Справа № 759/22787/19
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2021-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Собківа Я.М.,

при секретарі - Василенко Ю.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного інспектора будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Яворського Миколи Йосиповича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2019 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Головного інспектора будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Яворського Миколи Йосиповича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому просив:

- скасувати постанову № 108/1009/m6/2019 від 28.11.2019 року по справі про адміністративне правопорушення Головного інспектора будівельного нагляду Управління Державної архітектурно - будівельної інспекції в Івано - Франківській області Державної архітектурно - будівельної інспекції України і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 12 лютого 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 лютого 2021 року та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу від Головного інспектора будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Яворського Миколи Йосиповича до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що постанова № 108/1009/m6/2019 від 28.11.2019 року по справі про адміністративне правопорушення Головного інспектора будівельного нагляду Управління Державної архітектурно - будівельної інспекції в Івано - Франківській області Державної архітектурно - будівельної інспекції України, винесена суб`єктом владних повноважень на підставі та в межах норм діючого законодавства, судом не встановлені порушення відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та складення оспорюваної позивачем постанови.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції необґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, на підставі направлення від 28.10.2019 № 447/1009/m7/2019 у період з 28.10.2019 року по 12.11.2019 року головним інспектором будівельного нагляду Яворським Миколою Йосиповичем було проведено позапланову перевірку щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті: «Будівництво автономної системи газопостачання зрідженим газом котельні, розташованої на території власної земельної ділянки по вул. Грушевського б/н, в с. Микуличин, Яремчанської міської ради Івано-Франківської обл.».

За результатом проведеного заходу, відповідачем було складено Акт перевірки від 12.11.2019 року № 447/1009/m.7/2019, в якому було були виявлені наступні порушення:

1) відносно даних зазначених в повідомленні про початок виконання будівельних робіт - ч. 8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 11 ПКМУ від 13.04.2011 р. № 466, абз. 3 п. 10 ПКМУ від 11.05.2011 р. № 560;

2) щодо передачі замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об`єкті, розробленої з порушенням вимог законодавства:

- ч. 1 ст. 31 Закону України, п. 1 ч. 5 ст. 26 «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 9, підп.15.5 п. 15 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затв. наказом Мінрегіонбуду від 16.05.2011 р. № 45;

- п. 4.5 ДСТУ-Н Б В..1.2-16:2013 «Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об`єктів будівництва»;

- ПКМУ від 11.07.2002 р. № 956 «Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки»;

- ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво»;

- ДБН А.2.2-1-2003 «Склад і зміст матеріалів оцінки впливів на навколишнє середовище (ОВНС) при проектуванні і будівництві підприємств і споруд».

Крім того, 12.11.2019 року відповідачем було винесено Припис «Про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил», в якому головним інспектором Яворським М.Й. було зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Бета-Сервіс Плюс» в особі директора Сібекіна Ю.О. у строк до 12.12.2019 року усунути порушення, шляхом передачі замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об`єкті, розробленої без порушень вимог законодавства, містобудівної документації, із врахуванням вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, будівельних норм і правил.

28.11.2019 року, головним інспектором будівельного нагляду Яворським М.Й. було винесено постанову № 108/1009/m6/2019 по справі про адміністративне правопорушення, якою, на підставі Акту перевірки від 12.11.2019 року, протоколу від 12.11.2019 року, припису від 12.11.2019 року, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 96 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн.

Вважаючи вищевказану постанову протиправною, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI(далі по тексту - Закон № 3038-VI) встановлені правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямовані на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Однією з функцій управління у сфері містобудівної діяльності є контроль за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, проектної документації (пункту 6 частини 1 статті 7 Закону № 3038-VI).

За приписами частини 4 статті 41 Закону № 3038-VI посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний нагляд - сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об`єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.

Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з абзацу 2 пункт 1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 (далі по тексту - Порядок №553), державний архітектурно-будівельний контроль відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», здійснюється такими органами державного архітектурно-будівельного контролю: виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад; структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських держадміністрацій; Держархбудінспекцією.

У відповідності до пункту 2 Порядку №553 державний архітектурно - будівельний контроль здійснюється за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції.

Згідно з пунктом 7 Порядку № 553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції.

Підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням чи письмової заяви про проведення перевірки щодо дотримання суб`єктом господарювання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов`язаної з будівництвом об`єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів інспекцій; перевірка виконання суб`єктом господарювання вимог інспекції щодо усунення порушень ліцензіатом ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов`язаної з будівництвом об`єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Підпунктом 3 пункту 11 Порядку № 553 визначено, що посадові особи інспекцій під час здійснення державного архітектурно - будівельного контролю мають право видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно з положеннями пункту 9 Порядку № 553 державний архітектурно - будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Відповідно до пункту 14 Порядку № 553 суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно - будівельний контроль, зобов`язаний, зокрема, надавати документи, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно - будівельного контролю.

Також, пунктом 16 Порядку № 553 передбачено, що за результатами державного архітектурно - будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно - будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).

У приписі обов`язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком (пункт 17 Порядку № 553).

Відповідно до пункту 18 Порядку № 553 керівникові кожного суб`єкта містобудування, щодо якого складений акт перевірки, або його уповноваженій особі надається по одному примірнику такого акта. Один примірник акта перевірки залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю.

Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку, та керівником суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, або його уповноваженою особою, в останній день перевірки.

Завірена належним чином копія акта, складеного посадовими особами органу державного архітектурно - будівельного контролю за результатами проведеної на об`єкті будівництва перевірки, щодо невиконання приписів, виданих органом державного архітектурно - будівельного контролю генеральному підряднику (підряднику), стосовно порушень вимог нормативно-правових актів, будівельних норм та нормативних документів у сфері містобудівної діяльності, затверджених проектних рішень під час будівництва об`єктів та/або зупинення підготовчих та будівельних робіт надсилається до апарату Держархбудінспекції як органу ліцензування для прийняття відповідного рішення.

Пунктом 19 Порядку № 533 також передбачено, що припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Припис підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку.

Із системного аналізу наведених правових норм можна дійти до висновку про те, що державний архітектурно - будівельний контроль здійснюється у формі планових і позапланових перевірок, за його результатами посадовою особою органу державного архітектурно - будівельного контролю складається акт перевірки, а у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Перевірка проводиться у присутності суб`єкта містобудівної діяльності або його представника.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 810/3517/17, від 22 жовтня 2018 року у справі № 153/876/17, від 10 липня 2019 року у справі № 521/17659/17.

Статтею 13 Порядку № 553 передбачено, що суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право:

- вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства;

- перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень;

- бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю;

- за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю;

- подавати в письмовій формі, зокрема через електронний кабінет, свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

Як зазначалось вище, аналогічний за змістом, імперативний припис містить в статті 9 Порядку № 533, відповідно до якого, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Натомість, як наполягає позивач та підтверджується матеріалами справи, повідомлення про проведення позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Бета-Сервіс Плюс» було сформовано (відповідно до штрих-коду в нижній частині самого повідомлення) лише 04.11.2019 року, в той час як перевірка, згідно Акту від 12.11.2019 року була розпочата 28.10.2019 року, тобто суб`єкт перевірки, отримав повідомлення про проведення позапланової перевірки відносно нього лише на шостий день фактично проведеної перевірки, що свідчить про порушення відповідачем порядку проведення перевірки, адже це позбавило позивача (з урахуванням фактичного місця проведення перевірки (Івано-Франківська обл.) та фактичного місцезнаходження ТОВ «Бета-Сервіс Плюс» (м.Київ) можливості бути присутнім під час проведення такої перевірки, надавати письмові пояснення, заперечення тощо.

Варто звернути увагу на правову позицію Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2020 року у справі №826/5974/16, відповідно до якої важливість проведення перевірки у присутності саме уповноваженого представника суб`єкта містобудівної діяльності обумовлена тим, що тільки за такої умови відповідним суб`єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно - будівельний контроль, можуть бути реалізовані права, гарантовані Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядком № 533, зокрема: бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно - будівельного контролю; подавати в письмовій формі, зокрема через електронний кабінет, свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно - будівельного контролю за результатами перевірки.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що головним інспектором будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Яворським Миколою Йосиповичем було порушено порядок проведення перевірки, що вже є самостійною підставою для скасування спірної постанови.

Разом з тим, колегія суддів також звертає на наступне.

