Справа № 240/5209/20
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2021-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/5209/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Капинос Оксана Валентинівна

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

23 березня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Шидловського В.Б. Смілянця Е. С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Довганюк В.В.,

представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу від Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Житомирській області в якому з врахуванням заяви від 15.07.2020 про збільшення позовних вимог, в якій просила:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Житомирській області № 2212 від 11 жовтня 2018 року "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 "

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 07.12.2018 року на суму 214058,49 грн.

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 07.12.2018 р. на суму 17838,21 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 07.12.2018 року вбачається, що їх складено на підставі акта перевірки №1392/06-30-13-05/ НОМЕР_1 від 21.11.2018, яким встановлено порушення пп.163.1. 1 п.163.1. ст.163, пп.164.2.17 п.164.2. ст.164. пп.165.1.55. п.165.1. ст.165 ПК України, у зв`язку з чим збільшено суму грошових зобов`язань за платежем: податок на доходи фізичних осіб та військовий збір. Проте, позивач не отримувала жодних повідомлень про проведення перевірки у 2018 році, не отримувала копії наказу про перевірку, не приймала участі у проведенні перевірки, за результатами якої було складено акт №1392/06-30-13- 05/ НОМЕР_1 і також не отримувала акту, складеного по результатами перевірки. Вважає, що перевірка була проведена з порушенням вимог чинного законодавства України, а тому дії перевіряючих щодо проведення такої перевірки мають бути визнання протиправними, а складені за її результатами податкові повідомлення - рішення визнанні протиправними та скасовані в судовому порядку.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити. В апеляційній скарзі зазначає, що висновок суду першої інстанції є помилковим, необґрунтованим та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними в справі матеріалами, Наказом Головного управління ДФС у Житомирській області від 11.10.2018 №2212, наказано провести документальну позапланову перевірку фізичної особи ОСОБА_1 з 12.11.2018 тривалістю 3 робочих дні. Перевірку провести за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та вплати належних сум податків до бюджету.

На підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп. 78.1.1 п.78.1 ст.78, п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 (зі змінами та доповненнями) (далі - ПК України) та наказу Головного управління ДФС у Житомирській області від 11.10.2018 № 2212 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 " проведена документальна позапланова документальна невиїзна перевірка своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету фізичною особою ОСОБА_1 , результати якої оформлені актом від 21.11.2018 №1392/06-30-13-05/ НОМЕР_2 .

За результатами перевірки встановлені наступні порушення:

-пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, пп. "в" п.176.1 ст.176, п.179.1 ст.179 ПК України, а саме: не подання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік, граничний термін подання до 01.05.2018;

-п.п.163.1.1 п.163.1 ст.163, "д" п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164, пп.165.1.55 п.165.1 ст.165, п.167.1 ст.167 ПКУ, а саме за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 занижено податок на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету, в сумі 171 246,79 грн.;

-пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, пп."д" пп.164.2.17 п. 164.2 ст.164, пп.165.1.55 п.165.1 ст.165, пп. 1, пп.1.2, пп.1.3 п.161 Підрозділу 10 Розділу XX Перехідні положення ПКУ, а саме за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 занижено військовий збір, що підлягає сплаті до бюджету, в сумі 14270,57 грн.

На підставі акту перевірки, відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 07.12.2018, які оскаржуються :

-№5, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір у розмірі 17838,21 грн.;

-№5, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб у розмірі 214058,49 грн.

Позивач, вважаючи, що відповідачем порушено порядок призначення та проведення перевірки, що стало підставою для прийняття незаконних рішень, звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що контролюючі органи та їх посадові особи при виконанні владних повноважень, у тому числі при прийнятті наказів та проведення позапланової перевірки, зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Податковим кодексом України, та не допускати згідно зі статтею 21 Податкового кодексу України порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій, суд дійшов висновку, що призначення та порядок проведення перевірки контролюючим органом здійснено з порушенням вимог пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 та ст.79 Податкового кодексу України, тому наказ №2212 від 11.10.2018 є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, право контролюючих органів проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Приписами п.п.19-1.1.1 п.19-1.1 ст.19-1 ПК України визначено, що контролюючі органи здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.

Згідно з пунктом 75.1. ст.75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до положень пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 цього Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Підстави, за наявності яких здійснюється документальна позапланова перевірка, встановленні п.78.1 ст.78 ПК України.

Відповідно до положень п.78.4 ст.78 ПК України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Положеннями п.79.1 ст.79 ПК України визначено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Згідно з п.79.2 ст.79 документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Проведення документальної позапланової перевірки передбачає дотримання загальних вимог до наявності підстав та порядку проведення документальних позапланових перевірок, зокрема, право на проведення документальної позапланової перевірки платника податку надається у випадку, коли останньому до початку проведення зазначеної перевірки було надіслано належним чином копію наказу про її проведення та повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки.

Нормами п.81.1 ст.81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення перевірки; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Одночасно, в силу абз.5 п.81.1 ст.81 ПК України, непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Пунктом 86.1 статті 86 ПК України визначено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Так, нормами ПК України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. У посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки, фактичної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до вимог Податкового кодексу України направлення і наказу на проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (формальна підстава). Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 17.03.2018 (справа №1570/7146/12) та у постанові Верховного Суду від 14.03.2018 (№805/3203/17-а), від 22.09.2020 у справі № 520/8836/18.

Колегія суддів звертає увагу, що позивачем заперечується факт вручення йому наказу про призначення перевірки, а також акту перевірки та податкових повідомлень-рішень.

