Справа № 640/10117/19
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2021-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Файдюка В.В. та Чаку Є.В.,

за участю секретаря - Король Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Хенкель Україна» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2020 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хенкель Україна» до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2019 року ТОВ «Хенкель Україна» звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДФС (процесуальним правонаступником якого є Офіс великих платників податків ДПС) від 27 березня 2019 року № .

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 липня 2020 року у задоволенні вказаного адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи, а також неправильно застосував норми матеріального та процесуального права. Скаржник вказує зокрема на те, що відповідач та суд першої інстанції застосовують положення п. 1201.1 ст. 1201 Податкового кодексу України у спосіб, що не узгоджується з метою та змістом Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні».

Відзив на апеляційну скаргу ТОВ «Хенкель Україна» від Офісу великих платників податків ДПС не надходив.

Справу було призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

У подальшому ухвалою суду від 17 лютого 2021 року справу було призначено до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 04 березня 2021 року та зобов`язано сторін у строк до 01 березня 2021 року надати додаткові пояснення (та докази, які підтверджують такі пояснення) щодо сплати штрафу у розмірі 73260 грн 75 коп., нарахованого податковим повідомленням-рішенням від 27 березня 2019 року № , а також щодо виконання Офісом великих платників податків ДПС вимог абз. 3 п. 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Вимоги вказаної ухвали суду сторони не виконали та про причини ненадання запитуваних пояснень і документів - не повідомили.

Ухвалою суду від 04 березня 2021 року, що занесена до протоколу судового засідання та окремим документом не викладалася, відповідача було зобов`язано надати відомості про дату вручення ТОВ «Хенкель Україна» податкового повідомлення-рішення від 27 березня 2019 року № та витяг з інтегрованої картки платника податків ТОВ «Хенкель Україна», який містить інформацію про погашення штрафу, нарахованого податковим повідомленням-рішенням від 27 березня 2019 року № , за рахунок переплати, яка обліковувалася за платником податків.

На виконання вимог зазначеної ухвали відповідач листом від 17 березня 2021 року надав запитувані документи.

Під час судового засідання представник відповідача заперечував проти апеляційної скарги та просив суд відмовити в її задоволенні посилаючись на те, що суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення, яке узгоджується з практикою вирішення подібних спорів Верховним Судом.

Позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте явку свого представника у судове засідання не забезпечив та про причини неявки суду не повідомив. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення апеляційної скарги, а явка представника позивача не є обов`язковою, колегія суддів відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України вирішила розглядати справу за відсутності представника ТОВ «Хенкель Україна».

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ТОВ «Хенкель Україна» задовольнити частково, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2020 року - скасувати та ухвалити нову постанову про часткове задоволення адміністративного позову, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що ТОВ «Хенкель України» перебуває на податковому обліку в Офісі великих платників податків ДПС та є платником податку на додану вартість.

Офіс великих платників податків ДФС провів камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних ТОВ «Хенкель Україна» в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28 грудня 2018 року № 6632042 та від 31 грудня 2018 року № 1118322, за результатами якої склав акт від 13 березня 2019 року № 669/28-10-44-02/31283830.

На підставі вказаного акту відповідачем було складене податкове повідомлення-рішення від 27 березня 2019 року № про нарахування позивачу штрафу, передбаченого ст. 1201 Податкового кодексу України, у розмірі 73260 грн 75 коп.

Не погоджуючись із вказаним рішенням контролюючого органу, ТОВ «Хенкель Україна» звернулося до суду з позовом про визнання його протиправним та скасування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ст. 1201 Податкового кодексу України не передбачає накладення штрафу за порушення строку реєстрації податкових накладних, які не надаються покупцю та складені за операціями, які звільнені від оподаткування.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ «Хенкель Україна», суд першої інстанції виходив з того, що ст. 1201 Податкового кодексу України містить перелік податкових накладних, за порушення строку реєстрації яких штраф не накладається. Разом з тим податкові накладні від 28 грудня 2018 року № 6632042 та від 31 грудня 2018 року № 1118322 не належить до такого переліку.

Так, диспозиція п. 1201.1 ст. 1201 Податкового кодексу України передбачає, що штраф не застосовується за порушення граничних строків для реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою. Для звільнення від відповідальності необхідна наявність двох обов`язкових складових: 1) податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, 2) повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).

Під час розгляду і вирішення справи суд першої інстанції врахував правову позицію Верховного Суду, сформовану за результатами розгляду справ № 816/1488/17, № 807/68/18, № 808/3250/17.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи. Проте внаслідок зміни правового регулювання спірних правовідносин колегія суддів вважає необхідним вийти за межі позовних вимог та прийняти рішення, яке гарантуватиме поновлення прав ТОВ «Хенкель Україна», за захистом яких воно звернулося до суду.

