Справа № 200/3405/19-а
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2021-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

26 березня 2021 р. Справа №200/3405/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Логойди Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі за її позовом до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2019 року, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено: визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 жовтня 2016 року: зобов`язано Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 і сплатити заборгованість по ній з 01 жовтня 2016 року. Вказаним судовим рішенням також стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь державного бюджету України судовий збір в сумі 768,40 грн.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2019 року апеляційну скаргу Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області повернуто особі, яка її подала.

Отже, судове рішення в даній справі набрало законної сили 02 липня 2019 року.

Після повернення справи до суду першої інстанції, що відбулося 12 липня 2019 року, для виконання судового рішення Донецьким окружним адміністративним судом 30 липня 2019 року видано виконавчий лист.

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій зазначала, що на теперішній час вказане судове рішення Покровським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області фактично не виконано, заборгованість не сплачена, а лише проведено нарахування пенсії за період з 01 березня 2016 року по 31 липня 2019 року в сумі 94660,45 грн.

Між тим, відповіддю від 06 листопада 2020 року № 0581-03-8/17126 на запит її адвоката Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повідомило, що ним на виконання рішення суду було проведено нарахування пенсії з 01 жовтня 2016 року та поновлено пенсійній виплати з серпня 2019 року в місячному розмірі 3744,31 грн., однак виплата заборгованості по пенсії за рішенням суду не здійснена, оскільки не передбачена бюджетом Пенсійного фонду України і потребує додаткового фінансування.

Також позивач зазначала, що управлінням надана інформація про заборгованість з пенсійних виплат за період з 01 березня 2016 року по 31 липня 2019 року, яка склала 94660,45 грн.

Вважала, що відповідачем судове рішення виконано не в повному обсязі.

У зв`язку з наведеним, просила встановити судовий контроль за виконанням судового рішення, а саме зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, що прийнято в даній справі.

Відповідач подав заяву («відповідь на заяву»), в якій, заперечуючи проти поданої позивачем заяви, просив в її задоволенні відмовити.

Позивач подала клопотання про розгляд заяви без її участі та без участі її представника.

В судове засідання представники інших осіб, які беруть участь у вирішенні заяви, не з`явилися, про дату, час і місце її розгляду повідомлялися належним чином. Неприбуття у судове засідання таких осіб не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши заяву суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження адміністративних судів, порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначені Кодексом адміністративного судочинства України (ст. 1 Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Адміністративне судочинство - діяльність адміністративних судів щодо розгляду і вирішення адміністративних справ у порядку, встановленому цим Кодексом (п. 5 ч. 1 ст. 4 вказаного Кодексу).

Спір в даній справі розглянутий і вирішений судом шляхом ухвалення судового рішення, яке набрало законної сили.

Статтею 1291 Конституції України визначено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Питання судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах віднесено до процесуальних питань, що пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, і врегульовано ст. 382 розд. IV Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 8 ст. 382 Кодексу судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу (яка визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця).

Отже, встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, про що просив позивач, є правом суду, а не обов`язком, яке не виключає існування принципу обов`язковості судового рішення, згідно з яким судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (ст. 1291 Конституції України, ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України).

Аналогічні висновки щодо застосування норм права (що таке зобов`язання суб`єкта владних повноважень є правом, а не обов`язком суду) викладені в постанові Верховного Суду від 25 липня 2018 року в справі №823/1265/16, які відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

З огляду на наведене суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення поданої заяви.

Крім того, позивач не позбавлений можливості примусового виконання судового рішення, що в таких категоріях справ як ця покладено на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) (ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в даній адміністративній справі відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і окремо від рішення суду першої інстанції оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 26 березня 2021 року.

Суддя Т.В. Логойда