Справа № 420/10807/20
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2021-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішення про визначення коду товару та картки відмови у митному оформлені (випуску) товарів, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про визначення коду товару № КТ- UA-2020 від 29.04.2020 щодо автомобіля Сhevrolet Volt, 2012 р.в., VIN № НОМЕР_1 за поданою митною декларацією UA500500/2020/230282 від 27.04.2020; визнати протиправною та скасувати картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів № UA500500/2020/000979 від 29.04.2020 щодо автомобіля Сhevrolet Volt, 2012 р.в., VIN № НОМЕР_1 за поданою митною декларацією UA500500/2020/230282 від 27.04.2020; зобов`язати Одеську митницю Держмитслужби підготувати висновок про повернення ОСОБА_1 на його особовий рахунок у "ПриватБанк" (МФО банку 305299, IBAN НОМЕР_2 , рахунок одержувача НОМЕР_3 ) суму надміру сплачених до Державного бюджету України митних платежів в розмірі 13620,56 грн. та подати його для виконання до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 16.01.2020 року ним придбаний транспортний засіб Сhevrolet Volt 2012 року випуску та з метою здійснення митного оформлення вказаного автомобілю подано до митного органу митну декларацію № UA500500/2020/230282 від 27.04.2020 року, в графі 33 якої зазначений код товару - . Разом з тим, за результатом розгляду поданих документів митним органом складено картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів № UA500500/2020/000979 від 29.04.2020 з підстав прийняття рішення про визначення коду товару № КТ- UA-2020 від 29.04.2020 (змінено код товару за УКТЗЕД та опис товару). Проте, відповідно до технічної документації та висновку експерта автомобіль Chevrolet Volt другого покоління слід класифікувати за кодом УКТЗЕД . Законних підстав для зміни на власний розсуд опису товарів на інший, ніж визначено в технічній документації, у відповідача немає.

Від представника відповідача Одеської митниці Держмитслужби надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача вказує, що згідно наданих декларантом до митного оформлення документів, а також, враховуючи інформацію, отриману від судового експерта Кеосак А.П. та Державної фіскальної служби України, можливо прийти до висновків про те, що автомобіль Chevrolet Volt; не може вважатися транспортним засобом, оснащеними виключно електричним двигуном (одним чи декількома), оскільки у нього наявний бензиновий ДВЗ (двигун внутрішнього згоряння), який має режими руху, що використовують увесь момент бензинового двигуна внутрішнього згоряння для руху колеса; а також на високій швидкості (від 110 км/ч) бензиновий ДВЗ (двигун внутрішнього згоряння) передає обертовий момент безпосередньо на колеса. За таких підстав, було прийнято рішення про визначення коду товару № КТ- UA-2020 від 29.04.2020 року та картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів № № UA500500/2020/000979 від 29.04.2020 року. Таким чином, відповідач просить відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 26 жовтня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Також, ухвалою суду від 26 жовтня 2020 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області.

28 грудня 2020 року винесено ухвалу про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 27 січня 2021 року витребувати від Одеської митниці Держмитслужби інформацію та належним чином завірені копії документів на підтвердження прийняття рішення про відкликання рішення про визначення коду товару від 29.04.2020 року № КТ- UA-2020, рішення про відкликання рішення про визначення коду товару від 29.04.2020 року № КТ- UA-2020, у разі неможливості надання вказаних копій документів надати інформацію щодо цього, та зупинено провадження по справі.

Ухвалою суду від 23 лютого 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, поновлено провадження по справі.

Ухвалою суду від 23 лютого 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті в порядку письмового провадження, відповідно до ч. 3 ст. 194, ч. 9 ст. 205 КАС України.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