Предметом оскарження у цій справі є податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДПС від 27 березня 2019 року № , яким ТОВ «Хенкель Україна» було нараховано штраф у розмірі 73260 грн 75 коп. за порушення на один день строку реєстрації податкових накладних від 28 грудня 2018 року № 6632042 та від 31 грудня 2018 року № 1118322.

Матеріально-правовою підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та накладення на позивача штрафу був п. 1201.1 ст. 1201 Податкового кодексу України.

Вказана норма права на час виникнення спірних правовідносин передбачала, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

- 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

- 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

- 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

- 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

- 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Кількість днів затримки реєстрації податкових накладних від 28 грудня 2018 року № 6632042 та від 31 грудня 2018 року № 1118322 становить один день. У зв`язку з цим штраф був накладений у розмірі 10% від суми податку на додану вартість.

ТОВ «Хенкель України» не заперечує, що реєстрацію вказаних податкових накладних було проведено з порушенням установленого строку.

Вимогу про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 27 березня 2019 року № позивач обґрунтовує тим, що Офіс великих платників податків ДФС невірно застосовує п. 1201.1 ст. 1201 Податкового кодексу України та помилково визначає перелік випадків, у яких порушення строку реєстрації податкових накладних не тягне за собою накладення штрафу.

Відповідно до п. 1201.1 ст. 1201 Податкового кодексу України такими випадками є порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Зазначена норма права передбачає, що штраф не накладається у разі порушення строку реєстрації:

- податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування;

- податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій, які оподатковуються за нульовою ставкою.

Суд першої інстанції під час розгляду і вирішення справи прийшов до висновку про те, що податкові накладні від 28 грудня 2018 року № 6632042 та від 31 грудня 2018 року № 1118322, які зареєстровані з порушенням строків, не підлягали наданню отримувачу (покупцю), проте не стосувалися операцій, які звільнені від оподаткування або оподатковуються за нульовою ставкою.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає фактичному змісту п. 1201.1 ст. 1201 Податкового кодексу України та обставинам справи, є законним і обґрунтованим.

Податковий кодекс України не визначає випадків, у яких податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, не надається покупцю.

У свою чергу Порядок заповнення податкової накладної, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 2015 року № 1307 (далі - Порядок), визначає перелік податкових накладних, які не надаються отримувачу (покупцю).

Так, у відповідності до п. 8 Порядку при складанні податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пунктах 10 - 15 цього Порядку, у верхній лівій частині таких накладних у графі «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини» робиться помітка «X» та зазначається тип причини. Зокрема, тип причини « 09» означає, що податкова накладна складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість.

Разом з тим податкова накладна від 28 грудня 2018 року № 6632042 містить позначку про те, що вона є не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини типу « 14» (складена отримувачем (покупцем) послуг від нерезидента), а податкова накладна від 31 грудня 2018 року № 1118322 містить позначку про те, що вона є не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини типу « 13» (складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності).

Враховуючи, що такі податкові накладні хоч і не надається отримувачу (покупцю), проте складені на постачання товарів/послуг для інших операцій ніж ті, що звільнені від оподаткування або оподатковуються за нульовою ставкою, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для застосування до ТОВ «Хенкель України» штрафних санкцій, передбачених п. 1201.1 ст. 1201 Податкового кодексу України, за порушення строку їх реєстрації.

Позивач в апеляційній скарзі наголошує на тому, що п. 1201.1 ст. 1201 Податкового кодексу України на час винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення визначала три види податкових накладних, за порушення строку реєстрації яких не накладається штраф:

- податкова накладна, що не надається отримувачу (покупцю);

- податкова накладна, що складеної на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування;

- податкова накладна, що складеної на постачання товарів/послуг для операцій, які оподатковуються за нульовою ставкою.

Разом з тим доводи позивача про те, що податкова накладна, яка не надається отримувачу (покупцю), є окремим самостійним видом податкових накладних, на які не поширюється п. 1201.1 ст. 1201 Податкового кодексу України, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, можуть не надаватися покупцю з різних причин, які зазначені в п. 8 Порядку. Проте не у кожному випадку платник податку буде звільнений від нарахування штрафу за порушення строку реєстрації такої податкової накладної.

Для правильного визначення змісту п. 1201.1 ст. 1201 Податкового кодексу України словосполучення «податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю)» слід застосовувати у сукупності зі словосполученнями «складеної на постачання товарів/послуг» та «для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою».

Наведені обставини у своїй сукупності вказують на те, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову ТОВ «Хенкель України».

Водночас колегія суддів враховує, що 23 травня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», яким п. 1201.1 ст. 1201 Податкового кодексу України викладено у новій редакції.