Вирішуючи питання, чи правомірно притягнуто позивача до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, суд зазначає, що частиною першою статті 1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» від 14 жовтня 1994 року №208/94-ВР передбачено, що правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб`єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Статтею 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» передбачено відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності суб`єктів містобудування, які здійснюють проектування об`єктів, експертизу проектів будівництва, суб`єктів містобудування, які є замовниками будівництва об`єктів, суб`єктів містобудування, які виконують будівельні роботи, суб`єктів містобудування, які виготовляють будівельні матеріали тощо.

Отже відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності несуть лише ті суб`єкти містобудування, які вчинили протиправні діяння. Водночас факт правопорушення повинен бути належним чином зафіксований та доведений у законний спосіб.

Пунктами 19, 21 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 1995 року №244 (далі по тексту - Порядок №244), передбачено, що доказами у справі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності є будь-які фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність чи відсутність правопорушення, винність відповідного суб`єкта містобудування в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені дані встановлюються на підставі протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, у разі потреби - на підставі пояснень суб`єкта містобудування, який притягається до відповідальності, свідків, а також інших документів.

Посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, під час розгляду справи зобов`язана з`ясувати, чи було вчинено правопорушення у сфері містобудівної діяльності, чи винний відповідний суб`єкт містобудування в його вчиненні, чи підлягає він притягненню до відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, як вбачається з матеріалів справи, підставами для винесення спірної постанови стали, зокрема:

1. передача замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об`єкті, розробленої з порушенням вимог законодавства. В представленому робочому проекті «Будівництво автономної системи газопостачання зрідженим газом котельні розташованої на території власної земельної ділянки за адресою: Івано-Франківська область, м. Яремче, с. Микуличин, вул. Грушевського» відсутні вихідні дані для проектування, а саме: містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва, які необхідно отримувати для проектування такого об`єкта;

2. технічні умови на підключення до мереж електропостачання (арк.10 передбачено використання випарної установки загальною продуктивністю 50кг/год зі встановленням одного електричного випарника напругою 380 (415) В потужністю 6,5 (7,7) кВт);

3. в поданих проектних матеріалах наведено посилання на нормативні документи, які втратили чинність станом на дату передання її замовнику, зокрема ДБН В.2.5-20-2001 «Газопостачання»);

4. у представленому розрахунку класу наслідків (арк. 26-28) не враховано що проектна автономна система газопостачання зрідженим газом котельні розташовуватиметься у сейсмічному районі та забезпечуватиме котельню яка опалює житловий будинок з магазином та дегустаційним залом загальною площею 1129 м2 (згідно представленого замовником технічного паспорту № 114 від 13.06.2018) та не враховано будівництво газопроводу довжиною 55 м.);

5. згідно представленого робочого проекту передбачено встановлення двох резервуарів для зберігання загальною масою 4,5 т зрідженого газу. Згідно плану траси газопроводу відстань від резервуарів до найближчої споруди становить 10 м. Згідно додатку 2 до «Нормативів порогових мас небезпечних речовин для ідентифікації об`єктів підвищеної небезпеки» порогова маса зрідженого газу становить 50 т для об`єктів підвищеної небезпеки 2 класу. У зв`язку з тим, що відстань від резервуарів до найближчої споруди менше 500 м проводиться перерахунок порогової маси небезпечних речовин для даних умов. Після перерахунку порогова маса буде становити 0,5 т, що менше запроектованої. Відповідно об`єкт відноситься до об`єктів підвищеної небезпеки 2 класу;

6. у складі представленого робочого проекту відсутня інформація щодо розроблення розділу «Оцінка впливів на навколишнє середовище».

Разом з тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, ч. 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Основними складовими вихідних даних, згідно ч. 1 ст. 29 цього Закону, є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва. Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника (ч.ч. 2, 3 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Обов`язок замовника передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт встановлено в ч. 1 ст. 888 ЦК України.

Одночасно в абз. 9 ч. 3 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що перелік об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.

Так, у Переліку об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, затвердженого наказом Мінрегіону від 06.11.2017 року № 289, а саме в пункті 4, зазначено: влаштування систем (у тому числі приладів обліку) опалення, вентиляції, водопостачання, водовідведення, газопостачання (включаючи спеціальне), силових та слабкострумових систем, які забезпечують потребу основного функціонального призначення будівель і споруд, а також дахових сонячних електростанцій (міні-електростанцій). Посилання на відповідний пункт цього Переліку міститься і у повідомленні Замовника ФОП ОСОБА_2 про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1). Із назви проектованого об`єкту «будівництво автономної системи газопостачання ...» випливає, що об`єкт дійсно стосується влаштування системи газопостачання, а тому підпадає під цей пункт Переліку, у зв`язку з чим, необхідності в отриманні і включенні до проекту Об`єкту містобудівних умов та обмежень у проектувальника не було.

