Справа № 640/18212/19
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2021-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

24 березня 2021 року м. Київ№ 640/18212/19
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Гарник К.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Інноваційні Кабельні Рішення»

до Антимонопольного комітету України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південна залізниця»

про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Інноваційні Кабельні Рішення» (далі по тексту - позивач), адреса: 04053, місто Київ, провулок Киянівський, будинок 3-7, офіс 212 до Антимонопольного комітету України (далі по тексту - відповідач), адреса: 03035, місто Київ, вулиця Митрополита Василя Липківського, будинок 45, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південна залізниця» (далі по тексту - третя особа), адреса: 61052, Харківська область, місто Харків, вулиця Євгена Котляра, будинок 7, в якій позивач просить:

- визнати протиправним і скасувати рішення №12681-р/пк-пз від 10 вересня 2019 року Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель;

- зобов`язати Постійно діючу адміністративну колегію Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель повторного розглянути скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інноваційні Кабельні Рішення» від 26 серпня 2019 року №UA-2019-07-12-000725-a.c2 щодо порушення замовником Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» порядку проведення процедури закупівлі.

Підставами позову позивач вказує порушення його прав внаслідок прийняття оскаржуваного рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 жовтня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 листопада 2019 року клопотання Антимонопольного комітету України про розгляд справи в судовому засіданні за правилами загального позовного провадження у справі залишити без задоволення.

Розпорядженням керівника апарату Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 березня 2021 року №287 адміністративна справа №640/18212/19 передана на повторний автоматичний розподіл між суддями у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Патратій О.В.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду адміністративної справи №640/18212/19 визначено суддю Окружного адміністративного суду міста Києва Гарника К.Ю.

Враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для прийняття даної адміністративної справи до свого провадження та, з урахуванням положень статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України не вбачає підстав для здійснення розгляду даної адміністративної справи спочатку, у зв`язку з чим, на стадії прийняття справи до свого провадження суд вважає за можливе вирішити питання щодо наявності підстав для закриття провадження у справі.

Так, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південна залізниця» опубліковано оголошення №UA-2019-07-12-000725-а про проведення закупівлі, предмет закупівлі: «Код ДК 021:2015:44320000-9- Кабелі та супутня продукція (провід неізольований), очікуваною вартістю 11 354 280,00 грн (з ПДВ).

Позивачем подано тендерну пропозицію з метою участі в даній публічній закупівлі, яка рішенням замовника, оформленого протоколом засідання тендерного комітету із закупівлі матеріально-технічних ресурсів та продуктів харчування від 21 серпня 2019 року №375/3, відхилена.

Не погоджуючись з рішенням замовника, позивач оскаржив його до Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель, проте, за результатами розгляду скарги відповідачем прийнято рішення №12681-р/пк-з від 10 вересня 2019 року про відмову у задоволенні скарги позивача, що стало підставою для звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Вирішуючи питання про наявність підстав для закриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Так, у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Предметом спору у даній справі, як вже було зазначено, є рішення Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель, яким позивачу, як учаснику процедури закупівлі робіт №UA-2019-07-12-000725-а, відмовлено у задоволенні його скарги про порушення замовником законодавства у сфері публічних закупівель.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Тобто, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

У пункті 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

При цьому слід зазначити, що участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий, однак, сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Більш того, під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та (або) інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі та визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть, тобто зміст, і характер даного спору.

Відповідно до статті 27 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративні справи з приводу оскарження нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, міністерства чи іншого центрального органу виконавчої влади, Національного банку України чи іншого суб`єкта владних повноважень, повноваження якого поширюються на всю територію України, крім випадків, визначених цим Кодексом, адміністративні справи з приводу оскарження рішень Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель та рішень у сфері державної допомоги суб`єктам господарювання, адміністративні справи за позовом Антимонопольного комітету України у сфері державної допомоги суб`єктам господарювання, адміністративні справи, відповідачем у яких є дипломатичне представництво чи консульська установа України, їх посадова чи службова особа, а також адміністративні справи про оскарження актів, дій чи бездіяльності органу, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів, та про анулювання реєстраційного свідоцтва політичної партії, про заборону (примусовий розпуск, ліквідацію) політичної партії вирішуються окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

Водночас, згідно пункту 7 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов`язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності.

Отже, як норми Господарського процесуального кодексу України, так і норми Кодексу адміністративного судочинства України передбачають розгляд окремих категорій справ за участю органу державної влади - Антимонопольного комітету України поза межами адміністративного судочинства.

Як вбачається з веб-сайту Prozorro (https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-07-12-000725-a) 09 жовтня 2019 року на вказаному сайті було опубліковано повідомлення про укладення договору між Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південна залізниця» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Еней» як переможцем процедури закупівлі.

Сканкопії такого договору, разом зі змінами до нього прикріплені до веб-сторінки відповідної процедури закупівлі.

Статус самої процедури публічної закупівлі № UA-2019-07-12-000725-а визначено як "завершена".

Велика палата Верховного Суду у своїй постанові від 14 травня 2019 року у справі №918/843/17 зазначила, що орган виконавчої влади або місцевого самоврядування у відносинах щодо організації та порядку проведення торгів (тендеру) діє як суб`єкт владних повноважень і спори щодо оскарження рішень чи бездіяльності цих органів до виникнення договірних правовідносин між організатором та переможцем цього тендеру відносяться до юрисдикції адміністративних судів. Проте після укладення договору між організатором конкурсу та його переможцем спір щодо правомірності рішення тендерного комітету підлягає розгляду в порядку цивільного (господарського) судочинства, оскільки фактично зачіпає майнові інтереси переможця торгів.

За наведених обставин, приходжу до висновку, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та має розглядатися в порядку господарського судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у справі «Занд проти Австрії» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

З аналізу наведених вище норм слідує, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі і обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від основного принципу господарського судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини 1 статті 6 вищезгаданої Конвенції.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі.

Також, частиною 2 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Керуючись частиною 2 статті 19, статтею 32, пунктом 1 частини 1 статті 238, статтями 239, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Прийняти до провадження адміністративну справу №640/18212/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інноваційні Кабельні Рішення» до Антимонопольного комітету України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

2. Закрити провадження у справі №640/18212/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інноваційні Кабельні Рішення» до Антимонопольного комітету України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Інноваційні Кабельні Рішення» право на звернення з вказаними позовними вимогами до відповідного господарського суду.

4. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Інноваційні Кабельні Рішення», що повторне звернення до Окружного адміністративного суду міста Києва зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Інноваційні Кабельні Рішення» (04053, місто Київ, провулок Киянівський, будинок 3-7, офіс 212, ) через відповідний орган Державної казначейської служби України судовий збір в сумі 1921,00 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 копійок), який сплачений на наступні платіжні реквізити: УК у Печерському районі/Печерський район, код отримувача (код ЄДРПОУ) - 38004897, рахунок отримувача - 4021, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030101, згідно платіжного доручення №43 від 23 вересня 2019 року.

5. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Інноваційні Кабельні Рішення» (04053, місто Київ, провулок Киянівський, будинок 3-7, офіс 212, ) через відповідний орган Державної казначейської служби України судовий збір в сумі 1921,00 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 копійок), який сплачений на наступні платіжні реквізити: УК у Печерському районі/Печерський район, код отримувача (код ЄДРПОУ) - 38004897, рахунок отримувача - 4021, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030101, згідно платіжного доручення №44 від 23 вересня 2019 року.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник