Справа № 380/7200/20
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/7200/20
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РОЗГЛЯДУ В ЧАСТИНІ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

24 березня 2021 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку письмового провадження питання про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог у справі № 380/7200/20 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління праці та соціального захисту населення Мукачівської міської ради (вул. Валенберга, 31, м. Мукачево, Закарпатська область, 89600), Личаківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (вул. К. Левицького, 67, м. Львів, 79000), Управління соціального захисту населення Мостиської районної державної адміністрації (вул. М. Грушевського, 5, м. Мостиська, Львівська область, 81300) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Мукачівської міської ради щодо виплати до 5 травня за період з 2016 по 2017 рік одноразової виплати в розмірі, що не відповідає Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону від 25 грудня 1998 року № 367-ХІV;

- визнати протиправним рішення Управління праці та соціального захисту населення Мукачівської міської ради від 19 серпня 2020 року № 01-26/139 щодо відмови в перерахунку одноразової виплати до 5 травня за період з 2016 по 2017 рік (включно);

- стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Мукачівської міської ради недоплачену суму одноразової виплати до 05 травня з врахуванням норм Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону від 25 грудня 1998 року № 367-ХІV за 2016-2017 роки в розмірі 9485,00 гривень;

- визнати протиправними дії та бездіяльність Управління соціального захисту населення Львівської міської ради щодо виплати до 05 травня у 2018 році одноразової виплати в розмірі, що не відповідає Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону від 25 грудня 1998 року № 367-ХІV;

- стягнути з Управління соціального захисту населення Львівської міської ради недоплачену суму одноразової виплати до 05 травня з врахуванням норм Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону від 25 грудня 1998 року № 367-ХІV за 2018 рік в розмірі 5570,00 грн.;

- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Мостиської районної державної адміністрації щодо виплати до 05 травня за період з 2019 року по 2020 рік одноразової виплати в розмірі, що не відповідає Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону від 25 грудня 1998 року № 367-ХІV;

- визнати протиправним рішення Управління соціального захисту населення Мостиської районної державної адміністрації від 06 серпня 2020 року № 02-05/275 щодо відмови в перерахунку одноразової виплати до 05 травня за період з 2019 року по 2020 рік (включно);

- стягнути з Управління соціального захисту населення Мостиської районної державної адміністрації недоплачену суму одноразової виплати до 05 травня з врахуванням норм Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону від 25 грудня 1998 року № 367-ХІV за 2019 2020 роки в розмірі 12990 гривень.

Ухвалою судді від 11 вересня 2020 року позовну заяву залишено без руху. Особі, що звернулася із позовною заявою встановлено в десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки, у спосіб: подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску в частині таких позовних вимог:

- визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Мукачівської міської ради щодо виплати до 05 травня за період з 2016 по 2017 рік одноразової виплати в розмірі, що не відповідає Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону від 25 грудня 1998 року № 367-ХІV;

- стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Мукачівської міської ради недоплачену суму одноразової виплати до 05 травня з врахуванням норм Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону від 25 грудня 1998 року № 367-ХІV за 2016-2017 роки в розмірі 9485,00 гривень;

- визнати протиправними дії та бездіяльність Управління соціального захисту населення Львівської міської ради щодо виплати до 05 травня у 2018 році одноразової виплати в розмірі, що не відповідає Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону від 25 грудня 1998 року № 367-ХІV;

- стягнути з Управління соціального захисту населення Львівської міської ради недоплачену суму одноразової виплати до 05 травня з врахуванням норм Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону від 25 грудня 1998 року № 367-ХІV за 2018 рік у розмірі 5570,00 грн.;

- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Мостиської районної державної адміністрації щодо виплати до 05 травня за 2019 рік одноразової виплати в розмірі, що не відповідає Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону від 25 грудня 1998 року № 367-ХІV;

- стягнути з Управління соціального захисту населення Мостиської районної державної адміністрації недоплачену суму одноразової виплати до 05 травня з врахуванням норм Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону від 25 грудня 1998 року № 367-ХІV за 2019 рік в розмірі 7485,00 гривень.

Ухвалою судді від 21 вересня 2020 року заяву позивача про поновлення строків звернення до суду задоволено; визнано поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду в частині вищезазначених позовних вимог; відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 21 жовтня 2020 року замінено первісного відповідача Управління соціального захисту населення Львівської міської ради на належного відповідача Личаківський відділ соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради.

Ухвалою суду від 19 листопада 2020 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у зразковій справі № 440/2722/20.

Ухвалою суду від 22 березня 2021 року провадження у справі поновлено.

При постановленні цієї ухвали суд виходить з наступного.

