Справа № 120/7188/20-а
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 березня 2021 р. Справа № 120/7188/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Свентуха Віталія Михайловича,

за участю:

секретаря судового засідання: Волинець В.М.,

представника позивача: Корнійчука С.А.,

представника відповідача: Паничука Б.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Агрономічної сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Агрономічної сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що рішенням 63 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області №463 від 06 листопада 2020 року їй протиправно відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення на території с. Агрономічне Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області.

Ухвалою суду від 26.11.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

22.12.2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 01.07.2020 року по справі №120/2611/19-а, яке набрало законної сили 01.10.2020 року, визнано протиправним та нечинним рішення 50 сесії Вінницької районної ради Вінницької області 7 скликання від 22.11.2018 №759 "Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни межі території с. Агрономічне Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області". Проект землеустрою щодо зміни меж території с. Агрономічне Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області вводив спірну земельну ділянку в межі населеного пункту с. Агрономічне, однак станом на момент надання відзиву його не затверджено, тому бажана позивачем земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту с. Агрономічне.

Ухвалою суду від 02.03.2021 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено частково.

Витребувано у Агрономічної сільської ради належним чином засвідчені копії наступних документів:

- протокол постійної земельної комісії з приводу обговорення клопотання ОСОБА_1 по затвердженню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передання її у власність;

- висновки та рекомендації, які прийняті на постійній земельній комісії з приводу розгляду (обговорення) клопотання ОСОБА_1 по затвердженню проекту землеустрою та передання земельної ділянки у власність;

- порядок денний 63 сесії 7 скликання 06 листопада 2020 року (по прийняттю оскаржуваного рішення за №463);

- результати поіменного голосування від 06.11.2020 року (при прийнятті оскаржуваного рішення);

- картографічні дані (графічні зображення, викопіювання) меж села Агрономічне, які існували до прийняття рішення 50 сесії Вінницької районної ради Вінницької області 7 скликання від 22.11.2018 року за №759 "Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни межі території с. Агрономічне Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області".

Витребувано у відділу у Вінницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області належним чином засвідчені копії рішень, картографічні дані (викопіювання, зображення) щодо затверджених меж села Агрономічне Вінницького району Вінницької області, до прийняття рішення 50 сесії Вінницької районної ради Вінницької області 7 скликання від 22.11.2018 року за №759 "Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни межі території с. Агрономічне Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області".

10.03.2021 року від відділу у Вінницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області до суду надійшли витребувані матеріали.

15.03.2021 року на адресу суду від Агрономічної сільської ради надійшла частина витребуваних документів, а саме:

- витяг з порядку денного 63 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, яка відбулась 06 листопада 2020 року, в частині розгляду клопотання гр. ОСОБА_1 щодо затвердження проекту землеустрою та передання земельної ділянки у власність;

- копію листка поіменного голосування 63 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва за рахунок земель комунальної власності сільськогосподарського призначення на території с. Агрономічне Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області гр. ОСОБА_1 ";

- копію графічних матеріалів території Агрономічної сільської ради, яка була до моменту зміни меж території с. Агрономічне Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області в 2016 році.

У судовому засіданні 16.03.2021 року представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини які викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши подані сторонами докази, заслухавши пояснення учасників справи, оглянувши в судовому засіданні оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив наступне.

Рішенням 57 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради від 10.07.2020 року №253 ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,06 га для індивідуального садівництва в с. Агрономічне.

В подальшому ОСОБА_1 звернулась до Агрономічної сільської ради з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення садівництва, комунальної форми власності, землі запасу, площею 0,06 га, яка розташована на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області.

Однак, рішенням 63 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради від 06.11.2020 року №463 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення на території с. Агрономічне Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, гр. ОСОБА_1 , яка розроблена на підставі рішення №253, 57 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради від 10.07.2020 року, враховуючи поіменне голосування.

Вважаючи вказане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 18 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим.

Конкретні категорії земель визначені у частині першій статті 19 ЗК України, до яких зокрема належать землі сільськогосподарського призначення.

Згідно з частиною 1 статті 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства (пункт а частини 3 статті 22 ЗК України).

Отже законом передбачено право громадян України на безоплатне набуття у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Згідно з статтею 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Частиною 4 статті 122 ЗК України передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Особливості безоплатної передачі земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність врегульовані статтею 118 ЗК України.

Частиною 6 статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, які зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно з частиною 7 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

У даному випадку, за результатами розгляду клопотання позивача, рішенням 57 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради від 10.07.2020 року №253 ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Згідно з вимогами статті 50 Закону України "Про землеустрій" №858-IV від 22 травня 2003 року проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально ( у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна для об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, які розташовані на земельній ділянці; розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою.

Відповідно до частини 8 статті 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу (частина 6 статті 186 ЗК України).

Згідно з частиною 1 статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Отже, обов`язок затвердження проекту землеустрою виникає у сільської ради відповідно до статті 122 ЗК України та у порядку визначеному статтею 186-1 ЗК України.

