Справа № 489/2253/20
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2021-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2021 р.м.ОдесаСправа № 489/2253/20
Головуючий в 1 інстанції: Кирильчук О.І.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Кравця О.О.,

- Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу адвоката Гаврилка Олексія Олександровича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 лютого 2021 року, прийняте у складі суду судді Кирильчука О.І. в місті Миколаїв по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області, інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Миколаївській області Сидорова Ігоря Юрійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Ленінського районного суду м. Миколаєва із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Миколаївській області (далі - Відповідач-1, Управління), інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Миколаївській області Сидорова Ігоря Юрійовича (далі - Відповідач-2, інспектор Сидоров І.Ю.), в якому просив суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову серії ДПО18 № 567327 від 06.05.2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Миколаївській області Сидоровим І.Ю. за ч. 1 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), у вигляді штрафу в розмірі 1 020 грн. за порушення вимог ДСТУ 3587-97, ДСТУ 2644-94, ч. 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух», провадження у справі - закрити.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною та безпідставною, оскільки він правопорушення передбаченого за ч. 1 ст. 140 КУпАП не вчиняв, винним себе не вважає та взагалі, не є суб`єктом даного правопорушення. Разом з тим, функції підприємства міського електротранспорту визначені п. 1.6.1 Правил експлуатації трамвая та тролейбуса, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 10.12.1996 року № 103 (далі - Правила № 103) та не зобов`язують підприємства міського електротранспорту здійснювати ремонт дорожнього покриття, а зобов`язують їх вивчати умови безпеки руху на маршрутах міського електротранспорту та в межах своєї компетенції вживати заходів щодо усунення недоліків та перешкод для руху міського електротранспорту. За стан безпеки автомобільних доріг несуть відповідальність, зокрема Миколаївська міська рада та її виконавчий комітет, відповідно до ст. 6 Закону України «Про дорожній рух». Балансоутримувачем та замовником робіт щодо пошуку підрядників по здійсненню ремонту, реконструкції та благоустрою вулиць, автомобільних доріг, всієї вулично-шляхової мережі (ВШМ) м. Миколаєва виступає Департамент житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради. Комунальне підприємство Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс» (далі - КП ММР «Миколаївелектротранс») не належить до дорожньо-експлуатаційних організацій до обов`язків якої віднесено здійснення ремонту і утримання дорожніх об`єктів, що перебувають у загальнодержавній власності. У м. Миколаєві такою організацією є Комунальне підприємство «Експлуатаційно лінійне управління автодоріг» (далі - КП ММР «ЕЛУ автодоріг»).

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 лютого 2021 року по справі № 489/2253/20 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до Управління патрульної поліції в Миколаївській області, інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Миколаївській області Сидорова І.Ю. про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, адвокат Гаврилко О.О. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає його таким, що винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, та без повного з`ясування усіх обставин, які мають значення для справи, тому просить суд апеляційної інстанції скасувати його повністю та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що судом першої інстанції зроблено хибний висновок про те, що позов заявлено до неналежних Відповідачів, оскільки системний аналіз приписів ст. 222 КУпАП дає підстави вважати, що при розгляді справ про адміністративне правопорушення, зокрема передбачених ст. 140 КУпАП, належним відповідачем є саме відповідний орган (підрозділ) Національної поліції, а саме у даному випадку Управління патрульної поліції в Миколаївській області, тому на переконання скаржника, позов пред`явлено до належного відповідача.

Крім того, з приводу суті позовних вимог, апелянт звертає увагу на те, що в оскаржуваній постанові не було наведено жодного доказу, що саме Позивач, як посадова особа КП ММР «Миколаївелектротранс», повинна нести відповідальність за неналежне утримання вулично-шляхової мережі, а саме покриття міжколійного простору. Також не вказано, якими саме діями чи бездіяльністю Позивача, за яким місце та в який час ним допущено порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпеченням безпеки дорожнього руху при утриманні міжколійного простору, та якими доказами встановлено наявність у його діях складу адміністративного правопорушення. Постанова не містить даних, які саме вимоги ДСТУ 3587-97 було порушено та коли саме таке порушення було здійснено.

Більш того, сторона вважає, що у зв`язку з тим, що утримання, ремонт асфальтобетонного покриття в міжколійному просторі проїзної частини доріг та утримання вулично-шляхової мережі чинним законодавством України не віднесено до компетенції КП ММР «Миколаївелектротранс», Позивач, як виконуючий обов`язки директора КП ММР «Миколаївелектротранс», не може бути притягнутий до відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Управління патрульної поліції в Миколаївській області не погодилось з апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подало до апеляційного суду відзив на скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Дана справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Положеннями ч. 1 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 з 25.01.2019 року перебуває на посаді виконуючого обов`язки директора Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс» на підставі розпорядження Миколаївського міського голови № 22рк від 25.01.2019 року «Про покладення виконання обов`язків директора комунального підприємства Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс»» (а.с. 9).

16.04.2020 року інспекторами відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Миколаївській області, лейтенантом поліції Сидоровим І.Ю. та старшим лейтенантом поліції Бершацьким О.С. проведено обстеження ділянки вулично-шляхової мережі в міжколійному просторі та приляганні до трамвайних колій по вул. Потьомкінська в Центральному районі м. Миколаєва, та на наслідками якого було складено Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 16.04.2020 року (далі - Акт обстеження) (а.с. 26-33).

Відповідно до Акту обстеження, забезпечення безпечного експлуатаційного стану ділянки дороги (вулиці) покладено на КП ММР «Миколаївелектротранс», директор - ОСОБА_1 ..

Разом з цим, під час обстеження встановлено, що експлуатаційний стан обстеженої ділянки не відповідає вимогам п.п. 3.1.1, 3.1.2, 3.6.1-3.6.3 ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану» за такими показниками по вул. Потьомкінська від будинку № 30 до будинку № 138:

- напроти будинку № 33 покриття проїзної частини має вибоїни в міжколійному просторі та в приляганні до трамвайних колій площею 5м2 глибиною до 0,06м;

- напроти будинку № 37 покриття проїзної частини має вибоїни в міжколійному просторі та в приляганні до трамвайних колій площею 6м2 глибиною до 0,06м;

- напроти будинку № 41 покриття проїзної частини має вибоїни в міжколійному просторі та в приляганні до трамвайних колій площею 7м2 глибиною до 0,06м;

- напроти будинку № 43 покриття проїзної частини має вибоїни в міжколійному просторі та в приляганні до трамвайних колій площею 5м2 глибиною до 0,06м;

- напроти будинку № 45/47 покриття проїзної частини має вибоїни в міжколійному просторі та в приляганні до трамвайних колій площею 5м2 глибиною до 0,06м;

- напроти будинку № 51 покриття проїзної частини має вибоїни в міжколійному просторі та в приляганні до трамвайних колій площею 4м2 глибиною до 0,06м;

- напроти будинку № 53 покриття проїзної частини має вибоїни в міжколійному просторі та в приляганні до трамвайних колій площею 4м2 глибиною до 0,06м;

- напроти будинку № 55 покриття проїзної частини має вибоїни в міжколійному просторі та в приляганні до трамвайних колій площею 4м2 глибиною до 0,06м;

- напроти будинку № 81/83 покриття проїзної частини має вибоїни в міжколійному просторі та в приляганні до трамвайних колій площею 8м2 глибиною до 0,06м;

- напроти будинку № 85 покриття проїзної частини має вибоїни в міжколійному просторі та в приляганні до трамвайних колій площею 7м2 глибиною до 0,06м;

- напроти будинку № 91 покриття проїзної частини має вибоїни в міжколійному просторі та в приляганні до трамвайних колій площею 3м2 глибиною до 0,06м;

- напроти будинку № 93 покриття проїзної частини має вибоїни в міжколійному просторі та в приляганні до трамвайних колій площею 5м2 глибиною до 0,06м;

- напроти будинку № 104 покриття проїзної частини має вибоїни в міжколійному просторі та в приляганні до трамвайних колій площею 7м2 глибиною до 0,06м;

- напроти будинку № 105 до № 138 покриття проїзної частини має вибоїни в міжколійному просторі та в приляганні до трамвайних колій площею 35м2 глибиною до 0,06м.

