Справа № 440/1130/21
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2021-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 березня 2021 року м. ПолтаваСправа №440/1130/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Професійно-технічного училища №46, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департамент освіти і науки Полтавської обласної державної адміністрації про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до Професійно-технічного училища №46 (надалі також відповідач), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департамент освіти і науки Полтавської обласної державної адміністрації, у якому позивач просила зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити в установленому законом порядку випускнику з числа дітей, позбавлених батьківського піклування, ОСОБА_1 , одноразову грошову допомогу у розмірі 12612,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що позивач має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та як випускник навчального закладу з категорії дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, відповідно до частини сьомої статті 8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, яка відповідачем протиправно не виплачена.

2. Позиція відповідача та третьої особи.

Відповідач позов не визнав, у наданому до суду відзиві просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність /а.с. 30-32/. Зазначив, що порядок виплати спірної допомоги визначений постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.1994 №226 "Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування", підпунктом 5 пункту 13 якого передбачено, що одноразова грошова допомога в розмірі шести прожиткових мінімумів виплачується при працевлаштуванні після закінчення навчального закладу. Посилаючись на те, що ОСОБА_1 після завершення Професійно-технічного училища №46 не працевлаштована, відповідач стверджував про відсутність підстав для виплати їй допомоги.

Третя особа ставлення до позову та відзиву не висловила.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

За приписами пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до частини другої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

За відсутності клопотань учасників справи про розгляд справи у відкритому судовому засіданні чи за правилами загального позовного провадження, зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Обставини справи

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дитиною позбавленою батьківського піклування, що підтверджено витягом з обліково-статистичної картки /а.с. 14/ та визнається сторонами.

У період з 01.09.2017 по 30.06.2020 позивач навчалась у Професійно-технічному училищі №46 с. Лазірки Оржицького району Полтавської області за професією кухаря, кондитера, що підтверджено довідкою від 12.03.2020 №205 /а.с. 20/.

30.06.2020 ОСОБА_1 виданий диплом кваліфікованого робітника серії НОМЕР_1 /а.с. 18/.

У грудні 2020 року позивач звернулась до Професійно-технічного училища №46 із заявою, у якій просила виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі шести прожиткових мінімумів.

Листом від 15.12.2020 вих.№909 відповідач повідомив про відсутність підстав для виплати такої допомоги, оскільки позивач після завершення навчального закладу не працевлаштована /а.с. 17/.

Не погодившись з такою відповіддю, ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом.

Норми права, якими урегульовані спірні відносини

Відповідно до статті 52 Конституції України утримання та виховання дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, покладається на державу.

02.02.2005 набув чинності Закон України від 13.01.2005 №2342-IV "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" (далі - Закон №2342-IV), який визначає правові, організаційні, соціальні засади та гарантії державної підтримки дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа, і є складовою частиною законодавства про охорону дитинства.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень цього Закону, закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

За змістом статті 3 Закону №2342-IV одним із основних принципів державної політики в частині соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, є захист майнових, житлових та інших прав і інтересів таких дітей, а також забезпечення соціально-правових гарантій.

Статтею 4 Закону №2342-IV передбачено, що державні соціальні стандарти для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа встановлюються незалежно від того, де така дитина або особа перебуває на утриманні та вихованні, на рівні, не меншому за встановлений прожитковий мінімум для осіб відповідного віку.

Частиною першою статті 8 Закону №2342-IV встановлено, що держава здійснює повне забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа. Витрати на фінансування заходів щодо соціального забезпечення дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб із їх числа передбачаються в Державному бюджеті України окремим рядком (частина друга статті 9 цього Закону).

У силу частини сьомої статті 8 Закону №2342-IV випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку.

Абзацом 16 статті 1 Закону №2342-IV передбачено, що випускники закладів для дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, - особи, які перебували на повному державному забезпеченні у закладі для дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, і закінчили своє перебування у зазначеному закладі у зв`язку із закінченням навчання.

Разом з цим, підпунктом 5 пункту 13 постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.1994 №226 "Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування" (надалі - Постанова №226) передбачено, що при працевлаштуванні після закінчення навчального закладу виплачується одноразова грошова допомога в розмірі шести прожиткових мінімумів.

Оцінка судом обставин справи

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Предметом цього спору є правовідносини щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі шести прожиткових мінімумів за фактом закінчення навчання у професійно-технічному училищі.

Так, відповідач заперечує можливість виплати ОСОБА_1 цієї допомоги, посилаючись на те, що Постановою №226 передбачено її виплату лише у разі працевлаштування випускника після завершення навчання.

Однак, суд не погоджується з цим доводом відповідача, з огляду на такі обставини.

Суд зауважує, що законодавець у частині сьомій статті 8 Закону №2342-IV встановив обов`язок з виплати грошової допомоги усім випускникам навчальних закладів, не розмежовуючи їх на окремі категорії - тих, хто продовжив навчання в іншому навчальному закладі, тих, хто працевлаштувався та інші. Отже, сам факт випуску з навчального закладу є підставою для виплати одноразової грошової допомоги в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів, встановленої законом.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права у спірних відносинах наведений у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №303/5849/16-а та враховується судом на підставі частини п`ятої статті 242 КАС України.

Посилання відповідача на Постанову №226 є безпідставним, оскільки відповідно до Прикінцевих положень Закону №2342-IV закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Отже, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами, під час розгляду та вирішення справ зазначеної категорії застосуванню підлягає вищезазначений Закон.

Такий висновок наведений у постанові Верховного Суду від 04.11.2020 у справі №303/5842/16-а.

За таких обставин, суд констатує, що позивач має право на одержання одноразової грошової допомоги у зв`язку із закінченням навчального закладу у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку.

Матеріалами справи підтверджено, що на дату закінчення навчання у ПТУ №46 (30.06.2020) ОСОБА_1 виповнилось 21 рік, тобто позивач відносилась до повнолітніх осіб працездатного віку.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" визначено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року становив 2102 гривні.

Отже, позивач має право на отримання допомоги у розмірі не менше 12612,00 грн.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 повністю.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі 910,00 грн, що підтверджено квитанцією від 10.02.2021 №10-9484607/С /а.с. 22/. Зазначену суму судового збору зараховано до спеціального фонду Державного бюджету, що підтверджено випискою /а.с. 23/.

Інші судові витрати у справі відсутні.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини другої статті 78 Закону України "Про освіту" фінансування закладів, установ і організацій системи освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, а також інших джерел, не заборонених законодавством.

Зважаючи на ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн належить стягнути на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Разом з цим, надміру сплачена сума судового збору у розмірі 2,00 грн буде повернута позивачу з Державного бюджету України у разі подання нею відповідного клопотання, як те передбачено пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Професійно-технічного училища №46, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департамент освіти і науки Полтавської обласної державної адміністрації про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Зобов`язати Професійно-технічне училище №46 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 12612,00 грн (дванадцять тисяч шістсот дванадцять гривень).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Професійно-технічного училища №46 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень).

Позивач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Професійно-технічне училище №46 (; вул. Центральна, 30, с. Лазірки, Оржицький район, Полтавська область, 37710).

Третя особа: Департамент освіти і науки Полтавської обласної державної адміністрації (; вул. Котляревського, 20/8, м. Полтава, Полтавська область, 36000).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Другого апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О. Кукоба