Відповідно до частини четвертої статті 123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі від 21 вересня 2020 року суд, вирішуючи питання про поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду в частині позовних вимог, що стосуються виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій, за період з 2016 року по 2019 рік врахував доводи, які викладені у поданій позивачем на виконання вимог ухвали судді від 11 вересня 2020 року про залишення позовної заяви без руху, заяві про поновлення строків звернення до суду про те, що порушення своїх прав він дізнався з ухваленням Конституційним судом України рішення від 27 лютого 2020 року у справі № 1-247/2018 (3393/18). Крім того, суд взяв до уваги долучені позивачем до позовної заяви лист Управління праці та соціального захисту населення Мукачівської міської ради від 19 серпня 2020 року № 01-26/139 та лист Управління соціального захисту населення Мостиської районної державної адміністрації від 06 серпня 2020 року № 02-05-1/275, якими йому відмовлено у перерахунку та виплаті разової грошової допомоги до 5 травня.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строків звернення до суду в частині позовних вимог, що стосуються виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій, за період з 2016 року по 2019 рік.

Проте, суд вважає такий висновок передчасним, зважаючи на наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З цього приводу суд зазначає про те, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Як слідує з матеріалів справи, з цим адміністративним позовом до суду позивач звернувся у вересні 2020 року та заявив позовні вимоги про визнання протиправними рішень, дій (бездіяльності) відповідачів в частині виплати у неналежному, на його думку, розмірі щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій, за період з 2016 року по 2020 рік та стягнення з останніх недоплаченої суми цієї допомоги.

Суд відзначає, що у Конституції України закріплено, що людина визнається найвищою соціальною цінністю в Україні, яка є соціальною і правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права (статті 1, 3 та 8).

Конституція України також встановлює, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх, зокрема, у старості та в інших випадках, передбачених законом; це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків фізичних та юридичних осіб, бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (стаття 46).

Право на соціальний захист належить до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов, не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (статті 22 та 64).

Застосовуючи строки у зазначеній сфері, потрібно розрізняти право особи на соціальний захист та право особи на судовий захист. Право на соціальний захист особи реалізується відповідним суб`єктом владних повноважень, як правило, органом пенсійного фонду за зверненням такої особи з проханням надати певний статус та здійснити відповідні виплати. У випадку якщо особа вважає, що існує спір у публічно-правовій сфері стосовно реалізації її права на соціальний захист, зумовлений протиправними рішеннями, діями або бездіяльність суб`єкта владних повноважень, така особа може звернутися до адміністративного суду з позовом, що буде уже способом реалізації права на судовий захист. Згідно з Конституцією України право особи на соціальний захист гарантується, в першу чергу, статтею 46, а право на судовий захист, зокрема, - статтями 55 та 124.

Строки у сфері соціального захисту застосовує відповідний суб`єкт владних повноважень або суд, у випадку, визнання рішення, дії чи бездіяльності відповідного суб`єкта протиправними та задоволення позову особи. У свою чергу, строк на звернення до суду застосовується виключно судом, як правило, на етапі прийняття рішення про відкриття провадження в адміністративній справі. Строк звернення до суду стосується виключно питання прийняття до розгляду або відмови у розгляді позовних вимог по суті, але не застосовується для прийняття рішення про задоволення чи не задоволення таких вимог, а також періоду протягом якого такі вимоги підлягають задоволенню.

Суд також виходить з того, що у триваючих правовідносинах суб`єкт владних повноважень протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань (триваюча протиправна бездіяльність) або допускає протиправну поведінку (триваюча протиправна діяльність) по відношенню до фізичної або юридичної особи. Прикладом таких правовідносин є правовідносини, що виникають у сфері реалізації прав громадян на соціальних захист (пенсійне забезпечення, виплата заробітної плати тощо).

Важливо, що предметом позову в категорії справ стосовно соціального захисту є дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, пов`язані з соціальними виплатами, які можуть бути регулярними, періодичними, одноразовими, обмеженими в часі платежами, а тому строк на соціальний захист та строки звернення до суду залежать також від виду відповідного платежу як форми соціального захисту з боку держави.

Відлік строків для звернення з метою реалізації права на соціальний захист розпочинається з моменту отримання відповідним суб`єктом владних повноважень заяви особи, до якого додано пакет необхідних документів. У свою чергу, відлік строків для звернення до суду (у випадку незгоди особи з відповідним рішенням, дією чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду зазначеної заяви) розпочинається з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про таке порушення своїх прав, якщо інше прямо не передбачено законом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17, у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 646/6250/17, від 30 жовтня 2018 року у справі № 493/1867/17, від 22 січня 2019 року у справі № 201/9987/17, від 18 листопада 2020 року у справі № 380/5202/20.

