Справа № 640/6619/21
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2021-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2021 року м. Київ № 640/6619/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., за участю секретаря судового засідання Рябого І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особа про Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Київська митниця Держмитслужби визнання протиправними та скасування постанов,
за участю:

від позивача - Янчик М.І.;

від відповідача - не з`явився;

від третьої особи - не з`явився

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 64706862 від 04.03.2021, винесену державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко С.М., щодо стягнення з ОСОБА_1 штрафу у справі про адміністративні правопорушення у розмірі 414662,43 грн, відкрите на підставі постанови Київської митниці Держмитслужби від 24.12.2020 № 1793/10000/20;

- визнати протиправною та скасувати постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 04.03.2021, винесену державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко С.М.;

- визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 04.03.2021, винесену державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко С.М., про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 41466,24 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що державним виконавцем винесені постанови про відкриття виконавчого провадження, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору на підставі постанови про порушення митних правил, яка не набрала законної сили, оскільки у встановлений законом строк оскаржена позивачем до Солом`янського районного суду м. Києва. Оскільки постанови розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору винесені в межах виконавчого провадження № 64706862, останні також є протиправними та підлягають автоматичному скасуванню.

Крім того, позивач вважає, що подана на виконання постанова № 1793/10000/20 від 24.12.2020 не відповідає вимогам частини першої статті 4 закону України "Про виконавче провадження", оскільки не містить ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стягувача; резолютивної частини рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дати набрання рішенням законної сили та строк пред`явлення рішення до виконання.

Ухвалою суду від 15.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі № 640/6619/21 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судове засідання на 24.03.2021.

24.03.2021 до суду надійшли копії матеріалів виконавчого провадження № 64706862.

Представник позивача у судовому засіданні 24.03.2021 позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання 24.03.2021 не прибув, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов суду також не надано.

Третя особа явку повноважного представника у судове засідання 24.03.2021 не забезпечила, причини неявки суду не повідомила, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, будь-якої письмової позиції суду не надано.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши думку представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

03.03.2021 до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла заява Київської митниці Держмитслужби від 13.01.2021 про примусове виконання рішення - постанови Київської митниці Держмитслужби від 24.12.2020 про порушення митних правил № 1793/10000/20, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, та накладено на останню адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів у розмірі 414662,43 грн.

04.01.2021 позивачем на адресу Солом`янського районного суду міста Києва засобами поштового зв`язку направлено позовну заяву до Київської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування протоколу №1793/10000/20 про порушення митних правил від 20.11.2020 та постанови про порушення митних правил від 24.12.2020 №1793/10000/20.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 14.01.2021 за вказаною позовною заявою відкрито провадження у справі №760/173/21.

Постановою головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко С.М. від 04.03.2021 відкрито виконавче провадження № 64706862 з примусового виконання постанови № 1793/10000/20 від 24.12.2020 про стягнення з ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 414662,43 грн.

Також постановами від 04.03.2021 у виконавчому провадженні № 64706862 визначено для боржника розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у загальній сумі 195,30 грн та стягнуто виконавчий збір у розмірі 41466,24 грн.

Не погодившись з вказаними постановами, позивач звернулась з даним позовом до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За визначенням статті 1 Закону України від 02.06.2016 N 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон N 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону N 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Пунктами 6 та 7 частини першої статті 4 наведеного Закону встановлено, що у виконавчому документі зазначаються дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню; строк пред`явлення рішення до виконання.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 4 Закону N 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання).

Частиною першою статті 12 Закону N 1404-VIII встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття (ч. 2 ст. 12 Закону).

Як вбачається з виконавчого документа (постанови про порушення митних правил № 1793/10000/20 від 24.12.2020), останній відповідає вимогам статті 4 Закону N 1404-VIII, оскільки містить усі реквізити, на які має бути перераховано штраф, у тому числі, код ЄДРПОУ, та у ньому зазначено строк набрання законної сили (04.01.2021) й зазначено про строк пред`явлення постанови до виконання (протягом трьох місяців).

