Справа № 240/21047/20
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2021-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 111060000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Черноліхова С.В.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про зобов`язання вчинити дії,
В обгрунтування своїх вимог зазначає, що вказана заборгованість підлягає списанню як безнадійна (стягнення якої стало неможливим у зв`язку з дією обставин непереборної сили) на підставі статті 101 Податкового кодексу України, Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10 жовтня 2013 року №577, оскільки проживав у м. Ровеньки Луганської області, яке віднесено до зони проведення антитерористичної операції.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 12 січня 2021 року дану справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Ухвалою суду від 02 лютого 2021 року дану справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 16 лютого 2021 року.
16 лютого 2021 року Житомирським окружним адміністративним судом постановлено ухвалу про заміну відповідача з Головного управління ДФС у Житомирській області на його правонаступника Головне управління ДПС у Житомирській області. Призначено відкрите судове засідання на 02 березня 2021 року.
02 березня 2021 року засідання відкладено на 16 березня 2021 року за клопотанням відповідача.
16 березня 2021 року суд постановив ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про подальший розгляд справи у письмовому провадженні.
Позивач і представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити повністю.
Представник відповідача до суду не прибув. У відзиві на позов просив у його задоволенні відмовити, оскільки платник не звернувся у встановленому порядку до податкового органу за місцем своєї реєстрації із заявою про списання боргу з єдиного соціального внеску, не надав документів на підтвердження форс-мажорних обставин, сума боргу, яку позивач просить списати, перевищує максимально допустимий поріг.
Заслухавши пояснення позивача і його представника, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши наведені сторонами доводи, суд дійшов наступного висновку.
Встановлено, що ОСОБА_1 як фізична особа-підприємець зареєстрований виконавчим комітетом Ровенківської міської ради Луганської області 24 лютого 1993 року, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
19 лютого 2020 року позивачеві надано статус внутрішньо переміщеної особи з фактичним місцем проживання: АДРЕСА_2 .
На свої звернення до Головного управління ДПС у Житомирській області про списання заборгованості як безнадійної внаслідок обставин непереборної сили отримав відмови від 20 липня 2020 року, 17 серпня 2020 року, 21 серпня 2020 року, мотивовані ненадання сертифіката Торгово-промислової палати України.
Вважаючи такі відмови протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд дійшов наступного висновку.
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Підпунктом "ж" підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що безнадійна заборгованість - заборгованість, стягнення якої стало неможливим у зв`язку з дією обставин непереборної сили, стихійного лиха (форс-мажорних обставин), підтверджених у порядку, передбаченому законодавством.
Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до пункту 101.1 статті 101 Податкового кодексу України, списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.
Підпунктом 101.2.4 пункту 101.2 статті 101 Податкового кодексу України встановлено, що під терміном "безнадійний" розуміється податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).
Пунктом 101.5 статті 101 Податкового кодексу України регламентовано, що контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до підпункту 4 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку № 577 під терміном "безнадійний податковий борг" слід розуміти податковий борг платника податків, що виник унаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).
Такий факт непереборної сили підтверджується, зокрема, Торгово-промисловою палатою України - про настання обставин непереборної сили чи стихійного лиха на території України.
Пунктом 3.1 розділу ІІІ Порядку № 577 передбачено, що визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами доходів і зборів, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів (далі - ІС) станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.
Згідно з пунктом 3.2 розділу ІІІ Порядку № 577, днем виникнення безнадійного податкового боргу вважається, зокрема, у випадку, визначеному в підпункті 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - день, що настає за граничним терміном погашення грошових зобов`язань за період, на який припадає дата, зазначена в документі, що засвідчує факт непереборної сили.
У розділі IV Порядку № 577 закріплено, що у випадках, передбачених підпунктом 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем обліку безнадійного податкового боргу та/або за місцем обліку такого платника з письмовою заявою, в якій зазначаються суми податків та зборів, що підлягають списанню. До заяви обов`язково додаються документи, зазначені в підпункті 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, які підтверджують, що податковий борг вважається безнадійним.
За результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Рішення про списання безнадійного податкового боргу складається у двох примірниках: перший - для платника податків, другий - для органу доходів і зборів.

В інших випадках, передбачених підпунктами 1, 2, 3, 5 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, орган доходів і зборів здійснює процедури щодо проведення списання безнадійного податкового боргу відповідно до вимог пункту 4.2 цього розділу.

Структурний підрозділ органу доходів і зборів, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації (розрахунку) за звітний (податковий) квартал.

Рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до ІС не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.

Статтею 1 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02 вересня 2014 року № 1669-VII (далі - Закон № 1669-VII) визначено, що:

період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України;

територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

На час вирішення справи Президентом України Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не приймався, тобто, період проведення антитерористичної операції триває.

Згідно зі статтею 10 Закону № 1669-VII, протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, який підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Відповідно до частин першої-третьої статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1669-VII, цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення. Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Статтею 11 Закону № 1669-VII, Торгово-промисловій палаті України надано право засвідчувати форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видавати сертифікати про такі обставини.

Отже, списання податкового боргу, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), здійснюється виключно за наявності сертифікату Торгово-промислової палати України.

Як вбачається з матеріалів справи, у позивача наявний сертифікат від 18 грудня 2020 року № 3100-20-2005 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданий Торгово-промисловою палатою України, який засвідчує позивачу настання форс-мажорних обставин відповідно до пунктів 100.4-100.5 статті 100 Податкового кодексу України щодо обов`язку сплатити єдиного соціального внеску за період з серпня 2015 року по лютий 2020 року.

Проте, позивачем до заяв про списання безнадійного податкового боргу у липні-серпні 2020 року сертифікат від 18 грудня 2020 року № 3100-20-2005 не надався, отже при відмові у задоволенні таких заяв вказаний сертифікат разом із ними не розглядався.

Суд зазначає, що встановлення причинно-наслідкового зв`язку між обставинами непереборної сили з виникненням податкового боргу, тобто визнання його безнадійним, є компетенцією суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) за результатами розгляду заяви та наданих документів.

З матеріалів справи слідує, що до своїх заяв про списання боргу сертифікат Торгово-промислової палати України позивачем не надавався, тому відмовляючи позивачу у списанні заборгованості, як безнадійної, відповідач діяв з повним дотриманням меж, порядку та способу дій, визначених законом, та не допустив порушення заявлених прав позивача. Відтак відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Згідно зі статтею 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 139, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м. Житомир, 10003, ) про зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Черноліхов