він, 30 січня 2021 року, о 00 год. 18 хв., в м. Камінь-Каширський на площі Культури Волинської області, керуючи автомобілем марки «Фольксваген Пасатт» р/н НОМЕР_1 , здійснив зупинку на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив вимоги пункту 15.9 Правил дорожнього руху України, яким заборонено зупинку ближче 30 м. від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає ближче 30 м. від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся з позовом в суд.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, підтверджується відеофіксуванням нагрудною відеокамерою поліцейського, чим спростовуються твердження позивача про те, що він вказаного правопорушення не вчиняв.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п.15.9 (е) Правил дорожнього руху зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Ч.1 ст.122 КУпАП (в редакції на час вчинення правопорушення) передбачала, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів зазначає, що відповідач, як на обставини вчинення позивачем поставленого у вину правопорушення, покликається на складену ним постанову у справі про адміністративне правопорушення та на долучений до матеріалів справи диск з відеофіксацією події.

Разом з тим, колегія суддів щодо долученого відповідачем до матеріалів справи диску з відеофіксацією події як доказ на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП 30 січня 2021 року зазначає наступне.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» роз`яснено судам, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч.1-3 ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Зі змісту оскаржуваної постанови не вбачається посилання на будь-який технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався) у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, що свідчить про недотримання відповідачем вимог ч.3 ст.283 КУпАП.

Таким чином, враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, зі змісту положень статті 73 КАС України, такий не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 524/5536/17, від 30 травня 2018 року у справі № 337/3389/16, від 17 липня 2019 року у справі №295/3099/17, від 27 лютого 2020 року у справі № 344/4629/16-а, від 05 березня 2020 року у справі № 607/7987/17.

Аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів вважає, що постанова серії БАА №784365 від 30 січня 2021 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, не відповідає встановленим вимогами та критеріям закріпленим ч.2 ст.2 КАС України, а тому підлягає скасуванню.

Разом з тим, суд першої інстанції не звернув увагу на ці обставини та не надав відповідної оцінки.

Ч.3 ст. 286 КАС України передбачає, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, належними та допустимими доказами, а тому постанова відповідача серії БАА №784365 від 30 січня 2021 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є підставними та спростовують відповідні висновки суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим відповідно до вимог ст.317 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.229, 242, 243, 250, 268, 272, 286, 308, 310, 313, 315, 317, 321, 322, 325 КАС, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 18 лютого 2021 року у справі № 166/145/21 скасувати та прийняти постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора сектору реагування патрульної поліції Камінь-Каширського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Шептура Віталія Володимировича серії БАА №784365 від 30 січня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 24 березня 2021 року.