Справа № 520/17710/2020
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2021-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 р. Справа № 520/17710/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко О.В.,

при секретарі - Куриленко Н.В.,

за участі представника позивача - Халабурдіна С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Централмед" до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "Централмед", з адміністративним позовом до Київської митниці Держмитслужби, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби, оформлене листом від 28.10.2020 № 7.8-3/15/11/21161, щодо відмови в поверненні товариству з обмеженою відповідальністю "Централмед" сплачених сум митних платежів за митними деклараціями: № UA100060/2020/313086 від 03.04.2020 - мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання (020), у розмірі 107 629,99 грн. та податок на додану вартість з медичних виробів (029) у розмірі 158 216,08 грн.; № UA100060/2020/378593 від 16.04.2020 - мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання (020), у розмірі 99 894,37 грн. та податок на додану вартість з медичних виробів (029) у розмірі 146 844,72 грн.; № UA100060/2020/380450 від 14.05.2020 - мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання (020), у розмірі 114 691,66 грн. та податок на додану вартість з медичних виробів (029) у розмірі 168 596,74 грн.; № UA100060/2020/318050 від 21.05.2020 - мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання (020), у розмірі 103 954,63 грн. та податок на додану вартість з медичних виробів (029) у розмірі 152 813,30 грн.; № UA100060/2020/318500 від 25.05.2020 - мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання (020), у розмірі 68 965,93 грн. та податок на додану вартість з медичних виробів (029) у розмірі 101 379,92 грн.; № UA100060/2020/322433 від 25.06.2020 - мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання (020), у розмірі 107 129,31 грн. та податок на додану вартість з медичних виробів (029) у розмірі 157 480,08 грн.;

- зобов`язати Київську митницю Держмитслужби підготувати висновок про повернення товариству з обмеженою відповідальністю "Централмед" з відповідного бюджету сплачених сум митних платежів за митними деклараціями: № UA100060/2020/313086 від 03.04.2020 - мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання (020), у розмірі 107 629,99 грн. та податок на додану вартість з медичних виробів (029) у розмірі 158 216,08 грн.; № UA100060/2020/378593 від 16.04.2020 - мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання (020), у розмірі 99 894,37 грн. та податок на додану вартість з медичних виробів (029) у розмірі 146 844,72 грн.; № UA100060/2020/380450 від 14.05.2020 - мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання (020), у розмірі 114 691,66 грн. та податок на додану вартість з медичних виробів (029) у розмірі 168 596,74 грн.; № UA100060/2020/318050 від 21.05.2020 - мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання (020), у розмірі 103 954,63 грн. та податок на додану вартість з медичних виробів (029) у розмірі 152 813,30 грн.; № UA100060/2020/318500 від 25.05.2020 - мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання (020), у розмірі 68 965,93 грн. та податок на додану вартість з медичних виробів (029) у розмірі 101 379,92 грн.; № UA100060/2020/322433 від 25.06.2020 - мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання (020), у розмірі 107 129,31 грн. та податок на додану вартість з медичних виробів (029) у розмірі 157 480,08 грн., та подати його в установленому порядку для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за шістьома митними деклараціями ним здійснено митне оформлення товарів медичних виробів (рукавичок) та нараховано і сплачено митні платежі: ввізне мито за ставкою 5 % (код 020) і податок на додану вартість за ставкою 7 % (код 029). Однак на час сплати митних платежів відповідні товари/операції з їх ввезення на митну територію України були звільнені від сплати ввізного мита та оподаткування ПДВ відповідно до пункту 96 розділу XXI Митного кодексу України і пункту 71 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України. У зв`язку з цим, позивач звернувся до Київської митниці Держмитслужби з заявою за вх. 34906/11 від 28.09.2020 про повернення сплачених сум митних платежів. Проте листом № 7.8 3/15/11/21161 від 28.10.2020 відповідач зазначив про відсутність у нього підстав для повернення митних платежів з Державного бюджету України. Позивач вважає протиправною відмову відповідача у вжитті заходів з повернення йому сум митних платежів, сплачених під час законодавчого звільнення від їх сплати/оподаткування.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі. Запропоновано відповідачу подати відзив на позов.