27 квітня 2020 року позивачем подано митну декларацію № UA500500/2020/230282 для митного оформлення легкового автомобіля, що був у використанні: марка - Chevrolet, модель - Volt (другого покоління), календарний рік виготовлення - 2012 року, модельний рік виготовлення - 2012 року, номер кузова (VIN) - НОМЕР_1 , номер шасі - нема даних; номер двигуна - не визначений, загальна кількість місць - 4, кількість дверей - 5; призначення автомобілю - пасажирський; тип двигуна - гібрид (електродвигун та ДВЗ; потужність електродвигуна - 149 к.с.; робочий об`єм ДВС - 1398 cм3, тягова батарею - 17,1 кВт/г, колісна формула - 4/2; тип кузова - хетчбек, колір - чорний, показники одометра - 156913. Відповідно до технічної документації виробника Chevrolet Volt першого покоління є електричним транспортним засобом з розширеним діапазоном руху. Електрична енергія є первинним джерелом енергії транспортного засобу, в той час як пальне є вторинним джерелом енергії. Цей транспортний засіб має два режими роботи: електричний режим та режим розширеного діапазону. В електричному режимі транспортний засіб рухається тільки за рахунок блоку електричної тяги. Він перетворює електричну енергію у механічну для приводу у рух коліс. У режимі розширеного діапазону транспортний засіб отримує енергію як від батареї так і від двигуна. В електричному режимі транспортний засіб не використовує пальне та не генерує вихлопні речовини. У цьому первинному (основному) режимі транспортний засіб живиться (приводиться у дію) електричною енергією, що зберігається у високовольтній батареї. Транспортний засіб може працювати в цьому режимі до того моменту, коли у батареї зостається тільки невелика кількість електричного заряду (коли батарея досягає стану з низьким зарядом). Коли транспортний засіб досягає кінця свого електричного діапазону руху (коли батарея розряджається), він переключається у режим розширеного діапазону (РРД). У цьому вторинному режимі електрична енергія генерується двигуном, який живиться від палива. Це вторинне джерело енергії розширює діапазон руху транспортного засобу. Функціонування транспортного засобу буде продовжено у режимі РРД до того моменту, коли транспортний засіб може бути підключеним до джерела електричної енергії для поповнення заряду батареї високої напруги та відновлення електричного режиму. Автомобіль має пошкодження: переднього лівого крила та переднього капоту; потертості салону; тощо. Торгівельна марка - Chevrolet. Виробник - General Motors LLC. Країна виробництва - US, що підтверджується маркуванням захищеною позначкою на центральній лівій стійці кузова транспортного засобу (а.с. 23-24, 108-110).

При цьому, в графі 33 митної декларації № UA500500/2020/230282 від 27.04.2020 року декларантом вказано код товару - .

29 квітня 2020 року Відділом ВМО № 2 митного поста "Одеса-Спеціальний" Одеської митниці Держмитслужби прийнято рішення про визначення коду товару № КТ-UA-2020, яким змінено код товару, визначений в графі 33 митної декларації № UA500500/2020/230282 від 27.04.2020 року з на , та зазначено, легковий автомобіль марки Chevrolet, модель - Volt, календарний рік виготовлення - 2014 р., модельний рік виготовлення - 2014 р., номер двигуна (VIN) - НОМЕР_4 , номер шасі - немає даних, номер двигуна - не визначений, загальна кількість місць для сидіння (включаючи місце водія) - 5, кількість дверей - 5; призначення автомобілю - пасажирський; потужність електродвигуна - 149 к.с.; робочий об`єм двигуна внутрішнього згорання - 1398м3, потужність акумуляторної батареї - 16 кВт/г, колісна формула - 4/2; тип кузова - хетчбек, колір червоний; показники одометра - 85808, тип двигуна - бензиновий. Автомобіль обладнаний трансмісією VOLTEC, що дозволяє об`єднати електродвигун із двигуном внутрішнього згоряння (ДВЗ) для зменшення споживання пального та шкідливих викидів. Автомобіль оснащений тяговим синхронним електродвигуном змінного струму та двигун-генератором, також автомобіль обладнаний 4-х циліндровим двигуном внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням робочим об`ємом, який забезпечує рух автомобіля після розряду акумуляторних батарей до мінімально допустимого рівня при цьому обертаючий момент від ДВЗ може бути підсилений двигуном-генератором. ДВЗ передає обертовий момент через планетарну передачу та механізми зчеплення на колеса автомобіля (а.с. 135-136).

29 квітня 2020 року за результатами опрацювання поданої МД митним органом винесена картка відмови у митному оформленні (випуску) товарів № UA500500/2020/00979, з підстав - порушення вимог ст. 275 Митного кодексу України, п. 2, розд. ІІ Порядку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651 в частині заповнення граф 31, 33, а саме - прийнято рішення про визначення коду товару від 29.04.2020 № КТ-UA-2020 (змінено код товару за УКТЗЕД та опис товару) (а.с. 149-150).

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно ч. 1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно ч. 6 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ст. 67 МК України українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Згідно ч. 1 ст. 68 МК України ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 69 МК України передбачено, що товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТЗЕД. На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари. Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Законом України «Про митний тариф України» від 19 вересня 2013 року №584-VII затверджено Основні правила інтерпретації УКТЗЕД, якими передбачено, що класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється за такими правилами: 1. назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил: 2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного; (b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3. 3. У разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином: (a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару; (b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати; (c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються (п.4 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД).