З 23 травня 2020 року вказана норма містить такий перелік винятків із загального правила щодо застосування штрафу в разі порушення строку реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних:

- податкова накладна / розрахунок коригування, складені на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість;

- податкова накладна / розрахунок коригування, складені на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою;

- податкова накладна, складена відповідно до п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України у разі здійснення операцій, визначених підпунктами «а» - «г» цього пункту, та розрахунок коригування, складений до такої податкової накладної;

- податкова накладна, складена відповідно до ст. 199 Податкового кодексу України, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунок коригування, складений до такої податкової накладної.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» також було доповнено підрозділ 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України новим п. 73.

Відповідно до абз.абз. 1, 3 п. 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України штрафи за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, за операціями, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, операціями, що оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою, операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю), а також податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами «а» - «г» пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, нараховані платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року до дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», строк сплати грошових зобов`язань за якими не настав або грошові зобов`язання за якими неузгоджені (відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено) станом на дату набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», застосовуються в розмірі 1 відсотка обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 510 гривень.

Контролюючий орган за місцем реєстрації платника податку здійснює перерахунок суми штрафу і надсилає (вручає) такому платнику нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Предметом оскарження у цій справі є податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДПС від 27 березня 2019 року № , яким ТОВ «Хенкель Україна» було нараховано штраф у розмірі 73260 грн 75 коп. за порушення на один день строку реєстрації податкових накладних від 28 грудня 2018 року № 6632042 та від 31 грудня 2018 року № 1118322.

Як раніше зазначалося, податкова накладна від 31 грудня 2018 року № 1118322 містить позначку про те, що вона не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини типу « 13» (складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності).

Відтак, вказана податкова накладна складена за операціями, що передбачені пп. «г» п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим до неї можуть бути застосовані положення п. 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Натомість податкова накладна від 28 грудня 2018 року № 6632042 містить позначку про те, що вона не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини типу « 14» (складена отримувачем (покупцем) послуг від нерезидента).

Зазначена податкова накладна складена згідно з п. 201.12 ст. 201 Податкового кодексу України і за порушення строків її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних штраф застосовується на загальних підставах.

Положення п. 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України не встановлюють винятків щодо неможливості застосування штрафу в разі порушення строку реєстрації податкової накладної, складеної на підставі п. 201.12 ст. 201 Податкового кодексу України.

Згідно з висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 11 січня 2021 року у справі № 480/3000/19, законодавцем, який виявив певні недоліки (непропорційність) у механізмі відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної, що не надається покупцю товарів, чітко закріплено, що п. 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України підлягає застосуванню до штрафів, нарахованих платникам податків з 1 січня 2017 року, у разі, якщо відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження без обмеження інстанційності судового розгляду.

Судом встановлено, що податкове повідомлення-рішення від 27 березня 2019 року № було винесене в період з 01 січня 2017 року по 23 травня 2020 року та передбачає накладення на позивача штрафу за порушення граничного строку для реєстрації податкових накладних за операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю) і одна з таких податкових накладних складена за операціями, що передбачені п. 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (податкова накладна від 31 грудня 2018 року № 1118322).

На день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» грошові зобов`язання, нараховані податковим повідомленням-рішенням від 27 березня 2019 року № , були неузгодженими у зв`язку з оскарженням рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2020 року в апеляційному порядку.

Ще однією умовою для застосування п. 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України є те, що грошове зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням від 27 березня 2019 року № залишалося несплаченим станом на 23 травня 2020 року.

На виконання вимог ухвали суду від 04 березня 2021 року відповідач надав витяг з інтегрованої картки платника податків ТОВ «Хенкель Україна», який містить інформацію про погашення 25 травня 2020 року штрафу, нарахованого податковим повідомленням-рішенням від 27 березня 2019 року № , за рахунок переплати, яка обліковувалася за позивачем.

Під час судового засідання представник відповідача пояснив, що погашення податкового боргу за рахунок надміру сплачених сум було здійснено контролюючим органом самостійно на виконання вимог ст. 87 Податкового кодексу України.

У відповідності до п. «а» абз. 3 п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України сплату грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника).

Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом;

За правилами п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

На вимогу суду апеляційної інстанції Офіс великих платників податків ДПС надав до суду копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, згідно з яким податкове повідомленням-рішенням від 27 березня 2019 року № було вручене ТОВ «Хенкель Україна» 29 березня 2019 року.

Протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення від 27 березня 2019 року № , позивач розпочав процедуру оскарження рішення контролюючого органу, а саме - 12 квітня 2019 року направив скаргу до ДФС України.

Рішення за результатами розгляду скарги ТОВ «Хенкель Україна» від 11 квітня 2019 року № 110419 було прийняте лише 06 травня 2019 року (рішенням від 06 травня 2019 року № 20803/6/99-99-11-06-08-25 скаргу позивача було залишено без розгляду).