Відповідачем надано до суду відзив на адміністративний позов разом з доданими до нього документами, в якому він заперечував проти позовних вимог та просив суд відмовити в їх задоволенні у повному обсязі. Відповідач зазначив, що з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації. Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків. Позивачем самостійно заповнено графу 36 «Преференція» шести спірних митних декларацій без застосування податкових пільг, самостійно внесено відомості про нарахування митних платежів і сплачено їх у повному обсязі. Митниця при цьому не відмовляла у митному оформленні, підтвердивши дані заявлені декларантом. Також на день прийняття митним органом (03.04.2020) електронної митної декларації № UA100060/2020/313086 в графі 44 відсутній документ, який підтверджує переміщення товару для закладів охорони здоров`я, що надають допомогу хворим на COVID-19. Відповідно, у Київської митниці Держмитслужби відсутні підстави для повернення з Державного бюджету України сплачених сум митних платежів на користь позивача.

Позивачем надано до суду відповідь на відзив Київської митниці Держмитслужби, в якій він підтримав свою позицію, викладену в позовній заяві, зазначив, що звільнення від сплати ввізного мита та від оподаткування ПДВ ввезених ним медичних виробів не залежало від його волевиявлення, а було встановлене законодавством. Отже, суми митних платежів, сплачені ним в умовах законодавчого звільнення від оподаткування/сплати, є надміру сплаченими, незалежно від того, чи вказав позивач у митних деклараціях відповідну преференцію. Також позивач навів аргументи на спростування твердження відповідача щодо необхідності наявності документа на підтвердження факту переміщення товарів за митною декларацією № UA100060/2020/313086 саме для закладів охорони здоров`я, що надають допомогу хворим на COVID-19.

Представник позивача в судовому засіданні 18.03.2021 просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце якого повідомлявся належним чином у відповідності до вимог статей 126, 129 КАС України. Жодних клопотань про відкладення розгляду справи чи слухання справи за відсутності представника відповідача до канцелярії суду не надходило, також ним не повідомлено поважності причин свого неприбуття в судове засідання.

Заслухавши в судовому засіданні представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

03.04.2020 для митного оформлення товарів позивачем подано до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Київ-столичний» Київської митниці Держмитслужби митну декларацію № UA100060/2020/313086, за графою 31 якої задекларовано: Медичні вироби. Рукавички медичні нестерильні. Латексні неопудрені з подовженою манжетою, супер міцні Care 365 premium сині: В індивідуальних картонних упаковках по 50 шт. (25 пар) та картонних коробах по 10 уп. розмір S 100 короб. (25 000 пар) розмір M 630 короб. (157 500 пар) розмір L 850 короб. (212 500 пар) розмір XL 593 короб. (148 250 пар) Див. доп. Код товару відповідно до графи 33 декларації - 4015 11 00 00.

16.04.2020 для митного оформлення товарів позивачем подано до відділу митного оформлення № 1 митного поста "Київ-столичний" Київської митниці Держмитслужби митну декларацію № UA100060/2020/378593, за графою 31 якої задекларовано товар 1: Медичні вироби. Рукавички нітрілові неопудрені оглядові текстуровані в індивідуальних картонних упаковках по 100 шт. та картонних коробах по 10 уп. синього кольору розмір XS 125 короб. (62500 пар) розмір S 916 короб. (458000 пар) розмір XL 100 короб. (50000 пар) В індивідуальних картонних упаковках по 200 шт. (100 пар) та картонних коробах по Див. доп. Код товару відповідно до графи 33 декларації - 4015 11 00 00.

14.05.2020 для митного оформлення товарів позивачем подано до відділу митного оформлення № 1 митного поста "Київ-столичний" Київської митниці Держмитслужби митну декларацію № UA100060/2020/380450, за графою 31 якої задекларовано: Медичні вироби. Рукавички медичні нітрилові неопудрені нестерильні "Care 365": В індивідуальних картонних упаковках по 100 шт.(50 пар) та картонних коробах по 10 уп. Premium чорні FG-CMLC-0001 розмір XS 100 короб. (50 000 пар) розмір S 370 короб. (185 000 пар) розмір M 770 короб. (385 000 пар) розмір L 620 короб. (310 000 пар) Див. доп. Код товару відповідно до графи 33 декларації - 4015 11 00 00.