Крім того, згідно оскаржуваної постанови, проектні матеріали містять посилання на нормативні документи, які втратили чинність станом на дату передання її замовнику, зокрема ДБН В.2.5-20-2001 «Газопостачання», проте колегія суддів вважає такий висновок контролюючого органу неправомірним, з огляду на наступне.

Відповідно до підп. 5 п. 15 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, проектна документація на об`єкт будівництва має бути розроблена з урахуванням будівельних норм та стандартів, чинних на дату передання її замовнику.

Наказом Мінрегіону від 15.11.2018 року № 305 були затверджені ДБН В.2.5-20:2018 «Газопостачання» на заміну ДБН В.2.5-20-2001 «Газопостачання». Згідно нових ДБН, датою набрання їх чинності визначено строк у 90 днів з дня їх опублікування в офіційному друкованому виданні Міністерства «Інформаційний бюлетень Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України».

Колегія суддів наголошує, що на момент передання проектної документації замовнику, а саме - 10 грудня 2018 року, відповідно до копії акту здачі - приймання робіт (надання послуг), що наявна в матеріалах справи, чинним був саме ДБН В.2.5-20-2001 «Газопостачання», адже ДБН В.2.5-20:2018 «Газопостачання» набрав чинності лише 01.07.2019 року, що свідчить про протиправність винесеної постанови в цій частині.

Зі спірної постанови також вбачається, що відповідач дійшов висновку про порушення порядку ідентифікації проекту будівництва як об`єкту підвищеної небезпеки, тобто з урахуванням того, що відстань від резервуарів для зберігання зрідженого газу масою 4,5 т до найближчої споруди становить 10 м, а тому підлягає перерахунку порогова маса небезпечних речовин, і Об`єкт має бути віднесено до об`єктів підвищеної небезпеки 2 класу.

Згідно ст. 1 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки», об`єкт підвищеної небезпеки - об`єкт, на якому використовуються, виготовляються, переробляються, зберігаються або транспортуються одна або кілька небезпечних речовин чи категорій речовин у кількості, що дорівнює або перевищує нормативно встановлені порогові маси, а також інші об`єкти як такі, що відповідно до закону є реальною загрозою виникнення надзвичайної ситуації техногенного та природного характеру.

Згідно ст. 9 цього Закону, суб`єкт господарської діяльності ідентифікує об`єкти підвищеної небезпеки відповідно до кількості порогової маси небезпечних речовин. Нормативи порогової маси небезпечних речовин встановлюються Кабінетом Міністрів України. Порядок ідентифікації, форма та зміст оповіщення про її результати визначаються Кабінетом Міністрів України. На основі ідентифікаційних даних Кабінет Міністрів України затверджує класифікацію об`єктів підвищеної небезпеки і порядок їх обліку.

Так, у відповідності з Додатком 2 до Нормативів порогових мас небезпечних речовин для ідентифікацій об`єктів підвищеної небезпеки, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 р. № 956 «Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки», пороговою масою для горючих (займистих) газів встановлено: для 1 класу - 200 тонн; для 2 класу - 50 тонн.

Згідно п. 3 Порядку ідентифікації та обліку об`єктів підвищеної небезпеки, затвердженого зазначеною вище постановою Кабінету Міністрів України, суб`єкт господарювання, у власності або користуванні якого є хоча б один потенційно небезпечний об`єкт чи який має намір розпочати будівництво такого об`єкта, організовує проведення його ідентифікації.

Відповідно до п. 4 цього Порядку потенційно небезпечний об`єкт вважається об`єктом підвищеної небезпеки відповідного класу у разі, коли значення сумарної маси небезпечної або декількох небезпечних речовин, що використовуються або виготовляються, переробляються, зберігаються чи транспортуються на об`єкті, дорівнює або перевищує встановлений норматив порогової маси.

