Справа № 200/3150/21-а
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2021-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

25 березня 2021 р. Справа №200/3150/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Волгіна Н.П., розглянувши подання головного державного виконавця Амвросіївського районного відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Осипова Андрія Олександровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника у виконавчому провадженні без вилучення паспортного документа, -

В С Т А Н О В И Л А:

24 березня 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшло подання головного державного виконавця Амвросіївського районного відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Осипова Андрія Олександровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа.

Судом встановлено, що головний державний виконавець Амвросіївського районного відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Осипов А.О., посилаючись на норми ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України", просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорту громадянки України ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим листом, виданим Донецьким окружним адміністративним судом 26 грудня 2018 року по адміністративній справі № 0540/6041/18-а за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області до ОСОБА_1 про стягнення коштів на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 89 466,62 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями160,161,171 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Завданням адміністративного судочинства згідно ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, а саме: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про оборонні закупівлі", крім спорів, пов`язаних із укладенням державного контракту (договору) про закупівлю з переможцем спрощених торгів із застосуванням електронної системи закупівель та спрощеного відбору без застосування електронної системи закупівель, а також зміною, розірванням і виконанням державних контрактів (договорів) про закупівлю; 12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень"; 13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років"; 14) спорах із суб`єктами владних повноважень з приводу проведення аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства; 15) спорах, що виникають у зв`язку з оголошенням, проведенням та/або визначенням результатів конкурсу з визначення приватного партнера та концесійного конкурсу.

Як вбачається зі змісту подання, заявник просить суд тимчасово обмежити право виїзду за межі України громадянки України ОСОБА_1 .

Главою 11 розділу 2 КАС України передбачено особливості позовного провадження в окремих категоріях термінових адміністративних справ. Жодною з зазначених категорій справ, розгляд обмеження у праві виїзду за межі України за правилами адміністративного судочинства не передбачено.

Розділ IV КАС України регулює процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних судах. Однак, нормами цього розділу не передбачено порядку тимчасового обмеження боржника у його праві виїзду за межі України як заходу забезпечення виконання рішення адміністративного суду.

Окрім цього у КАС України відсутні норми, які б передбачали можливість розгляду адміністративним судом подань державної виконавчої служби чи її посадових осіб про тимчасове обмеження особи у праві виїзду за межі України.

Разом із цим питання щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України регламентовані Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України).

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. […] Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця. […].

Оскільки ЦПК України встановлено порядок вирішення питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи у праві виїзду за межі України за поданням державного виконавця, то розгляд і вирішення такого подання проводиться судом виключно у порядку цивільного судочинства, яке здійснюється судами загальної юрисдикції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на наведене суддя дійшла висновку, що у відкритті провадження за поданням головного державного виконавця Амвросіївського районного відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Осипова А.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом, виданим Донецьким окружним адміністративним судом 26 грудня 2018 року по адміністративній справі № 0540/6041/18-а за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області до ОСОБА_1 про стягнення коштів на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 89 466,62 грн без вилучення паспортного документа необхідно відмовити.

Згідно ч. 6 ст. 170 КАС України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої п. 1 ч. 1 цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

З урахуванням вищенаведеного суд роз`яснює заявнику, що зазначене подання підлягає розглядати у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 170, 241-243, 248, 256, 294-295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у відкритті провадження у справі за поданням головного державного виконавця Амвросіївського районного відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Осипова Андрія Олександровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим листом, виданим Донецьким окружним адміністративним судом 26 грудня 2018 року по адміністративній справі № 0540/6041/18-а за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області до ОСОБА_1 про стягнення коштів на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 89 466,62 грн без вилучення паспортного документа.

Роз`яснити заявнику, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з того самого предмета і тих самих підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Копію цієї ухвали разом з поданням та усіма доданими до нього матеріалами невідкладно надіслати особі, яка його подала.

Суддя Н.П. Волгіна