21.05.2020 для митного оформлення товарів позивачем подано до відділу митного оформлення № 1 митного поста "Київ-столичний" Київської митниці Держмитслужби митну декларацію № UA100060/2020/318050, за графою 31 якої задекларовано: Медичні вироби. Рукавички медичні нестерильні. Латексні неопудрені з подовженою манжетою, супер міцні "Care 365" premium сині: В індивідуальних картонних упаковках по 50 шт. (25 пар) та картонних коробах по 10 уп. розмір S 100 короб. (25 000 пар) розмір M 650 короб. (162 500 пар) розмір L 773 короб. (193 250 пар) розмір XL 650 короб.(162 500 пар) Див. доп. Код товару відповідно до графи 33 декларації 4015 11 00 00.

25.05.2020 для митного оформлення товарів позивачем подано до відділу митного оформлення № 1 митного поста "Київ-столичний" Київської митниці Держмитслужби митну декларацію № UA100060/2020/318500, за графою 31 якої задекларовано товар 1: Медичні вироби. Рукавички нітрілові неопудрені оглядові текстуровані фіолетового кольору в індивідуальних картонних упаковках по 200 шт. (100 пар) та картонних коробах по 10 уп. розмір XS 100 короб. (100000 пар) розмір S 380 короб. (380000 пар) розмір M 350 короб. (350000 пар) розмір L 100 короб. (100000 пар) розмір XL 100 короб. (50000 пар) Див. доп. Код товару відповідно до графи 33 декларації 4015 11 00 00.

25.06.2020 для митного оформлення товарів позивачем подано до відділу митного оформлення № 1 митного поста "Київ-столичний" Київської митниці Держмитслужби митну декларацію № UA100060/2020/322433, за графою 31 якої задекларовано: Медичні вироби. Рукавички медичні нестерильні. Латексні неопудрені з подовженою манжетою, супер міцні "Care 365" Premium сині: В індивідуальних картонних упаковках по 50 шт. (25 пар) та картонних коробах по 10 уп. розмір S 100 короб. (25 000 пар) розмір M 650 короб. (162 500 пар) розмір L 773 короб. (193 250 пар) розмір XL 650 короб. (162 500 пар) Див. доп. Код товару відповідно до графи 33 декларації 4015 11 00 00.

Вказані товари ввозилися позивачем на митну територію України як медичні вироби, які внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення або відповідають вимогам відповідних технічних регламентів, що підтверджується документом про відповідність, та дозволені для надання на ринку та/або введення в експлуатацію і застосування в Україні, з нарахуванням за відомостями графи 47 митних декларацій ввізного мита за ставкою 5 % (код 020) і ПДВ за ставкою 7% (код 029):

декларація № UA100060/2020/313086 від 03.04.2020 107 629,99 грн. мита і 158 216,08 грн. ПДВ;

декларація № UA100060/2020/378593 від 16.04.2020 99 894,37 грн. мита і 146 844,72 грн. ПДВ;

декларація № UA100060/2020/380450 від 14.05.2020 114 691,66 грн. мита і 168 596,74 грн. ПДВ;

декларація № UA100060/2020/318050 від 21.05.2020 103 954,63 грн. мита і 152 813,30 грн. ПДВ;

декларація № UA100060/2020/318500 від 25.05.2020 68 965,93 грн. мита і 101 379,92 грн. ПДВ;

декларація № UA100060/2020/322433 від 25.06.2020 107 129,31 грн. мита і 157 480,08 грн. ПДВ.

Вищевказані суми митних платежів були повністю сплачені позивачем за рахунок передплати за митне оформлення відповідно до платіжних доручень № 379 від 02.04.2020, № 389 від 14.04.2020, № 428 від 13.05.2020, № 439 від 20.05.2020, № 440 від 21.05.2020, № 444 від 25.05.2020, № 492 від 24.06.2020 та перераховані до Державного бюджету України, що не заперечувалося відповідачем.

Разом з тим, 17.03.2020 було прийнято Закон України від № 530-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", який набрав чинності 17.03.2020. 30.03.2020 було прийнято Закон України № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 02.04.2020. Вказаними законами (що діяли на момент митного оформлення позивачем товарів і сплати митних платежів) було доповнено та змінено положення Податкового кодексу України і Митного кодексу України.

Згідно з пунктом 71 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України тимчасово, на період, що закінчується останнім календарним днем місяця, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України та/або операції з постачання на митній території України товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України.

У разі здійснення операцій, звільнених відповідно до цього пункту, положення пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу та положення статті 199 цього Кодексу не застосовуються щодо таких операцій.

