Справа № 460/9375/20
Суддя: Л.А. Жуковська
Дата ухвалення: 2021-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

24 березня 2021 року м. Рівне №460/9375/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жуковської Л.А. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доВійськової частини НОМЕР_1
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинення певних дій., -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не правильного нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення з 27.02.2015 по 01.04.2020;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення з 27.02.2015 по 01.04.2020 включно з застосуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 27.02.2015 по 30.11.2015 лютого 2015 року, з 01.12.2015 по 28.02.2018 січня 2008 року, з 01.03.2018 по 01.04.2020 березня 2018 року, з урахуванням абз.4 п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.03.2003 №1078.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 27.02.2015 по 01.04.2020. Наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 08.02.2020 №59 відповідно до п.2 ч.5 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" звільнений з військової служби у запас за пп."б" (за станом здоров`я) з правом носіння військової форми одягу та наказом КВ ОК "Захід" від 01.04.2020 №77 виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , з усіх видів забезпечення. Зазначає про те, що йому стало відомо, що відповідачем не правильно нараховувалася індексація грошового забезпечення, у зв`язку з чим звернувся до відповідача з заявою про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення з 27.02.2020 по 01.04.2020, з встановленням базового місяця лютий 2015 року та березень 2018 року. Проте, відповідачем відмовлено у нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення. Вважає такі дії відповідача протиправними та просить суд позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 22.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалу суду від 22.12.2020 отримано відповідачем 15.01.2021 (а.с.28).

22.01.2021 відповідачем, у встановлені судом строки, подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що військова частина НОМЕР_1 повністю фінансується з Держаного бюджету України, джерелом коштів для виплати грошового забезпечення військовослужбовцям та проведення індексації грошового забезпечення є виключно Державний бюджет України. При цьому, Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік", Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" виплата індексації не передбачалася. Враховуючи викладене, просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю (а.с.22-27).

01.02.2021, 02.02.2021 позивачем подано заяву про збільшення (уточнення) позовних вимог. В обґрунтування поданої заяви зазначає, що реалізаціє права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. З покликанням на постанову Верховного Суду від 10.09.2020 у справі №200/9297/19-а вважає, що базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення військовослужбовців за спірний період з 27.02.2015 по 30.11.2015 включно є лютий 2015 року, з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно січень 2008 року на підставі Постанови №1274, для періоду з 01.03.2018 по 01.04.2020 березень 2018 року, у зв`язку з набранням чинності Порядком №704 (а.с.29-46).

18.02.2021 військовою частиною НОМЕР_1 подано до суду відзив на заяву про збільшення (уточнення) позовних вимог. Зі змісту відзиву на позовну заяву вбачається, що полковник ОСОБА_1 був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 09.03.2015 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №56. Посаду прийняв 31.03.2015, з цього ж дня він набув право на виплату посадового окладу та інших видів грошового забезпечення. Також вказує про те, що підстави для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 з встановленням базового місяця січень 2008 року відсутні. Просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю (а.с.47-61).

Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, то відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, відзив на позовну заяву, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №56 ОСОБА_1 був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 09.03.2015 (а.с.64).

Наказом командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (по стройовій частині) від 01.04.2020 №77 полковника ОСОБА_1 , начальника управління морально-психологічного забезпечення заступника командувача військ з морально-психологічного забезпечення управління оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", звільненого з військової служби наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 08.02.2020 № 59 відповідно до п.2 ч.5 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", у запас за пп. "б" (за станом здоров`я), з правом носіння військової форми одягу, вважати, що справи та посаду здав. З 01.04.2020 виключено із списків особового складу частини, з усіх видів забезпечення й направлено для зарахування на військовий облік до Рівненського об`єднаного міського територіального центру комплектування соціальної підтримки Рівненської області. Виплачено: грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки, як учаснику бойових дій за 2015 2020 роки; щомісячну премію за особистий внесок в загальні результати служби в розмірі 35% посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 25% до посадового окладу по 01.04.2020, грошову допомогу на оздоровлення; матеріальну допомогу для вирішення соціально побутових питань за 2020 рік; одноразову грошову допомогу за 5 (п`ять) календарних років; грошову компенсацію вартості за не отримане речове майно (а.с.13, 63).