З огляду на наведене, посилання позивача у цій частині визнаються судом необґрунтованими.

Разом з тим, як вбачається з постанови про порушення митних правил № 1793/10000/20 від 24.12.2020, остання надіслана на адресу позивача поштою.

Відповідно до частини першої статті 535 Митного кодексу України постанова митного органу про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил підлягає виконанню після закінчення строку оскарження, зазначеного у статті 529 цього Кодексу.

Митний орган, який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, виконує її самостійно або через державного виконавця ( ч. 2 ст. 535 МКУ).

Частиною першою статті 529 Митного кодексу України визначено, що постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини четвертої статті 529 Митного кодексу України скарга (адміністративний позов) на постанову митного органу у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі пропуску цього строку з поважних причин він за заявою особи, яка подає скаргу (адміністративний позов), може бути поновлений відповідно митницею, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, або судом.

Згідно частини п`ятої статті 529 Митного кодексу України постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Відповідно до статті 533 Митного кодексу України подання скарги (адміністративного позову) зупиняє виконання постанови у справі про порушення митних правил до закінчення розгляду скарги (адміністративного позову).

Частиною першою статті 539 Митного кодексу України визначено, що штраф повинен бути сплачений особою, яка вчинила порушення митних правил, не пізніше 15 днів з дня вручення або надіслання їй копії постанови митного органу про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше 15 днів з дня залишення скарги (адміністративного позову) без задоволення.

Згідно частини першої статті 540 наведеного Кодексу у разі якщо штраф не буде сплачено у строки, встановлені статтею 539 цього Кодексу, постанова митного органу або суду (судді) надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання або роботи порушника або за місцезнаходженням його майна.

Таким чином, аналіз вищенаведених норм Митного кодексу України свідчить про те, що примусовому виконанню підлягає постанова, яка не виконана особою, відносно якої її постановлено, у строк, визначений статтею 539 цього Кодексу, якщо така постанова не оскаржувалась, а у випадку її оскарження - після залишення скарги без задоволення або набрання постановою законної сили.

Згідно частини першої статті 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що позивач скористалась правом на судове оскарження постанови про порушення митних правил від 24.12.2020 №1793/10000/20, звернувшись до суду з відповідною позовною заявою та у визначений законом строк, суд доходить висновку, що у Київської митниці Держмитслужби не було підстав для пред`явлення до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) постанови про порушення митних правил від 24.12.2020 №1793/10000/20 до примусового виконання.

Як уже зазначалось, відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону N 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання).

В постанові про порушення митних правил від 24.12.2020 №1793/10000/20 вказано, що даний виконавчий документ набрав законної сили 04.01.2021.

Разом з тим, враховуючи наведені вище обставини, фактично постанова про порушення митних правил від 24.12.2020 №1793/10000/20 станом на день відкриття виконавчого провадження № 64706862 та станом на час розгляду даної справи, не набрала законної сили, з огляду на положення частини першої статті 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження від 04.03.2021 № 64706862 підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Щодо постанов головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 04.03.2021 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 64706862, суд зазначає, що оскільки такі постанови прийняті у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого документа, що не набрав законної сили, останні суд вважає також протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 2724,00 грн.

Оскільки судом позовні вимоги задоволено у повному обсязі, сплачений судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255, 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 64706862 від 04.03.2021, винесену державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко С.М., щодо стягнення з ОСОБА_1 штрафу у справі про адміністративні правопорушення у розмірі 414662,43 грн, відкрите на підставі постанови Київської митниці Держмитслужби від 24.12.2020 № 1793/10000/20.

Визнати протиправною та скасувати постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 04.03.2021, винесену державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко С.М.

Визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 04.03.2021, винесену державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко С.М., про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 41466,24 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (03151, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 76А, ідентифікаційний номер 35008087) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 2724,00 грн судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя В.П. Катющенко