Норми цього пункту застосовуються до операцій, здійснених починаючи з 17 березня 2020 року.

Відповідно до пункту 96 розділу XXI "Прикінцеві та перехідні положення" Митного кодексу України тимчасово, до 30 червня 2020 року, для здійснення заходів щодо запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19):

звільняються від сплати ввізного мита товари (в тому числі лікарські засоби, медичні вироби, медичне обладнання), необхідні для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України;

митне оформлення товарів, зазначених в абзаці другому цього пункту, здійснюється першочергово;

плата за виконання митних формальностей поза місцем розташування митних органів або поза робочим часом, установленим для них, щодо товарів, зазначених в абзаці другому цього пункту, не справляється.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 № 224, що набрала чинності 22.03.2020 (з подальшими змінами), було затверджено Перелік товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість.

До Переліку № 224 включені, серед іншого, такі товари: рукавички медичні стерильні або нестерильні (код згідно з УКТЗЕД 3926 20 00 00, 4015), рукавички нітрилові (код згідно з УКТЗЕД 4015), рукавички латексні неопудрені (код згідно з УКТЗЕД 4015).

Як вбачається митних декларацій № UA100060/2020/313086, № UA100060/2020/378593, № UA100060/2020/380450, № UA100060/2020/318050, № UA100060/2020/318500, № UA100060/2020/322433, позивачем були ввезені на митну територію України рукавички медичні нестерильні латексні неопудрені та рукавички медичні нітрилові неопудрені за кодом товару 4015 11 00 00.

Тобто ввезені позивачем товари були зазначені в Переліку № 224.

Згідно з Примітками до Переліку № 224 в редакції від 20.03.2020 коди згідно з УКТЗЕД наводяться у цьому переліку додатково. Основною підставою для звільнення від оподаткування податком на додану вартість та від сплати ввізного мита товарів, що ввозяться на митну територію України, є відповідність таких товарів назві товару (медичного виробу, основного компонента), міжнародному непатентованому найменуванню (назві) лікарського засобу, які зазначені в переліку.

Для цілей цього переліку: 1) медичні вироби означають медичні вироби, активні медичні вироби у значенні, наведеному в Технічному регламенті щодо медичних виробів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2013 р. N 753 (Офіційний вісник України, 2013 р., N 82, ст. 3046), Технічному регламенті щодо медичних виробів для діагностики in vitro, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2013 р. N 754 (Офіційний вісник України, 2013 р., N 82, ст. 3047), Технічному регламенті щодо активних медичних виробів, які імплантують, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2013 р. N 755 (Офіційний вісник України, 2013 р., N 82, ст. 3048); 2) засоби індивідуального захисту, визначені Технічним регламентом засобів індивідуального захисту, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2008 р. N 761 (Офіційний вісник України, 2008 р., N 66, ст. 2216), є медичними виробами.

Тобто станом на момент митного оформлення позивачем товарів за митною декларацією № UA100060/2020/313086 від 03.04.2020 для звільнення від оподаткування ПДВ і сплати ввізного мита ввезені медичні вироби (рукавички) мали відповідати назві товару (медичного виробу), зазначеній в Переліку № 224, згідно з положеннями технічного регламенту.

Згідно з Примітками до Переліку № 224 в редакції від 08.04.2020 коди згідно з УКТЗЕД наводяться у цьому переліку додатково. Основною підставою для звільнення від оподаткування податком на додану вартість та від сплати ввізного мита товарів, що ввозяться на митну територію України, є відповідність таких товарів назві товару (медичного виробу, основного компонента), міжнародному непатентованому найменуванню (назві) лікарського засобу, які зазначені в переліку.

Для цілей цього переліку: 1) медичні вироби означають медичні вироби, активні медичні вироби у значенні, наведеному в Технічному регламенті щодо медичних виробів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2013 р. N 753 (Офіційний вісник України, 2013 р., N 82, ст. 3046), Технічному регламенті щодо медичних виробів для діагностики in vitro, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2013 р. N 754 (Офіційний вісник України, 2013 р., N 82, ст. 3047), Технічному регламенті щодо активних медичних виробів, які імплантують, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2013 р. N 755 (Офіційний вісник України, 2013 р., N 82, ст. 3048); 2) термін "засоби індивідуального захисту" вживається у значенні, наведеному в Технічному регламенті засобів індивідуального захисту, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2008 р. N 761 (Офіційний вісник України, 2008 р., N 66, ст. 2216), або Технічному регламенті щодо медичних виробів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2013 р. N 753 (Офіційний вісник України, 2013 р., N 82, ст. 3046).

