Справа № 493/1306/16-а
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2021-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 березня 2021 р.м.ОдесаСправа № 493/1306/16-а

Категорія: Головуючий в 1 інстанції: Нікітішин В.П.
Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 5 квітня 2017р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Балтському районі Одеської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016р. ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до УПФУ в Балтському районі Одеської області, в якому просив:

- визнати протиправними дії УПФУ в Балтському районі Одеської області щодо відмови у перерахунку його пенсії з 90% від суми місячного заробітку згідно довідки прокуратури Одеської област за №429 від 28.03.2016р.;

- рішення УПФУ в Балтському районі Одеської області за №141113 від 4.08.2016р. про відмову у перерахунку пенсії скасувати;

- зобов`язати УПФУ в Балтському районі Одеської області провести йому перерахунок пенсії з 1.01.2016р. відповідно до ст.50-1 ЗУ "Про прокуратуру" в редакції від 15.01.2011р., виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку вказаного в цій довідці без обмеження пенсії максимальним розміром.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 28.07.2016р. він звернувся до УПФУ в Балтському районі Одеської області із заявою та відповідними документами для перерахунку вже призначеної йому пенсії.

Проте, рішенням УПФУ в Балтському районі Одеської області за №141113 від 1.08.2016р. позивачу відмовлено у проведенні перерахунку пенсії.

Позивач не погодився із вказаним рішенням та звернувся в суд із відповідним позовом.

Так, постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 5.04.2017р. скасовано судове рішення першої інстанції та прийнято нове рішення, яким відмовлено позивачу у задоволенні позовних вимог.

В подальшому, Постановою Верховного суду від 27.09.2018р. касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 5.04.2017р. - без змін.

10.01.2020р. ОСОБА_1 подав заяву до П`ятого апеляційного адміністративного суду про перегляд за виключними обставинами постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 5.04.2017р., у зв`язку із тим, що Другим сенатом Конституційного суду України 13.12.2019р. ухвалено рішення за №7-р(ІІ)/2019 у справі за №3-209/2018(2413/18,2807/19) щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення ч.20 ст.86 ЗУ "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. за №1697-VII, та у відповідності до якого положення ч.20 ст.86 ЗУ Про прокуратуру визнано не конституційними.

В поданій заяві ОСОБА_1 просив постанову апеляційного суду скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

У березні 2020р. ОСОБА_1 подавав клопотання про зупинення розгляду даної справи.

В обґрунтування клопотання про зупинення провадження у справі ОСОБА_1 зазначав, що ухвалою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі за №808/1628/18 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду щодо вирішення питання щодо дії рішення Конституційного Суду України у часі та за колом осіб, щодо ознак виключної правової проблеми.

Так, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2020р. провадження у даній справі було зупинено.

В подальшому, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021р. провадження у справі поновлено та призначено до розгляду вищезазначену заяву в порядку письмового провадження, у зв`язку із усуненням підстав для зупинення провадження по даній справі.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 5 квітня 2017р., колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Положеннями ч.1 ст.361 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто, зокрема, за виключними обставинами.

У відповідності до п.1 ч.5 ст.361 КАС України, підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Приписами ч.6 ст.361 КАС України визначено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

За правилами ч.1,2 ст.365 КАС України, заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених ч.2, п.1,2 ч.5 ст.361 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині 1 цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

Відповідно до ч.4 ст.368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду. Частиною п`ятою вказаної статті встановлено, що за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами Верховний Суд може також скасувати судове рішення (судові рішення) повністю або частково і передати справу на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції.

Апеляційний суд зазначає, що положення п.1 ч.5 ст.361 КАС України містять імперативний припис, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки за умови, якщо таке рішення суду ще не виконане.

При цьому, судова колегія звертає увагу на те, що словосполучення «ще не виконане», яке вживається у п.1 ч.5 ст.361 КАС України не передбачає множинного тлумачення або множинного його розуміння, а також «розширеного тлумачення». Вказана процесуальна норма має імперативний характер, є чіткою та не може бути застосована інакше ніж це передбачено процесуальним законодавством.