На підставі вказаного Акту обстеження інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Миколаївській області Сидоровим І.Ю. винесено постанову серії ДПО18 № 567327 від 06.05.2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену за ч. 1 ст. 140 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 1 020 грн. за порушення п. 1.5. Правил дорожнього руху у зв`язку із невиконанням вимог ДСТУ 3587-97, ДСТУ 2644-94, ч. 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух» (а.с. 25).

Не погодившись із вказаною постановою про адміністративне правопорушення, вважаючи її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

Розглянувши справу по суті, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на те, що поліцейський Сидоров І.Ю. при винесенні оскаржуваної постанови діяв від імені органу Національної поліції, яким є Департамент патрульної поліції із місцезнаходженням юридичної особи в м. Києві, а не від імені Управління патрульної поліції в Миколаївській області, яке не є юридичною особою, а також у зв`язку із відсутністю у суду можливості замінити неналежних відповідачів Управління на Департамент, оскільки це потягне за собою зміну підсудності адміністративної справи.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Колегія суддів не погоджується з висновком місцевого суду щодо пред`явлення позову до неналежних відповідачів виходячи з наступних підстав.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Положеннями ч. 1 та 2 ст. 222 КУпАП визначено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, за частинами 1, 2 і 3 статті 140). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Національну поліцію»).

За приписами ч. 1 ст. 15 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

Пунктами 8 та 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, а також регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ч. 1 ст. 140 КУпАП інспектори відповідного орану поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції, а саме - від імені Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та її структурних підрозділів.

Оскільки Управління патрульної поліції в Миколаївській області (Відповідач-1) є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції, при цьому саме посадова особа Управління патрульної поліції в Миколаївській області розглядала справу про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності, колегія суддів вважає, що адміністративний позов пред`явлено до належного відповідача, що повністю узгоджується з правовими висновками Верховного Суду з приводу того, що у справах про оскарження постанов про адміністративне правопорушення належним відповідачем у таких справах є саме орган, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення (постанова від 26 грудня 2019 року по справі № 724/716/16-а).

Крім того, колегія суддів також звертає увагу, що згідно вимог ч. 3 ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 48 КАС України, якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Як свідчать матеріали справи, під час подання адміністративного позову, ОСОБА_1 заявлено в якості відповідачів: Управління патрульної поліції в Миколаївській області (Відповідач-1) та інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Миколаївській області Сидорова І.Ю. (Відповідач-2) (а.с. 2).

Враховуючи викладене, для вирішення питання щодо заміни відповідача суд першої інстанції був зобов`язаний з`ясувати думку позивача з приводу заміни відповідача іншою особою, та у разі незгоди позивача на заміну відповідача, залучити цю особу як другого відповідача, що судом першої інстанції зроблено не було. При цьому, апеляційний суд наголошує, що залучення другого відповідача не потягло б за собою зміни підсудності адміністративної справи

Таким чином, є обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального законодавства під час ухвалення оскаржуваного судового рішення з підстав того, що позов заявлено до неналежних Відповідачів.

Щодо суті позовних вимог, колегія суддів виходить з наступного.

Надаючи правову оцінку спірним обставинам справи, судова колегія зазначає, що порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Як встановлено колегією суддів з матеріалів справи, ОСОБА_1 спірною постановою від 06.05.2020 року серії ДПО18 № 567327 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 140 КУпАП за порушення п. 1.5. Правил дорожнього руху, а саме не забезпечив безпеки дорожнього руху, не виконав вимог ДСТУ 3587-97, ДСТУ 2644-94, ч. 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух», що виразилося у наявності вибоїн в міжколійному просторі та в приляганні до трамвайних колій по вул. Потьомкінська в Центральному районі м. Миколаєва, зазначених у Акті обстеження виїм (а.с. 25).

Частиною 1 статті 140 КУпАП встановлено відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

За приписами ч. 1 та 4 ст. 16 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю. Проїзна частина доріг, штучні споруди (мости і шляхопроводи), технічні засоби організації дорожнього руху та зовнішнє освітлення на вулицях і дорогах міст та інших населених пунктів можуть передаватися безоплатно в державну власність, а також з державної в комунальну власність за рішенням відповідних органів місцевого самоврядування та Кабінету Міністрів України.

Органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідають зокрема за, стан вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів; якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів (п. 1 ст. 21 Закону України «Про автомобільні дороги»).

Статтею 9 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху віднесено, зокрема:

- розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження;

- визначення структур управління, проектування, будівництва та утримання доріг, вулиць та залізничних переїздів;

- забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху;

- термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах;

- проведення лінійного аналізу аварійності на підвідомчих автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах;

- виявлення аварійно-небезпечних ділянок та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод і впровадження у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення організації дорожнього руху;

- забезпечення роботи спеціалізованих служб по здійсненню заходів щодо організації дорожнього руху;

- своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами;

- організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху;

- вирішення інших питань дорожнього руху згідно з чинним законодавством.

Як вбачається з положень ГСТУ 204.04.05.005-2004 «Колії трамвайні. Система технічного обслуговування та ремонту. Загальні положення», затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 10 грудня 2004 року № 219:

трамвайна колія - споруда, яка скеровує рух коліс трамвайних вагонів і сприймає від них навантаження. Складається з нижньої та верхньої будови, дорожнього покриття та колійних облаштувань;

трамвайне полотно - частина вулиці, дороги або поверхні землі на яких розміщена трамвайна колія у межах встановлених проектною документацією;

суміщене трамвайне полотно - трамвайна колія, полотно якої розміщено в одному рівні з проїзною частиною вулиці (дороги) і має дорожнє покриття, що допускає рух по ньому безрейкового транспорту;

система встановлює наступні види технічного обслуговування і ремонтів трамвайних колій: технічне обслуговування; профілактичний (поточний) ремонт; середній ремонт; капітальний ремонт; неплановий ремонт;

під час контролю трамвайної колії оцінка їх технічного стану здійснюється за результатами візуального огляду і прямих вимірювань. При цьому обов`язковій перевірці підлягають: стан рейок, рейкових скріплень, шпал, спецчастин, колійних облаштувань, дорожнього покриття, стиків, ширина колії, перевищення зовнішньої рейки над внутрішньою, просідання і перекоси, а також дотримання габаритних норм трамвайної колії та якість її утримання. Порядок і терміни проведення контролю за станом трамвайної колії, а також перелік посадових осіб, на яких покладається обов`язок щодо його здійснення встановлюється підприємством. У разі виявлення невідповідності технічного стану трамвайної колії встановленим вимогам, посадовими особами підприємства повинні вживатися заходи відповідно до вимог [2]. Усунення пошкодження колії, спецчастин та колійних облаштувань проводиться на неплановому або профілактичному (поточному) ремонтах;

для попередження та усунення несправностей під час ПР виконуються наступні роботи: усунення ослаблених рейкових скріплень (стикових та проміжних); заміна окремих відрізків рейок; відновлення, ремонт або заміна окремих конструктивних елементів колії; усунення місцевих просідань і перекосів колії; усунення місцевих відхилень по ширині колії; виправлення колій по шаблону та рівню з наступним підбиттям шпал в місцях ремонту; ремонт стиків, кріплень контррейок та охоронних рейок; ремонт спецчастин із заміною окремих деталей; регулювання та ремонт приводів переводу вістряків стрілок; регулювання та ремонт пристроїв електрообігрівання стрілок (у зимовий час); очищення та ремонт водовідвідних пристроїв; досипання шару баласту; частковий (ямковий) ремонт дорожнього покриття колії; ремонт або заміна окремих конструктивних елементів огорож з фарбуванням;

в окремих випадках, в залежності від характеру несправностей або руйнувань, під час НР виконують роботи з відновлення земляного полотна, верхньої будови колії, колійних облаштувань та споруд.

Відповідно до Додатку А «Розмежування трамвайного полотна і прилеглих до нього ділянок, а також відповідальності за їх утриманням» вказаного Галузевого стандарту:

п. А.1 межі трамвайного полотна встановлюються: на суміщеному та відокремленому трамвайному полотні на відстані 0,7 м від зовнішнього краю головок рейок, з обох боків колії; на власному трамвайному полотні, в межах основного майданчика земляного полотна та його схилів або на відстані 0,7 м від зовнішнього краю головок рейок з обох боків колії;

п. А.2 за стан трамвайної колії та колійних облаштувань відповідають трамвайні або трамвайно-тролейбусні підприємства.

