Справа № 520/253/21
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2021-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2021 р. № 520/253/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панова М.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту реєстрації Харківської міської ради Харківської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Департаменту реєстрації Харківської міської ради Шеховцової М.Є. №54353807 від 01 жовтня 2020 року про відмову у державній реєстрації права власності; зобов`язати державного реєстратора провести державну реєстрацію права власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 , на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 06 липня 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані дії відповідача є протиправними та такими, що суперечать нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Ухвалою суду від 26.01.2021 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

Представником Департаменту реєстрації Харківської міської ради Харківської області до суду надано відзив на позов, в якому зазначено, що дії відповідача є правомірними, та відповідають вимогам чинного законодавства. В задоволенні адміністративного позову просить відмовити.

Оцінивши повідомлені сторонами обставини, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 06 липня 2020 року Орджонікідзевським районним судом міста Харкова було ухвалено рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному нерухомому майні. Згідно вказаного рішення було припинено право власності ОСОБА_2 на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 06.07.2006 Управлінням комунального майна та приватизації ХМР за №6608. Також було визнано за ОСОБА_1 (паспорт № НОМЕР_1 , виданий органом 6321 від 05.02.2019; ІПН НОМЕР_2 ) право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 (загальна площа 56 кв.м., житлова площа 39,7 кв.м.), яка раніше належала ОСОБА_2 .

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 24 листопада 2020 року були внесені виправлення до рішення суду від 06 липня 2020 року та зазначено по тексту рішення назву вулиці «Тархова» замість вулиці «Сергія Тархова» та реєстраційний номер свідоцтва про право власності на житло, виданого 06.07.2006 «НОМЕР НОМЕР_3 » замість реєстраційного номеру « НОМЕР_4 ».

Зазначені вище рішення та ухвала суду набрали законної сили.

Рішення суду від 06 липня 2020 року було надано разом з іншими документами державному реєстратору для реєстрації права власності 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 .

Позивач, вважаючи вказане рішення державного реєстратора незаконним, звернувся до суду з даним позовом.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закону), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Серед засад державної реєстрації прав передбачено внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону державний реєстратор при проведенні державної реєстрації прав, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Серед підстав для проведення державної реєстрації прав, передбачених статтею 27 Закону, є судове рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, згідно п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону.

Так, 28.09.2020 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради Шеховцової М.Є. надійшла заява ОСОБА_1 для проведення державної реєстрації права власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 .

До заяви заявником в якості підстави для проведення державної реєстрації прав, поряд з іншими документами, було подано рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06.07.2020 по справі №644/3997/20.

Відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06.07.2020 по справі №644/3997/19, припинено право власності ОСОБА_2 на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 06.07.2006 Управління комунального майна та приватизації ХМР за №6608. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , яка раніше належала ОСОБА_2 .

Згідно з вимогами ст. 10 Закону під час проведення реєстраційних дій державний реєстратор, зокрема, обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи.

Суд зазначає, що державним реєстратором в межах повноважень встановлюються всі обставини та інформація, що мають значення при прийнятті рішення щодо реєстрації прав, оцінюються всі документи, подані в якості підстави для державної реєстрації прав в сукупності.

Під час розгляду заяви державним реєстратором, на виконання вимог ст. 10 Закону, встановлено, що комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 17.07.2006 проведено державну реєстрацію права спільної сумісної власності за ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_3 від 06.07.2006, виданого Управлінням комунального майна та приватизації відділу приватизації житлового фонду Департаменту економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради.

Крім того, були отримані відомості з Єдиного реєстру боржників, які містять актуальну інформацію стосовно зареєстрованих виконавчих проваджень за номерами: 44725466, категорія стягнення - стягнення аліментів, стосовно боржника - ОСОБА_2 .

Статтею 24 Закону визначений перелік підстав для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Так, згідно з п. 12 ч. 1 ст. 24 Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено, зокрема, у разі, якщо заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, зокрема за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці.

На думку державного реєстратора, проведення державної реєстрації права власності на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06.07.2020 по справі №644/3997/19 мало наслідком відчуження майна особи - боржника, ОСОБА_2 , відомості про яку внесено до Єдиного реєстру боржників, що є підставою для відмови в державній реєстрації прав відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 24 Закону.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Державні органи, органи місцевого самоврядування, нотаріуси, інші суб`єкти при здійсненні ними владних управлінських функцій відповідно до законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, у разі звернення особи за вчиненням певної дії щодо майна, що належить боржнику, який внесений до Єдиного реєстру боржників, зобов`язані не пізніше наступного робочого дня повідомити про це зазначений у Єдиному реєстрі боржників орган державної виконавчої служби або приватного виконавця із зазначенням відомостей про майно, щодо якого звернулася така особа.

Крім того, у спірному рішенні зазначено, що словники державного реєстру речових прав на нерухоме майно не містять інформацію стосовно назви вулиці - вулиця Сергія Тархова в м. Харкові. Відповідно до Реєстру назв урбанонімів м. Харкова затвердженого рішенням IX сесії Харківської міської ради XXIV скликання від 25.12.2002 - вул. Тархова. Крім того встановлено розбіжності в частині визначення реєстраційного номера свідоцтва про право власності на житло, а саме: відповідно до свідоцтва - НОМЕР_3 , відповідно до рішення суду - 6608.

Згідно з п. 18 Порядку за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

Відповідно п. 23 Порядку за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом, державний реєстратор приймає відповідне рішення, яке повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття з відповідним обґрунтуванням їх застосування.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 , відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру боржників, державним реєстратором 01.10.2020 було прийнято рішення №54353807 про відмову у державній реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Суд зазначає, що згідно п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України від 07.07.2010 №2453-VІ «Про судоустрій і статус суддів», ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Таким чином, в спірних правовідносинах мало місце виконання державним виконавцем судового рішення, шляхом реєстрації права власності на його підставі, а не відчуження майна особою, як вказано у спірному правовому акті індивідуальної дії.

Крім того, з урахуванням наявності ухвали Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 24 листопада 2020 року, якою були внесені виправлення до судового рішення від 06 липня 2020 року, яка набрала законної сили, на даний час відсутні помилкові дані, які б унеможливлювали державну реєстрації права власності.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 132, 134, 263, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Департаменту реєстрації Харківської міської ради Харківської області (пл. Конституції, буд. 7, 6 пов., м. Харків, 61200, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Департаменту реєстрації Харківської міської ради Шеховцової М.Є. №54353807 від 01 жовтня 2020 року про відмову у державній реєстрації права власності.

Зобов`язати державного реєстратора провести державну реєстрацію права власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 06 липня 2020 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в загальному розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту реєстрації Харківської міської ради Харківської області ().

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М.Панов