Для віднесення товарів, зазначених у розділі "Медичні вироби, медичне обладнання та інші товари, що необхідні для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", до товарів, необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, які звільняються від сплати ввізного мита та операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування на додану вартість, повинно бути:

подано декларацію про відповідність та нанесено на товар або на його упаковку, а також на супровідні документи, якщо такі документи передбачені відповідним технічним регламентом, знак відповідності технічним регламентам згідно з правилами та умовами його нанесення, визначеними у Технічному регламенті щодо медичних виробів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2013 р. N 753 (Офіційний вісник України, 2013 р., N 82, ст. 3046), Технічному регламенті щодо медичних виробів для діагностики in vitro, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2013 р. N 754 (Офіційний вісник України, 2013 р., N 82, ст. 3047), Технічному регламенті щодо активних медичних виробів, які імплантують, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2013 р. N 755 (Офіційний вісник України, 2013 р., N 82, ст. 3048), Технічному регламенті засобів індивідуального захисту, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2008 р. N 761 (Офіційний вісник України, 2008 р., N 66, ст. 2216); або

подано повідомлення Міністерства охорони здоров`я про введення в обіг та/або експлуатацію медичних виробів (медичних виробів для діагностики in vitro, активних медичних виробів, які імплантують), стосовно яких не виконані вимоги технічних регламентів, або повідомлення Державної служби з питань праці про введення в обіг засобів індивідуального захисту, стосовно яких не виконані вимоги технічних регламентів.

Тобто станом на момент митного оформлення позивачем товарів за митними деклараціями № UA100060/2020/378593, № UA100060/2020/380450, № UA100060/2020/318050, № UA100060/2020/318500, № UA100060/2020/322433 для звільнення від оподаткування ПДВ і сплати ввізного мита на ввезені ним медичні вироби (рукавички) мало бути або подано декларацію про відповідність та нанесено знак відповідності технічним регламентам, або подано повідомлення відповідного органу про введення в обіг товарів, стосовно яких не виконані вимоги технічних регламентів.

Відповідно до частин 1, 5, 6, 8 статті 264 Митного кодексу України митна декларація реєструється та приймається митним органом у порядку, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. З метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам митний орган здійснює перевірку митної декларації. Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій. З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Як вбачається з графи 44 шести спірних митних декларацій, до митного оформлення всіх ввезених позивачем медичних виробів був поданий документ про відповідність, передбачений технічними регламентами на медичні вироби (код 9907), а саме декларація про відповідність № 001 від 05.02.2018, дійсна до 04.02.2023. Також про відповідність товарів вимогам технічного регламенту зазначено у графі 31 митних декларацій № UA100060/2020/378593 і № UA100060/2020/318500.

Тобто на момент митного оформлення медичних виробів за шістьома спірними митними деклараціями позивачем було подано, а відповідачем прийнято декларацію про відповідність № 001, яка свідчила про виконання щодо товарів вимог технічного регламенту.

Декларація про відповідність № 001 повторно надавалася позивачем відповідачу разом з заявою про повернення сплачених сум митних платежів, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія відповідної заяви.

Крім того, згідно з відомостями графи 44 спірних митних декларацій позивачем до митного оформлення подавалися фото продукції. З наявних у матеріалах справи фотознімків, належність яких не спростована, вбачається нанесення на упаковки зображених на них товарів, ввезених позивачем, знака відповідності технічним регламентам.

З огляду на зазначене, судом встановлено, що на момент митного оформлення позивачем товарів за митними деклараціями № UA100060/2020/313086, № UA100060/2020/378593, № UA100060/2020/380450, № UA100060/2020/318050, № UA100060/2020/318500, № UA100060/2020/322433 зазначені в них медичні вироби входили до Переліку № 224 та відповідали його вимогам.