У пунктах 10, 16 цього Порядку містяться формули для розрахунку порогової маси небезпечних речовин однієї групи або категорії та перерахунку порогової маси у разі, коли найменша відстань від елементів потенційно небезпечного об`єкта до елементів селитебної території або промислових об`єктів не перевищує 500 метрів для небезпечних речовин 1 і 2 групи, 1000 метрів для 3 групи.

Якщо порогова мага небезпечних речовин розрахована менше 1 відсотка встановленого або розрахованого згідно з пунктом 10 Порядку нормативу порогової маси 2 класу порогова маса приймається рівною 1 відсотку незалежно від відстані потенційно небезпечного об`єкта до елементів селитебної території.

За п. 17 цього Порядку у разі коли найменша відстань від елементів потенційно небезпечного об`єкта до елементів селитебної території або промислових об`єктів не досягає 500 метрів для небезпечних речовин 1 і 2 групи та 1000 метрів для речовин 3 групи і сумарна маса хоча б однієї з усіх видів небезпечних речовин або хоча б однієї категорії чи групи небезпечних речовин, що розрахована згідно з пунктами 6-12 цього Порядку, дорівнює пороговій масі небезпечних речовин 2 класу, що розрахована згідно з пунктом 16 цього Порядку, або перевищує таку масу, потенційно небезпечний об`єкт відноситься до об`єктів підвищеної небезпеки 2 класу, а якщо менша - потенційно небезпечний об`єкт не відноситься до об`єктів підвищеної небезпеки.

Так, внаслідок розрахунку ГІБН порогову масу небезпечних речовин було визначено в розмірі 0,5 та класифіковано як об`єкт підвищеної небезпеки 2 класу.

Пунктом 18 цього Порядку одночасно передбачено, що суб`єкт господарювання складає повідомлення про результати ідентифікації об`єктів підвищеної небезпеки за формою ОПН-1 (додаток 1) і надсилає його у двотижневий термін відповідним територіальним органам Держпраці, ДСНС, Держекоінспекції, державної санітарно-епідеміологічної служби, Держархбудінспекції, а також відповідній місцевій держадміністрації або виконавчому органу місцевої ради.

Уповноважені органи ведуть облік об`єктів підвищеної небезпеки на підставі повідомлень про результати ідентифікації. Державний реєстр об`єктів підвищеної небезпеки веде Держпраці. Включення об`єкта підвищеної небезпеки до Державного реєстру об`єктів підвищеної небезпеки здійснюється протягом 30 робочих днів після подання суб`єктом господарювання до територіального органу Держпраці повідомлення про результати ідентифікації. (п.п. 22-24 цього Порядку).

Згідно положень абз. 3 п. 25 цього Порядку встановлено, що у разі коли за результатами ідентифікації об`єкти не віднесено до об`єктів підвищеної небезпеки, територіальний орган Держпраці надсилає суб`єктові господарювання інформацію про результати ідентифікації.

Як вбачається з листа-відповіді Управління Держапраці в Івано-Франківській області від 04.12.2018 р. № 15-10/8290, відповідно до Порядку ідентифікації та обліку об`єктів підвищеної небезпеки та наданого повідомлення про результати ідентифікації об`єктів підвищеної небезпеки, ОСОБА_2 систему автономного газопостачання зрідженим вуглеводневим газом (пропан-бутан): резервуарна установка, за адресом АДРЕСА_1 - не віднесено до об`єктів підвищеної небезпеки, що, на переконання колегії суддів спростовує твердження відповідача про вчинення порушення норм містобудівного законодавства в цій частині.

Колегія суддів звертає увагу, що вищевказаним спростовано обґрунтованість винесеної постанови № 108/1009/m6/2019 від 28.11.2019 року по справі про адміністративне правопорушення, адже більшість порушень, про які було зазначено відповідачем, фактично не вчинялись ТОВ «Бета-Сервіс Плюс», крім того, колегією суддів встановлено порушення порядку проведення перевірки суб`єкта господарювання, що є самостійною підставою для скасування спірного рішення.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п.2 ч. 8 ст.. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 лютого 2021 року - скасувати та прийняти нове, яким адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 286, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 лютого 2021 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову головного інспектора будівельного нагляду Управління Державної архітектурно - будівельної інспекції в Івано - Франківській області Державної архітектурно - будівельної інспекції України № 108/1009/m6/2019 від 28.11.2019 року по справі про адміністративне правопорушення.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.. 96 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.Є. Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

Я.М.Собків

Повний текст виготовлено 23 березня 2021 року.