Згідно зі статтею 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту, а щодо земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а до органів, зазначених у частині третій цієї статті, - завірені ним копії проекту. Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Частина 9 статті 118 ЗК України встановлює, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, обов`язок затвердити протягом двох тижнів проект землеустрою та передати земельну ділянку у відповідача виникає у разі наявності всіх погоджень уповноважених органів відповідно до статті 186-1 ЗК України.

Беззаперечною підставою для відмови затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є відсутність повноважень визначених статтею 122 ЗК України

Крім того, з аналізу положень частини дев`ятої статті 118 ЗК України слідує, що підставами для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише відсутність погодження такого проекту у порядку, встановленому статтею 186-1 ЗК України, та у визначених законом випадках обов`язкової державної експертизи. Інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження та проведення експертизи (у разі необхідності), наведена норма статті 118 ЗК України не містить.

При цьому перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватись саме на етапі погодження такого проекту.

Подібна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 16.05.2019 у справі №821/925/18.

Суд встановив, що рішенням 63 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради від 06.11.2020 року №463 на підставі пункту 34 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", пункту "б" статті 12, 35, 118, 121, 186-1 Земельного кодексу України, "Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку" відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області гр. ОСОБА_1 , яка розроблена на підставі рішення №253, 57 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради від 10.07.2020 року, враховуючи поіменне голосування.

Відповідач у ході розгляду справи із посиланням у відзиві на позовну заяви вказав, що бажана позивачем земельна ділянка знаходиться за межами села Агрономічне, а тому у Агрономічної сільської ради відсутні повноваження щодо розпорядження спірною земельною ділянкою.

Суд звертає увагу, що під час перевірки правомірності оскаржуваного рішення про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, суд повинен надати правову оцінку тим обставинам, що зазначені безпосередньо у рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності (виправдання) свого акта.

Такий висновок узгоджується із нормами абзацу 2 частини 2 статті 77 КАС України, в силу яких суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналогічного правового висновку дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд у постановах № 120/3713/19-а від 25 червня 2020 року, №120/3415/19-а від 30 червня 2020 року, №824/1419/19-а від 09 липня 2020 року, №120/808/20-а від 05 листопада 2020 року.

Натомість, така підстава відмови, як знаходження спірної земельної ділянки за межами населеного пункту с. Агрономічне та відсутність повноважень у Агрономічної сільської ради на розпорядження нею, у оскаржуваному рішенні відсутня.

Таким чином, рішення 63 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради від 06.11.2020 року №463 не містить законодавчо визначених підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою, а відтак є протиправним та підлягає скасуванню, а позов у цій частині вимог слід задовольнити.

Надаючи правову оцінку вимогам позивача в частині зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення садівництва, комунальної форми власності, землі запасу, площею 0,0600 га, з кадастровим номером :01:001:1688, яка розташована на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області та передати вказану земельну ділянку у власність ОСОБА_1 , суд виходить із наступного.

Згідно з положеннями норм Земельного кодексу України підставами для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути відсутність повноважень та те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Слід зазначити, що зобов`язання затвердити проект щодо відведення вказаної земельної ділянки є адміністративним актом, прийняттю якого повинна передувати визначена законом адміністративна процедура. Затвердження такого проекту без необхідних дій суб`єкта владних повноважень в межах адміністративної процедури не гарантує забезпечення прав позивача у передбачений законом спосіб.

Судом з`ясовано, що на час розгляду справи, не досягнуто реалізації усіх необхідних умов для затвердження проекту відведення, за яких у суду була б можливість прийняти відповідне рішення зобов`язального характеру, не вдаючись до вирішення питань, віднесених до виключної компетенції органу місцевого самоврядування. Зокрема та не виключно щодо відповідності змісту проекту відведення зміні меж населеного пункту та наявності в органу місцевого самоврядування на даний час повноважень щодо прийняття рішень відносно спірної земельної ділянки.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у спосіб зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення садівництва, землі запасу, площею 0,0600 га, з кадастровим номером :01:001:1688, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Відповідно до пункту 4 частини першої 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведену норму, витрати понесені позивачем у даній справі в сумі 840,80 грн. судового збору підлягають відшкодуванню частково у розмірі 420,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, ст. 18, 22, 116, 118, 122, 186-1 Земельного кодексу України, ст. 50 Закону України "Про землеустрій" №858-IV від 22 травня 2003 року, ст. 10, 26, 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" №280/97-ВР від 21.05.1997 року, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення 63 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області №463 від 06 листопада 2020 року.

Зобов`язати Агрономічну сільську раду Вінницького району Вінницької області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення садівництва, землі запасу, площею 0,0600 га, з кадастровим номером :01:001:1688, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 420,40 (чотириста двадцять гривень сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області (вул. Мічуріна, 12, с. Агрономічне, Вінницький район, Вінницька область, 23227, ).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Агрономічна сільська рада Вінницького району Вінницької області (вул. Мічуріна, 12, с. Агрономічне, Вінницький район, Вінницька область, 23227, ).

Рішення у повному обсязі складено 25.03.2021 року.

Суддя Свентух Віталій Михайлович