Суд не бере до уваги твердження відповідача щодо необхідної наявності у графі 44 митної декларації № UA100060/2020/313086 документа на підтвердження факту переміщення товару саме для закладів охорони здоров`я, що надають допомогу хворим на COVID-19, оскільки воно не має під собою нормативно-правового обґрунтування. Ані Перелік № 224 (як в редакції на момент прийняття, так і в наступних редакціях), ані жоден акт законодавства не містив такої обов`язкової умови дії режиму звільнення від митних платежів, як постачання товарів виключно для закладів охорони здоров`я, що надають допомогу хворим на COVID-19. У свою чергу, листи Міністерства охорони здоров`я і Державної митної служби України, на які посилається відповідач у відзиві на позов, не можуть встановлювати чи змінювати нормативні приписи і не є джерелами правозастосування. При цьому суд зауважує, що в зазначеній самим відповідачем податковій консультації Державної податкової служби України від 08.05.2020 № 1919/6/99-00-07-03-02-06/ІПК вказано: операції з ввезення на митну територію України та постачання на митній території України (як ввезених, так і вироблених на митній території України) товарів (в тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), що включені до Переліку № 224, звільняються від оподаткування ПДВ незалежно від того, хто виробляє та закуповує таку продукцію.

Cуд критично ставиться до аргументу відповідача щодо самостійного заповнення позивачем графи 36 спірних митних декларацій без застосування податкових пільг, самостійного нарахування й сплати позивачем митних платежів, оскільки відсутність у митних деклараціях вказівки на преференції не скасовує факт законодавчого звільнення від сплати ввізного мита й оподаткування ПДВ. Відповідне звільнення від оподаткування/сплати митних платежів не залежить від волевиявлення платника, а діє в силу прямих норм Митного і Податкового кодексів України, прийняття яких зумовлено поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) й необхідністю забезпечення у зв`язку з цим додаткових соціальних та економічних гарантій (що випливає з назви Закону України № 540-IX від 30.03.2020). Крім того, з пункту 30.4. статті 30 Податкового кодексу України випливає, що платник податків не вправі відмовитися від використання податкових пільг з ПДВ.

Посилання відповідача у відзиві на позов на висновки Верховного Суду України та Верховного Суду в контексті самостійного декларування позивачем даних у митних деклараціях не можуть бути застосовані судом з огляду на відмінність фактичних обставин, оскільки предмет спору у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Централмед" не пов`язаний з визначенням митної вартості товарів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що на момент митного оформлення позивачем товарів за митними деклараціями № UA100060/2020/313086, № UA100060/2020/378593, № UA100060/2020/380450, № UA100060/2020/318050, № UA100060/2020/318500, № UA100060/2020/322433 зазначені в них медичні вироби та операції з їх ввезення на митну територію України звільнялися від сплати ввізного мита та оподаткування ПДВ згідно з пунктом 96 розділу XXI Митного кодексу України та пунктом 71 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України.

Щодо відмови Київської митниці Держмитслужби у вжитті заходів з повернення позивачу сум надміру сплачених ним митних платежів суд зазначає таке.

Відповідно до частин 1-3 статті 301 Митного кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України. У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів митний орган не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов`язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів. Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з пунктом 6 частини 5 статті 301 Митного кодексу України повернення сум відповідних митних платежів здійснюється також у разі, якщо платником податків подано митному органу документи, які підтверджують наявність у нього на день подання митному органу митної декларації для митного оформлення права на звільнення від сплати митних платежів.

Повернення сум митних платежів у випадках, передбачених частиною п`ятою цієї статті, здійснюється у тому самому порядку, що і повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів за заявою платника податків за умови, що така заява подається не пізніше одного року з дня, наступного за днем виникнення обставин, що тягнуть за собою повернення сплачених сум митних платежів (частина 6 статті 301 Митного кодексу України).

Відповідно до пунктів 43.1., 43.3. - 43.6 статті 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання та пені є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та/або пені.

Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку, на єдиний рахунок (у разі його використання); на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення належних сум коштів з відповідного бюджету або з єдиного рахунку та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані, або з єдиного рахунку.

Наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 № 643 затверджено Порядок повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів. Вказаний Порядок № 643 визначає процедури під час повернення суб`єктам господарювання помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, контроль за справлянням яких здійснюють Держмитслужба та митниці Держмитслужби.

