Справа № 640/7493/21
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2021-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

24 березня 2021 року м. Київ № 640/7493/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Погрібніченко І.М. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснолиманське" про забезпечення позову до подання позовної заяви

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Краснолиманське" (далі - ТОВ "Краснолиманське", заявник) з заявою про забезпечення адміністративного позову до подання позовної заяви, в якій просить:

зупинити дію наказу від 19.02.2021 р. № 178 «Про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №3316 від 19.12.2003 року» до вирішення судом питання по суті справи.

У поданій до суду заяві, заявник звертає увагу, що 25 лютого 2021 р. із загальнодоступного джерела, а саме офіційного сайту Державної служби геології та надр України, ТОВ «Краснолиманське» стало відомо про прийняття головою Державної служби геології та надр України наказу від 19.02.2021 р. № 178 «Про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №3316 від 19.12.2003 року».

Даним наказом, як зазначає заявник, зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами № 3316 від 19.12.2003 р., наданого Товариству з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (), з метою видобування кам`яного вугілля в технічних межах поля шахти ТОВ «Краснолиманське» на полі діючої шахти «Краснолиманська», розташованої в Донецькій області.

Заявник з даним наказом не згоден та має намір подати до суду позов до Державної служби геології та надр України про визнання його протиправним та скасування.

При цьому, необхідність вжиття заходів забезпечення позову обґрунтовано тим, що як на підставу видачі наказу відповідач посилаєтеся на Протокол № 4-РГ/2021 від 18.02.2021 р. засідання Робочої групи з питань надрокористування.

На думку заявника, у даному протоколі наведені неіснуючі факти, що взагалі не відповідають дійсності, оскільки, станом на дату прийняття наказу від 19.02.2021 р. № 178 ТОВ «Краснолиманське» виконано всі приписи контролюючих органів, що в свою чергу свідчить про відсутність у товариства будь - яких порушень вимог ст. 11 Закону України «Про основні засади держаного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Заявник, звертає увагу, що ним не було порушено жодних вимог ст.ст. 24, 51 Кодексу України «Про надра» та пп.1.3, 4.1, 4.4 «Єдиних правил охорони надр при розробці родовищ твердих корисних копалин» на які посилається в Протоколі робоча група.

Одночасно, на думку заявника, невжиття заходів забезпечення позову призведе до порушення прав працівників самого Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснолиманське", оскільки, станом на дату звернення до суду, планова чисельність працівників підприємства становить 1150 чоловік, а протиправне зупинення дії спеціального дозволу призведе до зупинки діяльності підприємства і, як наслідок, - ліквідації зазначених робочих місць, неможливості здійснювати позивачем своїх обов`язків по виплаті заробітної плати громадянам України, які працюють на підприємстві ТОВ «Краснолиманське» та виплаті обов`язкових платежів до бюджету.

Вирішуючи вказану заяву про забезпечення позову, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 153 КАС України, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до приписів ч. 1 статті 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

На підставі наведених вимог КАС України розгляд поданої заяви про забезпечення позову здійснюється без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) виключено;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень вбачається, що застосування заходів забезпечення позову можливо лише у разі наявності сукупності обставин, передбачених ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд зазначає, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених КАС України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

За своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Із вищенаведеного випливає, що, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи заявника на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Як вказано вище, заявник просить зупинити дію наказу від 19.02.2021 р. № 178 «Про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №3316 від 19.12.2003 року» до вирішення судом питання по суті справи.

Тобто, заходи забезпечення позову, які просить застосувати заявник, безпосередньо стосуються дії індивідуального акту, який останній має намір оскаржити до суду.

При цьому, необхідність вжиття заходів забезпечення позову обґрунтовано існуванням очевидних ознак протиправності наказу від 19.02.2021 р. № 178 «Про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 3316 від 19.12.2003 року» та існуванням очевидної небезпеки заподіяння до ухвалення рішення в даній справі шкоди правам та інтересам позивача, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Надаючи оцінку доводам позивача про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам, а також правам свободам та інтересам інших осіб, до ухвалення рішення в адміністративній справі, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що основним видом економічної діяльності ТОВ «Краснолиманське» відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є добування кам`яного вугілля (05.10).

19.12.2003 року Державною службою геології та надр України надано спеціальний дозвіл на користування надрами № 3316 з метою видобування кам`яного вугілля в технічних межах поля шахти ТОВ «Краснолиманське» на полі діючої шахти «Краснолиманська» розташованої в Донецькій області.