Пунктом 6 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД визначено, що для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Таким чином, класифікація товарів згідно УКТЗЕД здійснюється за назвами товарних позицій.

Згідно з Митним тарифом України, який є Додатком до Закону України «Про митний тариф України», до коду УКТЗЕД 8703 22 90 10 відносяться автомобiлi легковi та iншi моторні транспортнi засоби, призначенi головним чином для перевезення людей (крiм моторних транспортних засобів товарної позицiї 8702), включаючи вантажопасажирськi автомобiлi-фургони та гоночнi автомобiлi, з робочим об`ємом цилiндрів двигуна понад 1000 см3, але не бiльш як 1500 см3, що використовувалися не більш як 5 років.

До коду УКТЗЕД 8703 90 10 90 відносяться автомобiлi легковi та iншi моторні транспортнi засоби, призначенi головним чином для перевезення людей (крiм моторних транспортних засобів товарної позицiї 8702), включаючи вантажопасажирськi автомобiлi-фургони та гоночнi автомобiлi, інші транспортнi засоби, оснащенi електричними двигунами, інші.

Законом України від 25.11.2015 року № 822-VII «Про внесення змін до Закону України «Про митний тариф України» щодо ввізного мита на електромобілі» з 01.01.2016 р. код УКТЗЕД 8703 90 10 00 «транспортні засоби, оснащені електричними двигунами» замінено на наступні більш деталізовані коди: 8703 90 10 10 транспортні засоби оснащені виключно електричними двигунами (одним або декількома), 8703 90 10 90 інші.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме технічної документації автомобіль Chevrolet Volt є електричним транспортним засобом з розширеним діапазоном руху. Він використовує електричну систему тяги, що приводить транспортний засіб у рух в будь-який час (завжди). Електрична енергія є первинним джерелом енергії транспортного засобу, в той час як пальне є вторинним джерелом енергії. Цей транспортний засіб має два режими роботи: Електричний Режим та Режим Розширеного Діапазону. В Електричному Режимі даний транспортний засіб рухається тільки за рахунок блоку електричної тяги. Він перетворює електричну енергію у механічну для приводу у рух коліс. У Режимі Розширеного Діапазону транспортний засіб отримує енергію як від батареї, так і від двигуна. Ходова якість зостається, приблизно, тією ж самою у обох режимах (а.с. 37-46).

Також, в матеріалах справи наявний висновок експертного автотоварознавчого дослідження спеціаліста з оцінки транспортного засобу № 3284/07, яким встановлено що автомобіль Chevrolet Volt належить класифікувати за кодом УКТЗЕД 8703 90 10 90 транспорті засоби, обладнання і пристрої, повязані з транспортом. Засоби наземного транспорту, крім залізничного або трамвайного рухомого складу, їх частини та обладнання. Автомобiлi легковi та iншi моторні транспортнi засоби, призначенi головним чином для перевезення людей (крiм моторних транспортних засобів товарної позицiї 8702), включаючи вантажопасажирськi автомобiлi-фургони та гоночнi автомобiлi, інші транспортнi засоби, оснащенi електричними двигунами, інші (а.с. 31-35).

Даний висновок складено з дотриманням усіх необхідних вимог передбачених Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, а також із зазначенням усіх необхідних реквізитів.

При цьому, згідно реєстру атестованих судових експертів Міністерства юстиції України, Рашкевич О.А. має свідоцтво експерта № 277, термін дії якого продовжено до 30.01.2022 року; номер та вид експертизи - IV товарознавча експертиза, автотоварознавча; індекс та вид експертної спеціальності - 12.2 визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу. Рашкевич О.А. , на час складання висновку № 3284/07 від 25.07.2017 року, також мав діючий сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 913/15 від 24.11.2015 року, виданий Фондом державного майна України, відповідно до якого напрямом оцінки майна щодо яких дозволена практична оціночна діяльність була оцінка об`єктів у матеріальній формі; спеціалізації в межах: оцінка машин і обладнання; оцінка колісних транспортних засобів; оцінка літальних апаратів; оцінка судноплавних засобів.

Таким чином, технічна документація автомобіля Chevrolet Volt та висновок експертного автотоварознавчого дослідження спеціаліста з оцінки транспортного засобу, свідчить про те, що ввезений позивачем автомобіль Chevrolet Volt слід класифікувати за кодом УКТЗЕД 8703 90 10 90 (транспортні засоби, оснащені електричними двигунами, інші).