Згідно з положеннями статті 45 ПК України податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Відповідно до п.42.2 ст.42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику). У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Так, в матеріалах справи наявна копії паспорта ОСОБА_1 НОМЕР_3 з 27.07.2007 вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Наказом Головного управління ДФС у Житомирській області від 11.10.2018 №2212, наказано провести документальну позапланову перевірку фізичної особи ОСОБА_1 з 12.11.2018 тривалістю 3 робочих дні (а.с.60).

Копія зазначеного наказу та повідомлення від 11.10.2018 №916/06-30-13-05 та повідомлення про призначення перевірки було направлено рекомендованим листом з повідомленням на адресу: АДРЕСА_1 (а.с.62-63).

19.11.2018 року заступником начальника відділу контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Житомирській області Процюк К.В. складено акт про ненадання документів для проведення позапланової невиїзної перевірки №626/06-30-13-05/ НОМЕР_1 , в якому зазначено, що з 12.11.2018 по 14.11.2018 нею проводиться документальна позапланова перевірка ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету за період з 01.01.2017 по 31.12.2017. Станом на 14.11.2018 ОСОБА_1 не з`явилася для проведення перевірки та документи не надала (а.с.65).

21.11.2019 року складено акт перевірки №1392/06-30-13-05/ НОМЕР_1 (а.с.66-83).

Водночас, з матеріалів справи встановлено, що на адресу відповідача конверт повернувся з відміткою "за закінченням терміну зберігання" 27.11.2018 року.

З огляду на зазначене слідує, що перевірка була проведена до повернення конверту з відміткою "за закінченням терміну зберігання" на адресу відповідача, тобто передчасно, що є порушенням ст.79 Податкового кодексу України.

З огляду на зазначене колегія судді зауважує, що невиконання відповідачем вимог пункту 79.2 статті 79 ПК України дає підстави для висновку про незаконність проведення контролюючим органом перевірки.

Водночас, безпосередній вміст цього поштового відправлення встановити неможливо, оскільки відповідачем не надано супровідного листа до поштового відправлення, адресованого позивачу.

Також, з матеріалів справи встановлено, що складений 21.11.2018 року за результатами перевірки акт був направлений ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , про що свідчить супровідний лист від 21.11.2018 №5622/14/06-3013-05-10 та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 23.11.2018 року.

Складені на підставі акту перевірки оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 07.12.2018 та розрахунки штрафних санкцій направлені ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Також, зазначена адреса вказана у податкових повідомлення-рішеннях.

Таким чином колегія судді приходить до висновку, що акт перевірки та спірні рішення відповідачем направлені не за податковою адресою та не за місцем знаходження позивача, а відтак відсутні будь-які підстави вважати, що зазначені поштові відправлення ОСОБА_1 отримала особисто за адресою АДРЕСА_1 .

Водночас, відповідач, у наказі, як на підставу для проведення перевірки, вказує на пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 Кодексу.

Згідно з положеннями пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка проводиться у разі отримання податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Таким чином, п.78.1.1., п.78.1. ст.78 ПК України може слугувати підставою для проведення позапланової документальної перевірки лише за дотримання в сукупності таких умов: наявна інформація про порушення, контролюючим органом надіслано запит платнику податків щодо надання пояснень та документів та платник податків протягом 15 робочих днів з моменту отримання запиту не надав відповідної інформації.

Відповідач 17.09.2018 отримав від ТОВ "ОТП Факторинг Україна" інформацію та копії документів по відносинах банківської установи з ОСОБА_1 , в яких повідомив, що на підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 27.07.2012 Ат "ОТП Банк" відступив ТОВ "ОТП Факторинг Україна" права вимоги боргових зобов"язань за кредитним договором, укладеним між банком та ОСОБА_1 ..

Враховуючи зазначену інформацію, 11.10.2018 відповідачем було видано наказ №2212 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 ".

При цьому відповідачем на надано жодних доказу на підтвердження того, що після отримання інформації від банківської установи на адресу позивача надсилався письмовий запит щодо надання інформації з приводу прощення боргу з доданням відповідних документів та протягом 15 робочих днів з дня отримання його позивачем не було надано відповіді на такий запит.

Досліджені в сукупності докази та встановлені обставини, свідчать про те, що у відповідача були відсутні підстави, визначені пп.78.1.1. п.78.1 ст.78 ПК України для призначення позапланової документальної перевірки позивача.

При прийнятті рішення суд враховує правові висновки Верховного Суду у постанові від 22.09.2020 у справі №520/8836/19 та від 06.02.2020 у справі №821/543/16, в яких зазначено, що оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Враховуючи те, що контролюючі органи та їх посадові особи при виконанні владних повноважень, у тому числі при прийнятті наказів та проведення позапланової перевірки, зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Податковим кодексом України, та не допускати згідно зі статтею 21 Податкового кодексу України порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій, суд дійшов висновку, що призначення та порядок проведення перевірки контролюючим органом здійснено з порушенням вимог пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 та ст.79 Податкового кодексу України, тому наказ № 2212 від 11.10.2018 є протиправним та підлягає скасуванню.

Також, суд відмічає, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.

Зазначена правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 22.09.2020 у справі №520/8836/19 та від 06.02.2020 у справі №821/543/16.

Згідно ч. 1, 2ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи те, що судом встановлено обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято податкові повідомлення - рішення, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення підлягають скасуванню, як протиправні, а позов задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315,316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу від Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 24 березня 2021 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Шидловський В.Б. Смілянець Е. С.