Як уже було зазначено вище, позивач звернувся до суду із цим адміністративним позовом у вересні 2020 року та оспорює рішення, дії (бездіяльність) відповідачів щодо недоплати йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня відповідно до положень статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», зокрема, за 2016, 2017, 2018, 2019 роки.

Суд відзначає, що спірна виплата є регулярною та виплачується один раз на рік, а тому про порушення своїх прав її недоплатою позивач міг дізнатись у квітні-травні 2016, 2017, 2018, 2019 років відповідно, при отриманні такої виплати за ці роки.

Тому звернувшись до суду з вимогами про: визнання протиправними дій Управління праці та соціального захисту населення Мукачівської міської ради щодо виплати до 05 травня за період з 2016 по 2017 рік одноразової виплати в розмірі, що не відповідає Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону від 25 грудня 1998 року № 367-ХІV; стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Мукачівської міської ради недоплаченої суми одноразової виплати до 05 травня з врахуванням норм Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону від 25 грудня 1998 року № 367-ХІV за 2016-2017 роки в розмірі 9485,00 гривень; визнання протиправними дій та бездіяльності Управління соціального захисту населення Львівської міської ради щодо виплати до 05 травня у 2018 році одноразової виплати в розмірі, що не відповідає Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону від 25 грудня 1998 року № 367-ХІV; стягнення з Управління соціального захисту населення Львівської міської ради недоплаченої суми одноразової виплати до 05 травня з врахуванням норм Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону від 25 грудня 1998 року № 367-ХІV за 2018 рік у розмірі 5570,00 грн.; визнання протиправними дій Управління соціального захисту населення Мостиської районної державної адміністрації щодо виплати до 05 травня за 2019 рік одноразової виплати в розмірі, що не відповідає Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону від 25 грудня 1998 року № 367-ХІV; стягнення з Управління соціального захисту населення Мостиської районної державної адміністрації недоплаченої суми одноразової виплати до 05 травня з врахуванням норм Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону від 25 грудня 1998 року № 367-ХІV за 2019 рік в розмірі 7485,00 гривень, у вересні 2020 року, позивач пропустив встановлений частиною другою статті 122 КАС України шестимісячний строк звернення до суду з цими вимогами.

З огляду на наведене, суд вважає, що, викладений в ухвалі від 21 вересня 2020 року про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі висновок про поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду в частині позовних вимог, що стосуються виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій, за період з 2016 року по 2019 рік, був передчасним.

Будь-яких інших підстав для визнання причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду поважними в частині вищезазначених позовних вимог, суд не знаходить.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

За таких обставин, суд уважає, що позовну заяву позивача в частині заявлених позовних вимог, що стосуються виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій, за період з 2016 року по 2019 рік належить залишити без розгляду на підставі частини четвертої статті 123 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 122, 123, 240, 255, 293, 295, п. 3 Розділу VI Прикінцевих положень, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Мукачівської міської ради, Личаківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, Управління соціального захисту населення Мостиської районної державної адміністрації про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії залишити без розгляду в частині таких позовних вимог:

- визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Мукачівської міської ради щодо виплати до 05 травня за період з 2016 по 2017 рік одноразової виплати в розмірі, що не відповідає Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону від 25 грудня 1998 року № 367-ХІV;

- стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Мукачівської міської ради недоплачену суму одноразової виплати до 05 травня з врахуванням норм Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону від 25 грудня 1998 року № 367-ХІV за 2016-2017 роки в розмірі 9485,00 гривень;

- визнати протиправними дії та бездіяльність Управління соціального захисту населення Львівської міської ради щодо виплати до 05 травня у 2018 році одноразової виплати в розмірі, що не відповідає Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону від 25 грудня 1998 року № 367-ХІV;

- стягнути з Управління соціального захисту населення Львівської міської ради недоплачену суму одноразової виплати до 05 травня з врахуванням норм Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону від 25 грудня 1998 року № 367-ХІV за 2018 рік у розмірі 5570,00 грн.;

- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Мостиської районної державної адміністрації щодо виплати до 05 травня за 2019 рік одноразової виплати в розмірі, що не відповідає Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону від 25 грудня 1998 року № 367-ХІV;

- стягнути з Управління соціального захисту населення Мостиської районної державної адміністрації недоплачену суму одноразової виплати до 05 травня з врахуванням норм Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону від 25 грудня 1998 року № 367-ХІV за 2019 рік в розмірі 7485,00 гривень.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду відповідно до ст.ст. 293-297 КАС України, з урахуванням п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Повний текст ухвали складено 24 березня 2021 року.

Суддя Клименко О.М.