23.11.2020 позивач звернувся до відповідач з заявою, в якій просив нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення з 27.02.2015 по 01.04.2020, з встановленням базового місяця лютий 2015 року та березень 2018 року (а.с.14).

Військова частина НОМЕР_1 листом від 04.12.2020 №501/25/1089 повідомила, що по грудень 2015 року виплачувалася індексація грошового забезпечення з врахуванням базового місяця березень 2015, з 01.01.2016 нарахування індексації грошового забезпечення не здійснювалося. З 01.12.2018 розпочато виплату індексації грошового забезпечення з встановленням місяця підвищення доходу (базового місяця) березень 2018 року (а.с.15).

Вважаючи дії відповідача щодо неправильного нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Спеціальним законом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців є Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-ХІІ).

Відповідно до ст.1-2 Закону №2011-ХІІ військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з ч. 1-4 ст.9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 №1282-ХІІ (далі - Закон №1282-ХІІ).

Відповідно до ст.1 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до ст.4 Закону №1282-ХІІ, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Статтею 6 Закону №1282-XII визначено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 №2017-III визначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст.19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі - Порядок №1078).

Згідно з п.1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Відповідно до п.2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Пунктом 5 Порядку №1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Отже, на підприємства, установи, організації, незалежно від форм власності, покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації. При цьому, базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації слід вважати місяць підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру.

Пунктом 6 Порядку №1078 встановлено, що виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (вказана норма застосовується з 01.12.2015).

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно - правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 23.10.2019 у справі №825/1832/17, який в силу вимог ч.5 ст. 242 КАС України враховується судом при прийняті рішення.

Відповідно до абз.3 п.10-1 Порядку № 1078 (в редакції, чинній на час прийняття позивача на військову службу), обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати новоприйнятих працівників здійснюється з місяця прийняття працівника на роботу.

Водночас, п.10-2 Порядку №1078, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013, який застосовується з 01.12.2015, було встановлено, що для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

Таким чином, до 01.12.2015 обчислення індексу споживчих цін розпочиналося з місяця прийняття працівника на роботу.

Отже, базовим місяцем слід вважати місяць, що передує місяцю прийняття працівника на роботу, оскільки відповідно до ст.4 Закону №1282-XII, підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Твердження позивача про проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 з 27.02.2015 є безпідставними та необґрунтованими, оскільки відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №56 ОСОБА_1 був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 09.03.2015 (а.с.64).

Оскільки, позивач зарахований на військову службу в березні 2015 року, то базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення за період з березня 2015 року по 31.12.2015 мав бути лютий 2015 року, а не березень 2015 року, як визначено відповідачем.

У ході розгляду справи, судом встановлено, що у період з 01.01.2016 по 31.11.2018 не нараховувалася і не виплачувалася, з покликанням на вказівки Департаменту фінансів Міністерства оборони України, які зумовлені відсутністю фінансового ресурсу коштів, відсутністю бюджетних асигнувань згідно з Законами України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Такі доводи відповідача суд відхиляє як обґрунтовані, оскільки невиплата індексації є обмеженням права позивача на оплату праці у встановленому законом розмірі.

Відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1952 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі "Кечко проти України" Європейський суд з прав людини встановив, що мало місце порушення статті 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи припинити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне законодавство передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (п. 23 рішення від 08.11.2005, заява № 63134/00).

Так, реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням коштів і базується на спеціальних і чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не залежить від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав громадян.

Отже, у період з 01.01.2016 по 31.11.2018 позивачу повинна нараховуватися та виплачувати індексація грошового забезпечення.

