Справа № 620/4158/20
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя (судді) першої інстанції: Ткаченко О.Є.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2021 року Справа № 620/4158/20

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України

в Чернігівській області

про визнання протиправним та скасування рішення

і зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.
ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі відповідач) про:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного Управління Пенсійного Фонду України в Чернігівській області від 24.09.2020 №3510-4086/ш-02/82500/20, оформлене протоколом № 807015 від 28.08.2020, про відмову у перерахунку пенсії в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, як члену сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни відповідно до статті 15 Закону України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту» №3551 -XII;

- зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, як члену сім`ї загиблого(померлого) ветерана війни відповідно до статті 15 Закону України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту» № 3551-ХІІ.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року адміністративний позов було задоволено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що право позивачки на перерахунок пенсії в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, як члену сім`ї загиблого(померлого) ветерана війни відповідно до статті 15 Закону України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту» № 3551-ХІІ підтверджується матеріалами справи і суд наділений повноваженнями саме зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачки в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, як члену сім`ї загиблого(померлого) ветерана війни відповідно до статті 15 Закону України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту» № 3551-ХІІ.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що позивачка на має права на перерахунок її пенсії за спірною надбавкою, оскільки вона не перебувала в зареєстрованому шлюбі із ветераном війни, а проживання однією сім`єю, на переконання апелянта, права таку надбавку не дає.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2021 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Позивачка подала відзив на апеляційну скаргу, в якій просить залишити таку скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів апелянта та правильності висновків суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 21.08.2020 позивачка звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, яка має підвищуватися на 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, як члену сім`ї загиблого(померлого) ветерана війни.

До вказаної заяви позивачкою було додано копію посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни серії НОМЕР_1 від 17.10.2000; копію дубліката посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни від 13.08.2019 серії НОМЕР_2 ; копію свідоцтва про народження доньки ОСОБА_2 від 12.02.1988; копію свідоцтва про встановлення батьківства ОСОБА_3 до доньки ОСОБА_2 від 12.02.1988; копію свідоцтва про зміну прізвища ОСОБА_1 з прізвища ОСОБА_4 від 12.02.1988; копію рішення Деснянського районного народного суду м. Чернігова від 18.12.1981 про встановлення батьківства ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та факту проживання однією сім`єю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ; копію довідки Чернігівського обласного військового комісаріату № ФЧ-31379 від 09.01.1989 про те, що ОСОБА_1 є пенсіонером МО СРСР та отримує пенсію за загиблого в Афганістані 31.08.1980 чоловіка ОСОБА_3 .

Крім того, рішенням Деснянського районного народного суду м. Чернігова від 18.12.1981 № 2-1892/81 встановлений факт проживання однією сім`єю позивачки та загиблого ОСОБА_3 .

Листом від 25.09.2020 № 3510-4086/Ш-02/82500/20 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повідомило позивачку, що протоколом від 28.08.2020 № 807015 останній відмовлено у здійсненні такого перерахунку з підстав відсутності документів, які підтверджують родинні стосунки між позивачкою та загиблим ОСОБА_3 .

Позивачка не погоджуючись з протиправною відмовою відповідача здійснити перерахунок пенсії, яка має підвищуватися на 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, як члену сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, звернулася до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551 (далі Закон № 3551), постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» від 28.12.2011 № 1381 (далі Постанова № 1381).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 10 Закону № 3551 чинність цього Закону поширюється на сім`ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.

До членів сімей загиблих (тих, які пропали безвісти) військовослужбовців, партизанів та інших осіб, зазначених у цій статті, належать: утриманці загиблого або того, хто пропав безвісти, яким у зв`язку з цим виплачується пенсія; батьки; один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні; діти, які не мають (і не мали) своїх сімей; діти, які мають свої сім`ї, але стали особами з інвалідністю до досягнення повноліття; діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти.

Відповідно до частини 4 статті 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» членам сімей, зазначеним у пункті 1 статті 10 цього Закону, а також дружинам (чоловікам) померлих осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни, які не одружилися вдруге, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на пенсії як члену сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни згідно з частиною IV додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.1994 № 94 «Про порядок надання пільг, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», документами, на підставі одного з яких надаються пільги, передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», є, зокрема, пенсійне посвідчення (при наявності штампу чи відповідного запису «Україна. Сім`я загиблого» або «Україна. Дружина (чоловік) померлого інваліда (учасника Вітчизняної війни)», або довідки, видані органами Міністерства оборони, Міністерства внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Міністерства з питань надзвичайних ситуацій, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки, Управління державної охорони, Міністерства соціального захисту населення.

Положеннями пункту 7 вказаної постанови визначено, що громадянам, які набули статусу ветерана війни або особи, яка має особливі заслуги перед Батьківщиною, та особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», після прийняття цього Закону, пільги надаються з дня звернення.

Частиною 5 статті 45 Закону № 1058 закріплено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа (ч. 4 ст. 45 Закону № 1058-ІV).

Відповідно до статті 46 Закону № 1058-ІV нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми не отриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Пунктом 3.1 Постанови № 1381 установлено доплату до підвищення, яке встановлюється до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до частини четвертої статті 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»: членам сімей осіб, зазначених у пункті 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а також дружинам (чоловікам) померлих осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни, які не одружилися вдруге.

Висновки суду апеляційної інстанції.
Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що законодавством регламентовано спеціальну соціальну виплату для членів сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, зокрема дружини.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що матеріалами справи та, зокрема, документами, які подавалися позивачем при зверненні до відповідача підтверджується факт проживання нею однією сім`єю із загиблим ветераном війни ОСОБА_3 .

Разом з тим, доводи апелянта про те, що позивачка не перебувала в зареєстрованому шлюбі із вказаною особою, апеляційний суд приймає до уваги, але зазначає, що в даному випадку слід звернути увагу на те, що 17.10.2000 позивачці було видано посвідчення, в якому, зокрема, указано, що його пред`явник має право на пільги, установлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни.

При цьому, вказане посвідчення недійсним не визнавалося та є чинним.

Також, досліджуючи наведені доводи апеляційної скарги судова колегія зазначає, що з аналізу норм Конституції України та Сімейного кодексу України, убачається, що особи, які перебувають у фактичному (цивільному) шлюбі (проживають тривалий час однією сім`єю) набувають ті самі права та обов`язки, що й особи, шлюб яких зареєстрований у порядку, визначеному законодавством.

При цьому, колегія суддів також приймає до уваги правовий підхід, закладений ЄСПЛ при вирішенні справи «Сутяжник проти РФ» (рішення від 25.04.2018) та застосований Верховним Судом у справах №№ 826/5575/17, 910/10616/17, відповідно до якого надмірне прагнення до чистоти, переваги форми над змістом є правовим пуризмом.

Згідно зі ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи викладені обставини та докази у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності у позивача права на перерахунок пенсії в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність як члену сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни відповідно до статті 15 Закону № 3551-ХІІ та порушення такого права відповідачем.

Аналізуючи всі доводи апелянта, судова колегія також враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року без змін.

Розподіл судових витрат.
Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 23 березня 2021 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

А.Г. Степанюк