Правила експлуатації трамвая та тролейбуса, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 103 від 10.12.1996 року, які діяли на момент спірних правовідносин, передбачають:

п. 2.2.1.2 до колійного господарства належать: постійні та тимчасові колії та колійні споруди;

п. 2.2.4.1 до верхньої будови трамвайної колії належать: рейки, контррейки, стикові та проміжні кріплення, колійні тяги, температурні компенсатори (зрівноважувальні пристрої), підрейкова основа - шпали, бруси, лежні, рами, баласт, а також спецчастини - стрілочні переводи та глухі перехрещення; крім того, на суміщеному та відокремленому полотні - дорожнє покриття; на мостах, шляхопроводах, естакадах та насипах - охоронні рейки та бруси;

п. 2.2.7.1 утримання та ремонт трамвайних колій повинні виконуватися відповідно до технічних умов, затверджених керівником підприємства міського електротранспорту. Роботи з догляду та ремонту колій повинні виконуватися із застосуванням засобів механізації персоналом дистанцій (ділянок), колій за планом, який затверджується начальником служби колії;

п. 2.2.7.6 для забезпечення безперебійного та безпечного руху трамвайних поїздів колії та колійне господарство повинні оглядатися робітниками та технічним персоналом служби колії за затвердженим начальником служби графіком. Обов`язково перевіряються: стан рейок та рейкових кріплень; ширина колії на прямих та кривих ділянках та на спеціальних частинах; стан шпал; перевищення зовнішньої рейки над внутрішньою; наявність просідань та перекошень колії; стан збірних та зварних стиків (збіг робочих кантів, щільність кріплення, цільність зварних стиків, справність електричних стикових з`єднань); справність спеціальних частин (стрілок, хрестовин, компенсаторів); якість очищення рейок, рейкового полотна, кюветів, каналів водовідведення та приймальних дощових колодязів, розташованих поблизу трамвайної колії; якість змащування рейок на кривих ділянках колії; якість дорожнього покриття у межах трамвайної колії.

Крім того, рішенням Миколаївської міської ради від 19.04.2007 року № 12/21 затверджено «Правила благоустрою, санітарного утримання територій, забезпечення чистоти і порядку в м. Миколаєві», до яких відповідним рішенням Миколаївської міської ради від 16.05.2013 року за № 28/10 внесено зміни та викладено ці правила у новій редакції, відповідно до якої пунктом 2.27 встановлено, зокрема, що адміністрація КП ММР «Миколаївелектротранс» зобов`язана утримувати в належному технічному стані покриття частини міжрейкового простору трамвайної колії на проїзній ділянці вулиці.

Отже, трамвайна колія, що знаходиться у м. Миколаєві по вул. Потьомкінська від будинку № 30 до будинку № 138 перебуває на балансі саме у КП Миколаївської міської ради «МИКОЛАЇВЕЛЕКТРОТРАНС», яке зобов`язано утримувати в належному технічному стані покриття частини міжрейкового простору трамвайної колії на проїзній ділянці вулиці.

Разом з тим, ч. 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані, зокрема:

- забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху;

- при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху;

- виявляти аварійно-небезпечні ділянки та місця концентрації дорожньо-транспортних пригод та забезпечувати здійснення у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення умов та організації дорожнього руху для забезпечення його безпеки;

- своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами.

Власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні (ч. 1 ст. 24 Закону України «Про дорожній рух»).

У пункті 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 року № 198 встановлено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об`єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об`єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізних переїздів.

Вказані правила є обов`язковими для їх власників або уповноважених ними органів, організацій, що здійснюють ремонт і утримання дорожніх об`єктів і користувачів (п. 1 зазначених Правил).