Як вбачається із матеріалів справи, що із заявою про проведення перерахунку пенсії, у зв`язку із збільшенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, позивач звернувся до пенсійного органу 28.07.2016р., але з 1.01.2015р. ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (в редакції Закону №76-VІІІ від 28.12.2014р., чинного з 1.01.2015р.) не передбачала умов та порядку перерахунку пенсій працівниками прокуратури, а лише делегувала КМУ повноваження щодо визначення умов та порядку перерахунку пенсій працівниками прокуратури (ч.18 ст.50-1 вказаного закону), у зв`язку із чим позивачу було відмовлено у задоволенні його заяви. Не погодившись із вказаними діями пенсійного органу, ОСОБА_1 звернувся в суд із відповідним позовом.

Так, постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 2.12.2016р. позов ОСОБА_1 був задоволений.

В подальшому, постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 5.04.2017р. було скасовано зазначену постанову Котовського міськрайонного суду Одеської області від 2.12.2016р. та прийнято нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Так, апеляційний суд приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог посилався на те, що із набранням чинності 15.07.2015р. ЗУ «Про прокуратуру» за №1697-VII від 14.10.2014р. втратили чинність, окрім іншого, положення ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» за №1789-ХІІ, які передбачали можливість перерахунку пенсії на підставах та умовах, визначених КМУ.

Також, апеляційний суд зазначив і про те, що на час виникнення спірних правовідносин (28.07.2016р.) положення ч.20 ст.86 ЗУ «Про прокуратуру» за №1697-VII від 14.10.2014р. (в редакції Закону №76-VІІІ від 28.12.2014р., які не визнані неконституційними) не передбачали умов та порядку перерахунку пенсій працівниками прокуратури, а лише делегували КМУ повноваження щодо визначення умов та порядку перерахунку пенсій працівниками прокуратури. Поряд з цим, Одеський апеляційний адміністративний суд звернув увагу на те, що на час звернення позивача за перерахунком пенсії КМУ не було прийнято нормативно-правового акту, яким були б визначені умови та порядок перерахунку пенсій, призначених як за ЗУ «Про прокуратуру» за №1789-ХІІ від 5.11.1991р. та і за ЗУ «Про прокуратуру» за №1697-VII від 14.10.2014р..

Судова колегія зазначає, що в подальшому, рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019р. за №7-р(ІІ)/2019 визнані такими, що не відповідають Конституції України положення ч.20 ст.86 ЗУ «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. за №1697VII зі змінами, якими передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються КМУ.

Пунктом 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019р. №7-р(ІІ)/2019 встановлено, що положення ч.20 ст.86 ЗУ «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. №1697VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019р. №7-р(ІІ)/2019 встановлений порядок виконання цього рішення:

- ч.20 ст.86 ЗУ «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. №1697VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- ч.20 ст.86 ЗУ «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. №1697VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

« 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Отже, положення ч.20 ст.86 ЗУ «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. №1697-VII, які передбачають умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, застосовуються з 13.12.2019р., та не поширюють свою дію на правовідносин, які виникли до 12.12.2019р. включно.

За відсутності з 1.01.2015р. умов та порядку для проведення перерахунку пенсії призначеної за ЗУ «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 5.11.1991р. та втрату чинності ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» за №1789-ХІІ від 5.11.1991р. (в частині, якою КМУ було надано повноваження визначати умови та порядок проведення перерахунку пенсій призначених за цим законом), апеляційний суд вважає правильним висновок, викладений у постанові Одеського апеляційного адміністративного суду від 5.04.2017р. про правомірність дій пенсійного органу та прийнятого ним рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії.

При цьому, судова колегія зазначає, що оскільки постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 5.04.2017р. у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено, то таке рішення не може вважатись невиконаним, в розумінні положень п.1 ч.5 ст.361 КАС України, оскільки таке рішення не передбачає примусового його виконання.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.12.2019р. у справі за №808/2492/18, від 19.11.2018р. у справі за №755/4893/18 (755/18431/15-а), від 12.11.2020р. у справі за №805/550/16-а, від 19.02.2021р. у справі за №808/1628/18.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 5 квітня 2017р. у даній справі.

Керуючись ст. ст. 19, 92 Конституції України, ст. ст. 2-12, 242, 248, 308, 311, 321, 325, 327-329, 361, 368, 369 КАС України, суд -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 5 квітня 2017р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Балтському районі Одеської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 5 квітня 2017р. у справі №493/1306/16-а залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя Ю.М. Градовський

Судді А.В. Крусян

О.В. Яковлєв