Справа № 440/2026/21
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2021-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/2026/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сич С.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного державного виконавця Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Лукмасла Миколи Миколайовича, Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області, про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

10 березня 2021 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) до головного державного виконавця головного державного виконавця Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Лукмасла Миколи Миколайовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області, у якій позивач просить визнати протиправними дії головного державного виконавця Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Лукмасла Миколи Миколайовича при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 08.12.2020 та скасувати постанову головного державного виконавця Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Лукмасла Миколи Миколайовича про закінчення виконавчого провадження від 08.12.2020.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувані дії державного виконавця та постанова про закінчення виконавчого провадження від 08.12.2020 є протиправними, оскільки дії вчинені та постанова прийнята державним виконавцем з порушенням вимог Закону України "Про виконавче провадження" та без урахування фактичних обставин справи.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/2026/21, залучено до участі у справі в якості другого відповідача Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази та встановлено строк для їх надання до суду.

Відповідачі не скористались правом на подання відзивів на позовну заяву, хоча ухвалу суду від 15 березня 2021 року відповідачі отримали 17 березня 2021 року /а.с. 39-40/.

23 березня 2021 року до суду надійшли письмові пояснення третьої особи Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області /а.с. 167-169/, у яких представник третьої особи просить адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без задоволення, посилаючись на те, що постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження №59752293 є законною та обґрунтованою, оскільки УМВС України в Полтавській області виконало судове рішення у справі №2а/45699/09/1670 шляхом видання наказу від 25.07.2017 №694 о/с.

Частиною 4 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

На підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення учасників справи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.12.2009 у справі №2а-45699/09/1670 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області , Управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області про визнання нечинними та скасування наказів, поновлення на роботі, визнання дій неправомірними задоволено. Визнано дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області, Управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області по винесенню наказів, а саме: пункту 9 наказу №469 дск, винесений Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області від 29.08.2008 «Про неналежне ставлення працівників УБОЗ ГУМВС до виконання вимог Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» під час ведення оперативно-розшукової діяльності» під час ведення оперативно-розшукових справ категорії «Захист» та покарання винних, в частині накладення на ОСОБА_1 , дисциплінарного стягнення у вигляді догани; пункту 1 наказу №488 дск, винесеного Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області від 16.09.2008 «Про покарання працівників Управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області», в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани; пункту 1 наказу №536 дск, винесеного Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 21.10.2008 «Про покарання працівників Управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області», в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність; наказу №310, винесеного Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 19.06.2009, в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади; наказу №60 винесеного Управлінням по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області від 08.07.2009, в частині визнання днів відсутності на роботі прогулами та вирахування їх з грошового утримання; наказу №403, винесеного Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області від 06.08.2009, в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ; наказу №230 о/с, винесеного Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 14.10.2009, в частині призначення ОСОБА_1 на посаду начальника сектору захисту бюджетних коштів відділу ДСБЕЗ ПМУ ГУМВС україни в Полтавській області неправомірними. Визнано нечинним та скасовано пункт 9 наказу №469 дск, винесений Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області від 29.08.2008 «Про неналежне ставлення працівників УБОЗ ГУМВС до виконання вимог Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» під час ведення оперативно-розшукової діяльності» під час ведення оперативно-розшукових справ категорії «Захист» та покарання винних, в частині накладення на ОСОБА_1 , дисциплінарного стягнення у вигляді догани; Визнано нечинним та скасовано пункт 1 наказу №488 дск, винесеного Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області від 16.09.2008 «Про покарання працівників Управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області», в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани; Визнано нечинним та скасовано пункт 1 наказу №536 дск, винесеного Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 21.10.2008 «Про покарання працівників Управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області», в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність; Визнано нечинним та скасовано положення наказу № 310, винесеного Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 19.06.2009, в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади; Визнано нечинним та скасовано положення наказу № 60 винесеного Управлінням по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області від 08.07.2009, в частині визнання днів відсутності на роботі прогулами та вирахування їх з грошового утримання; Визнано нечинним та скасовано положення наказу №403, винесеного Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області від 06.08.2009, в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ; Визнано нечинним та скасовано положення наказу №230 о/с, винесеного Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 14.10.2009, в частині переведення ОСОБА_1 на посаду начальника сектору захисту бюджетних коштів відділу ДСБЕЗ ПМУ ГУМВС україни в Полтавській області; Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області. Постанова щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області підлягає негайному виконанню. /а.с. 90-100/.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2010 у справі №2а-45699/09/1670 апеляційну скаргу ГУ МВС України в Полтавській області задоволено частково. Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 15.12.2009 у справі №2-а-45699/09/1670 скасовано в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області. В цій частині прийнято нову постанову, якою ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо поновлення на посаді заступника начальника Управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області. Поновлено підполковника ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ України з 06.08.09. В іншій частині постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 15.12.09 залишено без змін /а.с. 101-108/.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.02.2015 у справі №2-а-45699/09/1670 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду 13.12.2010 скасовано, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду 15.12.2009 залишено в силі /а.с. 109-112/.