При цьому, згідно приписів чинного митного законодавства України, органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. Тобто, головним чинником, який визначає класифікацію товару, є техніко-технологічна документація на нього, інша інформація. Законних підстав для зміни на власний розсуд опису товару на інший, ніж зазначено в технічній документації, у відповідача немає.

Згідно ч. 4 ст. 3 МК України, у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов`язків посадових осіб органів доходів і зборів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь органу доходів і зборів, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

В свою чергу, ЗУ "Про Митний тариф України", є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, так як Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності є товарною номенклатурою Митного тарифу України.

При цьому, з урахуванням ч. 4 ст. 3 МК України якщо встановлене неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків підприємства воно має трактуватись на користь підприємства.

Разом з тим, класифікацію товарів за УКТ ЗЕД здійснює особа, яка подає декларацію, тоді як орган доходів і зборів здійснює контроль за такою класифікацією і може самостійно визначити код задекларованого товару лише у тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта.

Як вбачається з матеріалів справи, під час прийняття рішення про визначення коду товару від 29 квітня 2020 року № КТ-UA-2020, відповідач керувався експертним висновком (листом) експерта Кеосак А.П. № 851/20 від 20.03.2020 року, листом ДФС від 17.05.2017 № 12352/7/99-99-19-03-01-17 та рішенням про визначення коду товару щодо аналогічних товарів від 27.09.2019 № КТ-UA-2019 (а.с. 135-148).

В той же час, лист Кеосак А.П. № 851/20 від 20.03.2020 року не є висновком судового експерта в розумінні Закону України "Про судову експертизу" та Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 року, оскільки не містять обов`язкових реквізитів передбачених п.4.14. Інструкції, а саме: найменування документа; дати та номера складання висновку; категорії експертизи (додаткова, повторна, комісійна, комплексна), виду експертизи (за галуззю знань) та трьох частин: вступної (Вступ), дослідницької (Дослідження) та заключної (Висновки). Крім того, зі змісту вказаного листа вбачається, що судовий експерт Кеосак А.П. не здійснював огляд досліджуваного транспортного засобу марки "Chevrolet" моделі "Volt".

Крім того, лист ДФС від 17.05.2017 № 12352/7/99-99-19-03-01-17 носить інформаційний характер та не є нормативно-правовим актом, що регулює спірні правовідносини. При цьому, статтею 3 Митного кодексу України визначено, що при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, чинні на день прийняття митної декларації митним органом України.

При цьому, згідно листа Одеської митниці Держмитслужби від 25.06.2020 року в період з 01.01.2016 по 22.06.2020 було оформлено у митному відношенні 92 автомобіля марки Chevrolet Volt (код УКТЗЕД - ) у режимі «імпорт», згідно електронної бази митних декларацій. Також, в період з 2016 по 2020 рр. було скасовано (відкликано) 2 класифікаційних рішення щодо зміни коду УКТЗЕД з на або відносно вказаної марки автомобіля (а.с. 36).

Також, Верховний Суд в постанові від 13 жовтня 2020 року по справі № 420/5592/19 (№ К/9901/22611/20) зазначив, що автомобіль Chevrolet Volt другого покоління описується конкретніше за його основним компонентом - електродвигуном, електродвигун автомобіля Chevrolet Volt другого покоління є компонентом, який визначає основні властивості автомобіля Chevrolet Volt другого покоління, товарна позиція 8703 90 10 90 є більшою за товарну позицію 8703 22 90 10, а тому автомобіль Chevrolet Volt другого покоління необхідно класифікувати за товарною позицією 8703 90 10 90 - Автомобілі легкові та інші моторні транспортні засоби, призначені головним чином для перевезення людей (крім моторних транспортних засобів товарної позиції 87021, включаючи вантажопасажирські автомобілі-фургони та гоночні автомобілі: транспортні засоби, оснащені електричними двигунами: інші.

За таких підстав, відповідачем не доведено належними доказами наявність порушень правил класифікації з боку декларанта під час ввезення на територію України автомобіля Chevrolet Volt 2012 року випуску, а тому відповідачем необґрунтовано прийнято рішення про визначення коду товару від 29 квітня 2020 року № КТ-UA-2020, та, як наслідок протиправно прийнято картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів № UA500500/2020/000979 від 29.04.2020 року щодо автомобіля Сhevrolet Volt, 2012 р.в., VIN № НОМЕР_1 за поданою митною декларацією UA500500/2020/230282 від 27.04.2020 року, а тому вказані рішення є необґрунтованими та підлягають скасуванню.