Суд зауважує, що згідно з наказом Міністерства оборони України "Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України" №90 від 01.03.2018, з метою визначення посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України, установлено тарифні розряди за основними типовими посадами та основними посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України згідно зі схемами, визначеними у додатках 1 - 22 до наказу, в результаті чого збільшилися посадові оклади військовослужбовців.

Таким чином, у період з 01.01.2016 по 28.02.2018 базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення є лютий 2015 року, а з 01.03.2018 по 31.11.2018 березень 2018 року.

Враховуючи, що з грудня 2018 року по 01.04.2020 позивачу нараховувалася та виплачувалася індексація грошового забезпеченням з встановленням базового місяця березень 2018 року (а.с.57), то позовні вимоги в цій частині до задоволення не підлягають.

Твердження позивача, що, зокрема, у період з 01.01.2016 по 31.11.2018 базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення є січень 2008 року, суд вважає безпідставним та необґрунтованим, оскільки визначення базового місяця залежить тільки від зміни розміру тарифної ставки (посадового окладу). Проте, у період з 01.01.2016 по 31.11.2018 підвищення посадових окладів не відбувалося.

Крім того, посилання позивача на правову позицію Верховного Суду по справі №200/9297/19-а суд вважає безпідставними, оскільки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення здійснюється індивідуально для кожного працівника (військовослужбовця) та залежить, в тому числі, від обставин проходження ним служби (підвищення або переміщення по службі, присвоєння чергових звань з підвищенням окладів тощо). Отже, обставини кожної справи є різними та встановлюються стосовно окремого військовослужбовця.

Як було встановлено судом, п.10-2 Порядку №1078 застосовується для новоприйнятих працівників з 01.12.2015. Оскільки позивач зарахований на службу 09.03.2015, тобто до 01.12.2015, то позовні вимоги щодо нарахування та виплати індексації із застосуванням для її розрахунку в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 базового місяця січня 2008 року задоволенню не підлягають.

Щодо посилань учасників справи на роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оброни України від 10.02.2016 №248/3/9/1/108, від 26.03.2018 №248/1485, Міністерства соціальної політики України від 28.04.2016 №201/10/1.37-16, від 29.12.2017 №122/0/66-17 та від 15.04.2020 №49/0/214-20, то суд вважає ці доводи безпідставними, оскільки вказані документи не є нормативно-правовими актами, а мають лише та виключно рекомендаційний характер.

Щодо покликань відповідача, що військова частина НОМЕР_1 не є належним відповідачем у справі, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом і не заперечувалося сторонами по справі, ОСОБА_2 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до інформації наданої відповідачем військова частини НОМЕР_1 виключається з мережі розпорядників бюджетних коштів та військові частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 та НОМЕР_7 зараховано на фінансове забезпечення до військової частини НОМЕР_8 з 01.01.2020 (а.с.59).

Тобто, станом на час виникнення спірних правовідносин всі нарахування і виплата грошового забезпечення військовослужбовців, які проходили військову службу у військовій частині НОМЕР_1 здійснювалися військовою частиною НОМЕР_1 , і лише з 01.01.2020 військовою частиною НОМЕР_8 .

Таким чином, суд вважає, що належним відповідачем у даній справі є військова частина НОМЕР_1 .

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень частково не обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач частково довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

У силу вимог ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для розподілу судових витрат у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 ) до Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_10 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинення певних дій, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не правильного нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з березня 2015 року по 28.02.2018 з застосуванням базового місяця лютого 2015 року, з 01.03.2018 по 31.11.2018 березня 2018 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з березня 2015 року по 28.02.2018 з застосуванням базового місяця лютого 2015 року, 01.03.2018 по 31.11.2018 з застосуванням базового місяця березня 2018 року, з урахуванням абз.4 п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.03.2003 №1078.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 24 березня 2021 року

Суддя Л.А. Жуковська