З урахуванням викладеного, саме КП Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс», на балансі якого знаходяться відповідні трамвайні колії, зобов`язане забезпечити безпеку дорожнього руху на ділянці в місцезнаходженні вказаних вибоїн, ям, та є відповідальним за утримання дорожнього покриття між трамвайними рейками (в міжколійному просторі).

Аналізом вище наведених вимог нормативних актів повністю спростовуються доводи апеляційної скарги в частині того, що ОСОБА_1 , як директор КП ММР «Миколаївелектротранс», відповідно до своїх посадових обов`язків не несе відповідальність за утримання меж трамвайної колії.

З приводу притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП, колегія суддів зазначає наступне.

Так, звертаючись з даним адміністративним позовом до суду, Позивач посилається, як на підставу для визнання протиправною та скасування зазначеної постанови на відсутність своєї вини у вчиненні вказаного правопорушення - зазначав, що він не відповідає за стан дорожнього покриття між рейками.

Предмет доказування у справі про адміністративні правопорушення становлять обставини, що підлягають з`ясуванню у справі про адміністративне правопорушення. Доказами ж в справі про адміністративне правопорушення, як зазначалося вище, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність події адміністративного правопорушення, винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 1.5 Правил дорожнього руху передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

На виконання п. 3 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, зареєстрованої в Мінюсті України 10.11.2015 року за № 1408/27853), Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі містить відповідні заміри пошкодження асфальтного покриття в міжколійному просторі глибиною до 0,06м, загальною площею від 3м2 до 35м235 по вул. Потьомкінська від будинку № 30 до будинку № 138 , які загрожують безпеці дорожнього руху (а.с. 26-33).

Отже, досліджені обставини, а саме місце знаходження вибоїн та ям - в міжрейковому просторі на суміщеному трамвайному полотні, в сукупності з наведеними вище положеннями нормативних актів дають підстави зробити висновок, що саме КП ММР «Миколаївелектротранс», на балансі якого знаходяться відповідні трамвайні колії, зобов`язане забезпечити безпеку дорожнього руху на ділянці в місці знаходженні вказаних вибоїн, ям, та є відповідальним за утримання дорожнього покриття між трамвайними рейками (в міжколійному просторі).

Наведені вище обставини в їх сукупності та взаємозв`язку дають підстави зробити висновок, що саме ОСОБА_1 , як виконуючий обов`язки директора КП ММР «Миколаївелектротранс», до компетенції якого відноситься додержання правил, норм і стандартів при утриманні трамвайної колії по вул. Потьомкінська від будинку № 30 до будинку № 138 у м. Миколаєві , винен у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, а за таких обставин інспектор відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Миколаївській області Сидоров І.Ю. обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Щодо доводів апелянта, викладених у запереченнях на відзив на апеляційну скаргу, суд зазначає, що відповідно до вимог ч.4,5 ст.308 КАС України, яка визначає межі перегляду апеляційним судом, суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що у суду апеляційної інстанції, із врахуванням приписів статті 308 КАС України, відсутні повноваження розглядати та надавати оцінку новим підставам для задоволення позову, зазначеним у запереченнях на відзив на апеляційну скаргу, оскільки такі підстави не були заявлені позивачем в суді першої інстанції.

При цьому колегія суддів враховує висновки щодо застосування норм права, викладені зокрема у постанові Верховного Суду від 28 травня 2020 року (справа №280/2897/19).

Отже, з огляду на встановлення допущення Позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності оскарженою постановою інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Миколаївській області Сидорова І.Ю., колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на його необґрунтованість.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ч. 4 ст. 317 КАС України).

Враховуючи вищевикладене, оскільки суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності підстав для відмови у задоволенні позовних вимог, але з помилкових мотивів, колегія суддів вважає необхідним, відповідно до ст.ст. 315, 317 КАС України, змінити мотивувальну частину судового рішення, шляхом її викладення в редакції цієї постанови.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Гаврилка Олексія Олександровича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 лютого 2021 року - задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 лютого 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області, інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Миколаївській області Сидорова Ігоря Юрійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення - змінити, виклавши мотивувальну частину оскаржуваного рішення в редакції даної постанови.

В іншій частині рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 лютого 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: М.П. Коваль

Суддів: О.О. Кравець

Суддя: Л.Є. Зуєва