Тобто вказане свідчить про те, що основним видом діяльності та джерелом доходу ТОВ «Краснолиманське» є реалізації видобутою вугільної продукції.

Таким чином, у зв`язку із винесенням наказу Державної служби геології та надр України від 19.02.2021 р. № 178 «Про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 3316 від 19.12.2003 року» ТОВ «Краснолиманське» фактично позбавлене можливості здійснення основного виду господарської діяльності та отримання доходу.

Разом з цим, відповідно п. 21 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 р. № 615, після зупинення дії дозволу надрокористувач зобов`язаний зупинити проведення на наданій йому в користування ділянці надр робіт, передбачених дозволом.

Як вбачається з довідки ТОВ «Краснолиманське» № 33/1 від 03.03.2021 року, що додана до заяви про забезпечення позову, станом на 01.03.2021 року чисельність робочих місць, відповідно до штатного розкладу заявника складає 1150 місць, а зупинка його господарської діяльності призведе до їх ліквідації.

Також відповідно до довідки заявника вартість демонтажу та видачі обладнання, що належить йому чи перебуває в оренді станом на лютий 2021 року складатиме 126 384 222, 00 грн. та триватиме 10 місяців.

Поряд з цим, судом встановлено, що неможливість видобування вугільної продукції завдасть шкоди не лише інтересам позивача, але й інтересам Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», яке має господарські взаємовідносини з ТОВ «Краснолиманське» на підставі Договору на надання послуг виробничого характеру 01/11-3.

За наведених обставин, суд уважає, що умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване твердження, що права позивача його працівників та інших осіб, у даному випадку Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська, будуть погіршені, порушені і на момент виконання рішення суду, у разі задоволення позову, позивачу необхідно буде докласти значних зусиль та витрат для відновлення своїх прав та інтересів.

Водночас, суд звертає увагу на те, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії спірного рішення відповідача жодним чином не спричиняє негативних наслідків для заінтересованих осіб у даній справі як не спричиняє негативних наслідків і для будь-яких інших осіб.

Одночасно, судом при вирішенні заяви про забезпечення позову не беруться до уваги доводи заявника щодо протиправності наказу Державної служби геології та надр України від 19.02.2021 р. № 178 «Про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №3316 від 19.12.2003 року», з підстав передчасності його прийняття та відсутності у ТОВ "Краснолиманське" порушень вимог ст.ст. 24, 51 Кодексу України «Про надра» та пп.1.3, 4.1, 4.4 «Єдиних правил охорони надр при розробці родовищ твердих корисних копалин», на які посилається відповідач в Протоколі № 4-РГ/2021 від 18.02.2021 р. засідання Робочої групи з питань надрокористування, оскільки дані обставини підлягають встановленню під час розгляду адміністративної справи по суті.

При вирішенні питання щодо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд в контексті приписів ч.2 ст.151 КАС України оцінив співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, вжиті заходи забезпечення позову у спірних правовідносинах, на думку суду, за вказаних вище обставин та доводів заявника, є співмірними із можливими негативними наслідками суспільним інтересам та правам позивача та інших осіб, що можуть бути завдані у випадку їх незастосування.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що у рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, суд приходить до переконання, що заявник довів наявність підстав, що визначені у п. 1 ч. 1 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України та необхідності задоволення його заяви, шляхом зупинення дії наказу Державної служби геології та надр України від 19.02.2021 р. № 178 «Про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 3316 від 19.12.2003 року» до набрання рішенням законної сили.

Одночасно, суд звертає увагу заявника про необхідність в силу ч. 2 ст. 153 Кодексу адміністративного судочинства України подання відповідної позовної заяви протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову, неподання якої призводить до скасування вжитих судом даною ухвалою заходів забезпечення позову (п. 3 ч. 8 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України).

За таких обставин, керуючись ст.ст. 150-154, 156, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснолиманське" (, 85310, Донецька область, м. Покровськ, м. Родинське) задовольнити повністю.

Зупинити дію наказу Державної служби геології та надр України від 19.02.2021 р. № 178 «Про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №3316 від 19.12.2003 року» до набрання рішенням законної сили.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Краснолиманське" (, 85310, Донецька область, м. Покровськ, м. Родинське)

Боржник: Державна служба геології та надр України (, 03057, м. Київ, вул. Антона Цедика, 16)

Ухвала набирає чинності з 24.03.2021 року і підлягає негайному виконанню на підставі ч. 1 ст. 156 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання до 24.03.2024 року.

Відповідно до частини статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя І.М. Погрібніченко