Згідно з пунктами 1, 3, 6-8, 11 розділу III Порядку № 643 повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені здійснюється за заявою платника податків протягом 1095 днів від дня їх виникнення. Повернення сум відповідних митних платежів у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 301 Митного кодексу України, здійснюється за умови, що заява подається не пізніше одного року з дня, наступного за днем виникнення обставин, що тягнуть за собою повернення сплачених сум митних платежів. Платник податків подає до митниці Держмитслужби заяву довільної форми в паперовому вигляді або за допомогою засобів електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу, або в електронній формі за допомогою засобів ІТС Держмитслужби з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу, або в електронній формі через систему електронної взаємодії державних інформаційних ресурсів та з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу.

У заяві зазначаються: 1) сума коштів до повернення за кожним видом митних, інших платежів та пені; 2) причини виникнення такої суми коштів; 3) найменування юридичної особи та код за ЄДРПОУ, або прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); 4) напрям перерахування суми коштів: на поточний рахунок платника податку в установі банку із зазначенням реквізитів; для виплати готівкою (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати) вносилися готівкою); для подальших розрахунків як авансові платежі (передоплата) або грошова застава: на єдиний рахунок або на відповідний депозитний рахунок митниці Держмитслужби; на банківський рахунок (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати) вносилися готівкою); для погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів незалежно від виду бюджету; 5) реквізити митної декларації (іншого документа, що її замінює) або уніфікованої митної квитанції, за якими помилково та/або надміру сплачено суми митних платежів. До заяви додаються: документи, що підтверджують суму помилково та/або надміру сплачених митних, інших платежів та пені; виконавчий лист суду та/або рішення суду, що набрало законної сили (за наявності), щодо скасування рішення митниці Держмитслужби, яке призвело до виникнення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені; документи, що підтверджують право на перенесення граничних строків для подання заяви щодо повернення надміру сплачених митних платежів (за наявності).

Якщо за результатами розгляду заяви митницею Держмитслужби встановлено наявність підстав для повернення коштів, працівник Підрозділу формує електронний висновок про повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені (далі - електронний висновок) за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку, який подається керівнику (заступнику керівника) митниці Держмитслужби для прийняття рішення щодо повернення відповідної суми коштів.

На кожний сформований електронний висновок, за яким прийнято рішення про повернення, накладаються кваліфіковані електронні підписи керівника (заступника керівника) структурного підрозділу, що сформував електронний висновок, керівника (заступника керівника) митниці Держмитслужби та кваліфікована електронна печатка такого органу.

Сформовані електронні висновки з накладеними кваліфікованими електронними підписами та кваліфікованими електронними печатками митниці Держмитслужби у строк не пізніше 17:00 шостого робочого дня до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви до митниці Держмитслужби в автоматичному режимі надсилають до Казначейства для виконання.

У разі якщо заявник не виконав вимог пунктів 1 - 3 цього розділу, надав недостовірні дані та/або має податковий борг (крім випадків визначення у заяві напряму перерахування коштів на погашення податкового боргу), готується та надсилається йому письмова (в паперовому вигляді або електронній формі) обґрунтована відмова, у тому числі за допомогою засобів ІТС Держмитслужби.

Повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені здійснюють територіальні органи Казначейства протягом п`яти робочих днів, наступних за днем прийняття електронного висновку митниці Держмитслужби.

Таким чином, у разі відсутності визначених підстав для відмови у поверненні платнику податків помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів митний орган готує висновок про повернення з державного бюджету відповідних сум коштів та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Також законодавство встановлює порядок внесення митним органом змін до митних декларацій в разі повернення сплачених митних платежів.

Згідно з пунктом 37 Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 450, після завершення митного оформлення зміни до митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа можуть вноситися шляхом: заповнення та оформлення митним органом аркуша коригування за формою згідно з додатком 4. Аркуш коригування заповнюється та оформлюється митним органом у разі: необхідності виправлення відомостей, пов`язаних з доплатою або поверненням митних платежів, у тому числі у зв`язку із скасуванням рішення митного органу.

Суд зазначає, що для оформлення митним органом аркуша коригування в разі повернення митних платежів не вимагається такої передумови як звернення декларанта.

Згідно з пунктом 3 Порядку оформлення аркуша коригування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06.11.2012 № 1145, аркуш коригування складається у випадках, визначених пунктом 37 Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 450, посадовою особою митного органу, яким здійснювався випуск товарів за митною декларацією, у строк, що не перевищує 10 робочих днів з дня надходження до митного органу інформації про доплату (повернення) сум митних платежів або реєстрації заяви декларанта (уповноваженої особи) у митному органі.