Отже, станом на 06 травня 2020 року штраф, нарахований податковим повідомленням-рішенням від 27 березня 2019 року № , набув статусу узгодженого податкового зобов`язання у розумінні ст. 57 Податкового кодексу України та підлягав сплаті до бюджету протягом 10 робочих днів.

У зв`язку з цим погашення відповідного штрафу 25 травня 2020 року за рахунок надміру сплачених сум податку на додану вартість було здійснено контролюючим органом з дотриманням вимог ст. 87 Податкового кодексу України.

Разом з тим, такі дії контролюючого органу не узгоджуються з іншими нормами податкового законодавства, а саме - з положеннями абз. 3 п. 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Як раніше зазначалося, Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» набув чинності 23 травня 2020 року та із зазначеної дати у відповідача виник обов`язок здійснити перерахунок суми штрафу і надіслати (вручити) позивачу нове податкове повідомлення-рішення.

Отже, станом на 23 травня 2020 року грошове зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням від 27 березня 2019 року № залишалося несплаченим, а погашення такого зобов`язання 25 травня 2020 року внаслідок неправомірних дій податкового органу не впливає на можливість застосування п. 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що Офіс великих платників податків ДПС на виконання вимог абз. 3 п. 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України зобов`язаний був здійснити перерахунок суми штрафу за порушення строку реєстрації податкової накладної від 31 грудня 2018 року № 1118322 і надіслати (вручити) ТОВ «Хенкель Україна» нове податкове повідомлення-рішення. Разом з тим, такі дії не були вчинені Офісом великих платників податків ДПС.

Як раніше зазначалося, штраф за порушення строку реєстрації податкової накладної від 28 грудня 2018 року № 6632042 перерахунку не підлягає.

За правилами ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Разом з тим, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На час розряду справи в суді апеляційної інстанції є чинним п. 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, яким впроваджено ретроактивну дію змін до податкового законодавства, внесених Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» в частині застосування штрафів, передбачених ст. 1201 Податкового кодексу України (відповідні зміни застосовуються до подій, які мали місце до набрання чинності вказаним Законом).

У зв`язку з цим положення п. 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України підлягають обов`язковому врахуванню судом апеляційної інстанції, що зумовлює необхідність виходу за межі заявлених ТОВ «Хенкель Україна» позовних вимог.

Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, що викладена в

постанові від 11 січня 2021 року у справі № 480/3000/19.

Судом встановлено, що Офіс великих платників податків ДПС не виконав вимог абз. 3 п. 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України та не здійснив перерахунок суми штрафу за порушення строку реєстрації податкової накладної від 31 грудня 2018 року № 1118322 і не надіслав (не вручив) ТОВ «Хенкель Україна» нове податкове повідомлення-рішення, чим допустив протиправну бездіяльність.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що позивач не звертався із заявою про здійснення перерахунку штрафу відповідно до п. 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, однак не зазначив норму права, яка передбачає проведення відповідного перерахунку саме за заявою платника податків.

У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним з метою захисту прав позивача, як це передбачено ч. 2 ст. 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог ТОВ «Хенкель Україна» та зобов`язати Офіс великих платників податків ДПС здійснити перерахунок суми штрафу за порушення строку реєстрації податкової накладної від 31 грудня 2018 року № 1118322 у Єдиному реєстрі податкових накладних та надіслати (вручити) позивачу нове податкове повідомлення-рішення.

У разі вчинення контролюючим органом таких дій податкове повідомлення-рішення від 27 березня 2019 року № буде вважатися скасованим (відкликаним).

Отже, доводи апеляційної скарги ТОВ «Хенкель Україна» не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 28 лютого 2020 року, однак таке рішення належить змінити в частині з огляду на особливості змін у регулюванні спірних правовідносин, запроваджених Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві».

З огляду на викладене колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ТОВ «Хенкель Україна» задовольнити частково, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2020 року - скасувати та ухвалити нову постанову про часткове задоволення адміністративного позову з урахуванням ч. 2 ст. 9 КАС України.

Керуючись ст.ст. 9, 242, 308, 310, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Хенкель Україна» - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2020 року - скасувати.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Хенкель Україна» - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків ДПС щодо невиконання вимог абз. 3 п. 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Зобов`язати Офіс великих платників податків ДПС здійснити перерахунок суми штрафу за порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Хенкель Україна» строків реєстрації податкової накладної від 31 грудня 2018 року № 1118322 у Єдиному реєстрі податкових накладних та надіслати (вручити) Товариству з обмеженою відповідальністю «Хенкель Україна» нове податкове повідомлення-рішення.

У задоволенні іншої частини позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Хенкель Україна» - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді В.В. Файдюк

Є.В. Чаку

Постанова складена у повному обсязі 18 березня 2021 року.