Справа № 200/776/21-а
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2021-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2021 р. Справа№200/776/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стойки В.В. розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в якому позивач просив:

визнати протиправним та скасувати рішення Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 3511 від 10.09.2020 про відмову у переході з пенсії по втраті годувальника відповідно до ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пенсію за віком відповідно до ЗУ Про державну службу ОСОБА_1 ;

зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву №3511 від 09.09.2020 року про переведення з пенсії по втраті годувальника відповідно до ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пенсію за віком відповідно до ЗУ Про державну службу;

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 25.11.1997 отримувала пенсію по інвалідності, згідно Закону України Про державну службу, з 01.12.2000 переведено на пенсію по інвалідності 3 групи загального захворювання, відповідно до статті 25 Закону України Про пенсійне забезпечення, з 11.08.2008 переведено на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, згідно статті 36 Закону України Про пенсійне забезпечення, з 30.09.2011 переведено на пенсію по інвалідності, згідно статті 30 Закону України Про пенсійне забезпечення, з 03.10.2011 переведено на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, згідно статті 36 Закону України Про пенсійне забезпечення. 09.09.2020 року позивач звернулася до відповідача із заявою про переведення з пенсії по втраті годувальника на пенсію за віком відповідно до Закону України Про Державну службу, проте в переведенні було відмовлено на підставі того, що позивачеві 25.11.1997 вже призначалася пенсія по інвалідності відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 № 3723-ХІІ.

Позивач вважає, що дії відповідача щодо нездійснення переходу позивача з одного виду пенсії на інший, нездійснення її перерахунку суперечать положенням Законів та порушують його права, просить задовольнити позовні вимоги.

У відзиві на адміністративний позов відповідач вказав на безпідставність позиції ОСОБА_2 та зазначив, що в задоволенні заяви про переведення з одного виду пенсії на інший відмовлено на законних підставах. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 25.01.2021 року прийнято до розгляду позовну і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Призначено засідання по справі.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведене, суд розглядає позовну заяву в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, відзиву, суд з`ясував наступні обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в установі відповідача.

Як не заперечується сторонами по справі, з 25.11.1997 позивачка отримувала пенсію по інвалідності згідно Закону України Про державну службу, з 01.12.2000 переведено на пенсію по інвалідності 3 групи загального захворювання, відповідно до статті 25 Закону України Про пенсійне забезпечення, з 11.08.2008 переведено на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, згідно статті 36 Закону України Про пенсійне забезпечення, з 30.09.2011 переведено на пенсію по інвалідності, згідно статті 30 Закону України Про пенсійне забезпечення. З 03.10.2011 переведено на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, згідно статті 36 Закону України Про пенсійне забезпечення.

09 вересня 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою №3511 про переведення з пенсії по втраті годувальника призначену відповідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу та надав всі необхідні документи.

Рішенням відповідача від 10.09.2020 було відмовлено у переведенні, оскільки позивач раніше вже отримував пенсію по інвалідності, згідно Закону України Про державну службу.

Вирішуючи спір по суті, суд керується такими нормами.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, передбачено Законом України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015.

Преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон 1058-IV) визначено, що цей Закон розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади, механізми функціонування системи страхування, визначає принципи, засади, механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 10, частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника) призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів.

З 01.05.2016 набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 7323-ХІІ від 16.12.1993 року.

Після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 899 «Про державну службу» зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723 «Про державну службу» лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 № 899 «Про державну службу», та мають передбачені ч. 1 ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723 «Про державну службу» вік і страховий стаж».

Всі ці умови наявні у позивачки на час звернення за призначенням пенсії відповідно до п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 № 899 «Про державну службу», а саме: а) стаж державної служби понад 20 років, б) страховий стаж понад 40 років; в) вік - 61 рік.

Після 01.05.2016, відповідно до ст. 90 нового Закону пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723.

Так, відповідно до п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 899 державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців,- визначених ст. 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723 у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 899 для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723 в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 899 передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, ст. 37 Закону № 3723 передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Суд вважає, що право на пенсію одержують зазначені в п.10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 № 899, які мають необхідний стаж державної служби, страховий стаж та відповідний вік і в жодному із зазначених вище Законів не зазначається, що таке право особа одержує при умові, що їм раніше пенсія за Законом України «Про державну службу» № 52 не призначалась.

Таким чином, рішення Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 3511 від 10.09.2020 про відмову у переході з пенсії по втраті годувальника відповідно до ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пенсію за віком відповідно до ЗУ Про державну службу ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню, а пенсійний орган слід зобов`язати призначити позивачці пенсію по віку відповідно до п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015, починаючи з дати звернення із заявою.

Відповіднодоч.1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позивачем при поданні позову позивачем сплачено судовий збір у сумі 908,00 грн., наведена сума відповідно підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (вул. Героїв праці, б. 6, м. Селидове, ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 3511 від 10.09.2020 про відмову ОСОБА_1 у переході з пенсії по втраті годувальника відповідно до ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пенсію за віком відповідно до ЗУ Про державну службу;

Зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 №3511 від 09.09.2020 року про переведення з пенсії по втраті годувальника відповідно до ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пенсію за віком відповідно до ЗУ Про державну службу з урахуванням висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (вул. Героїв праці, б. 6, м. Селидове, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) суму судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень, 00коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.В. Стойка