Отже, за змістом вищевказаних нормативних актів аркуші коригування до митних декларацій оформлюються митницею самостійно і є частиною дій з повернення платникам податку надмірно або помилково перерахованих коштів.

З матеріалів справи вбачається, що в межах передбаченого законодавством строку позивач звернувся до Київської митниці Держмитслужби з заявою про повернення сплачених сум митних платежів вх. 34906/11 від 28.09.2020, додавши до неї копії митних декларацій, платіжних доручень і декларації про відповідність № 001 від 05.02.2018.

Форма і зміст поданої позивачем заяви відповідали вимогам, визначеним нормативними актами, тобто позивач дотримався порядку звернення стосовно повернення сплачених митних платежів, що не заперечувалось відповідачем. Обґрунтованих підстав для відмови в задоволенні заяви позивача в листі Київської митниці Держмитслужби № 7.8 3/15/11/21161 від 28.10.2020 не викладено і з матеріалів справи не вбачається.

З аналізу наведених вище норм у контексті спірних правовідносин суд зазначає, що підставою для виплати органами казначейства України надмірно сплачених позивачем коштів є висновок митного органу про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних платежів.

Таким чином, на підставі заяви позивача відповідач мав підготувати висновок про повернення позивачу з відповідного бюджету сум митних платежів за митними деклараціями № UA100060/2020/313086, № UA100060/2020/378593, № UA100060/2020/380450, № UA100060/2020/318050, № UA100060/2020/318500, № UA100060/2020/322433, сплачених за товари, включені до Переліку № 224, під час звільнення від оподаткування/сплати митних платежів, і подати такий висновок для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Встановлені судом обставини й застосовані норми матеріального права свідчать, що бездіяльність відповідача щодо невчинення дій, необхідних для повернення позивачу надмірно сплачених сум митних платежів, є протиправною, і суд може зобов`язати відповідача вчинити конкретні дії прямо передбачені законом, які відповідач мав вчинити, але протиправно не вчинив. Вимога позивача зобов`язати митний орган прийняти висновок про повернення з відповідного бюджету надмірно сплачених митних платежів та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, є належним способом відновлення порушеного права.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 12.12.2019 у справі № 804/15022/15.

При цьому суд зазначає, що в даному випадку відсутнє втручання у дискреційні повноваження відповідача, оскільки законодавством визначений лише один правомірний та законно обґрунтований варіант його поведінки. Тобто у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 09.06.2020 у справі № 826/25797/15.

Відповідно до частини 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію (Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України) та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірності та обґрунтованості свого рішення, оформленого листом від 28.10.2020 № 7.8 3/15/11/21161, щодо відмови в поверненні позивачу сплачених сум митних платежів за митними деклараціями № UA100060/2020/313086, № UA100060/2020/378593, № UA100060/2020/380450, № UA100060/2020/318050, № UA100060/2020/318500, № UA100060/2020/322433. Натомість, позивачем належними доказами доведено порушення своїх прав та підтверджено обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

З урахуванням зазначеного, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства України, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат вирішується в порядку статті 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13-14, 77, 139, 242-246, 250, 255-262, 295, пп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Централмед" (, адреса: провулок Сімферопольський, буд. 6, м. Харків,61052) до Київської митниці Держмитслужби (, адреса: бульвар Вацлава Гавела, буд. 8-а, м. Київ, 03124) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби, оформлене листом від 28.10.2020 № 7.8-3/15/11/21161, щодо відмови в поверненні товариству з обмеженою відповідальністю "Централмед" сплачених сум митних платежів.

Зобов`язати Київську митницю Держмитслужби підготувати висновок про повернення товариству з обмеженою відповідальністю "Централмед" з відповідного бюджету сплачених сум митних платежів за митними деклараціями: № UA100060/2020/313086 від 03.04.2020, № UA100060/2020/378593 від 16.04.2020, № UA100060/2020/380450 від 14.05.2020, № UA100060/2020/318050 від 21.05.2020, № UA100060/2020/318500 від 25.05.2020, № UA100060/2020/322433 від 25.06.2020 та подати його в установленому порядку для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Централмед" () судові витрати в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Держмитслужби ().

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 25.03.2021 року.

Суддя Шевченко О.В.