В той же час, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на те, що для приведення рішень з класифікації товарів у відповідність до чинної версії УКТЗЕД-2017 здійснені заходи щодо відкликання рішень про визначення коду товарів, оскільки будь-яких доказів на підтвердження відкликання Одеською митницем Держмитслужби оскаржуваного рішення від 29 квітня 2020 року № КТ-UA-2020 суду не надано.

При цьому, позивач серед іншого просить суд зобов`язати Одеську митницю Держмитслужби підготувати висновок про повернення ОСОБА_1 на його особовий рахунок у "ПриватБанк" (МФО банку 305299, IBAN НОМЕР_2 , рахунок одержувача НОМЕР_3 ) суму надміру сплачених до Державного бюджету України митних платежів в розмірі 13620,56 грн. та подати його для виконання до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 301 МК України, повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України. Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Якщо надмірна сплата сум митних платежів сталася внаслідок помилки з боку посадових осіб органу доходів і зборів, повернення надміру сплачених сум митних платежів здійснюється у першочерговому порядку.

Згідно ч. 4, 7 ст. 55 МК України, під час митного оформлення при прийнятті органом доходів і зборів письмового рішення про коригування митної вартості товарів декларант або уповноважена ним особа може здійснити коригування заявленої митної вартості у строк, встановлений частиною другою статті 263 цього Кодексу.

У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів, орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Відповідно до п. 43.3, п. 43.4 ст. 43 Податкового кодексу України, обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Відповідно до п. 43.5 ст. 43 Податкового кодексу України, контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Послідовність та порядок виконання дій посадовими особами митниць Державної фіскальної служби при поверненні суб`єктам господарювання та/або фізичним особам коштів авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів, контроль за справлянням яких здійснюється митницями ДФС, та пені регулюються Порядком повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 року №643 (далі - Порядок №643)

Згідно п.п. 1-3 Розділу 3 Порядку № 643 повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплаченої суми митних, інших платежів та пені здійснюється за заявою платника податків протягом 1095 днів від дня її виникнення.

В той же час, будь-яких доказів на підтвердження звернення позивача, ОСОБА_1 , до Одеської митниці Держмитслужби із заявою про повернення сум грошового зобов`язання в порядку передбаченому чинним законодавством, суду не надано.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про зобов`язання Одеської митниці Держмитслужби підготувати висновок про повернення ОСОБА_1 на його особовий рахунок у "ПриватБанк" (МФО банку 305299, IBAN НОМЕР_2 , рахунок одержувача НОМЕР_3 ) суму надміру сплачених до Державного бюджету України митних платежів в розмірі 13620,56 грн. та подати його для виконання до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, є передчасними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення про визначення коду товару № КТ- UA-2020 від 29.04.2020 року; визнання протиправною та скасування картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів № UA500500/2020/000979 від 29.04.2020 року. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивач в позовній заяві просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Згідно ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Так, ч. 1, 3 ст. 134 КАС України встановлено, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При вирішенні питання щодо стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з правничою допомогою суд враховує, що на підтвердження понесених витрат до суду надано ордер (а.с. 12), копію договору про надання правової допомоги № 15/10/2020 від 15.10.2020 року (а.с. 13-14).

При цьому, п. 3.2 договору про надання правової допомоги № 15/10/2020 від 15.10.2020 року визначено, що оплата гонорару здійснюється клієнтом в готівковій формі після винесення рішення по справі, яке набрало законної сили.

В той же час, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що розгляд справи проведено в порядку письмового провадження, представник позивача не приймав участь судових засіданнях, та не подавав заяв по суті справи, окрім позовної заяви.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням принципу пропорційності та співмірності, оцінюючи обґрунтованість доводів позивача щодо суми витрат, пов`язаних з розглядом даної справи, відповідно до приписів ч. 3 ст. 139 КАС України, суд дійшов висновку, що з Одеської митниці Держмитслужби за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 8, 9, 77, 90, 132, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Одеської митниці Держмитслужби (, адреса місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, 21-а), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області (, адреса місцезнаходження: 65023, м. Одеса, вул. Садова, 1-А) про визнання протиправними та скасування рішення про визначення коду товару та картки відмови у митному оформлені (випуску) товарів, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Держмитслужби про визначення коду товару № КТ- UA-2020 від 29.04.2020 року.

Визнати протиправною та скасувати картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів Одеської митниці Держмитслужби № UA500500/2020/000979 від 29.04.2020 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Одеської митниці Держмитслужби (, адреса місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, 21-а) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі гривень).

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням особливостей, встановлених п. 15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Суддя О.А. Левчук