30.09.2015 Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по адміністративний справі №2-а-45699/09/1670 про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області /а.с. 114-115/.

08.08.2019 головним державним виконавцем Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Лукмаслом Миколою Миколайовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №59752293 з виконання виконавчого листа №2-а-45699/09/1670, виданого 30.09.2015 Полтавським окружним адміністративним судом, про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області. Постанова щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області підлягає негайному виконанню /а.с. 46/.

10.12.2019 головним державним виконавцем Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Лукмаслом Миколою Миколайовичем прийнято постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадженні №59752293 на підставі пункту 4 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" /а.с. 67-68/.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16.01.2020 у справі №440/49/20 позовні вимоги ОСОБА_1 до головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Лукмасла Миколи Миколайовича, управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про визнання дій протиправними та скасування постанови задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Лукмасла Миколи Миколайовича від 10 грудня 2019 року ВП №59752293 про повернення виконавчого документа стягувачу. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Головного територіального управління юстиції у Полтавській області () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок) /а.с. 129-133/.

Головним державним виконавцем Лукмаслом М.М. складено вимогу виконавця від 16.04.2020 №021-9393, якою вимагається від Головного управління МВС України в Полтавській області виконати рішення суду /а.с. 150/.

27.11.2020 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) надійшла заява Головного управління МВС України в Полтавській області від 24.11.2020 вих. №36/1327 про фактичне виконання рішення, у якій боржник просив винести постанову про закінчення виконавчого провадження №59752293 /а.с. 157-160/.

До цієї заяви Головним управлінням МВС України в Полтавській області було додано копію витягу з наказу Управління МВС України в Полтавській області від 25.07.2017 №694 о/с "По особовому складу", яким відповідно до постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 15.12.2009 у справі №2-а-45699/09/1670, ухвали Вищого адміністративного суду України від 13.06.2017 у справі К/8009664/16 та постанови про відновлення виконавчого провадження від 05.07.2017 поновлено підполковника міліції ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУМВС України в Полтавській області, з 08 липня 2009 року /а.с. 161/.

08.12.2020 головним державним виконавцем Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Лукмаслом Миколою Миколайовичем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №59752293, якою на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження з примусового виконання листа №2-а-45699/09/1670, виданого 30.09.2015 Полтавським окружним адміністративним судом, про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області. Постанова щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області підлягає негайному виконанню, - закінчено /а.с. 165-166/.

В обґрунтування вказаної постанови зазначено, що наказом УМВС України в Полтавській області від 29.09.2011 №298 о/с ОСОБА_1 був звільнений з органів внутрішніх справ згідно пункту 64 "Г", Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (у запас через скорочення). Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.12.2009, стягувача - ОСОБА_1 , поновлено на посаді, а не в органах внутрішніх справ, а постановою Верховного Суду від 14.04.2020 у справі №816/2465/17 фактично підтверджено той факт, що УМВС України в Полтавській області виконало судове рішення у справі №2-а-45699/09/1670, шляхом видання наказу №694 о/с від 25.07.2017 (а доводи стягувача - ОСОБА_1 , базуються на тому, що будь-який запис в трудову книжку буде суперечити норми чинного законодавства, що підтверджено рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16.01.2020 у справі №440/49/20), а отже підстави для внесення будь-яких записів до його трудової книжки відсутні.

Позивач не погодився з діями головного державного виконавця Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Лукмасла Миколи Миколайовича при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 08.12.2020 та постановою головного державного виконавця Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Лукмасла Миколи Миколайовича про закінчення виконавчого провадження від 08.12.2020, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 18 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено право виконавця вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Частиною 4 цієї ж статті встановлено, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до частини 6 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження (частина 1 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з частинами 2, 3 статті 63 цього Закону у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частиною 1 статті 65 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону.

Частиною 2 статті 65 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, необхідною умовою для того, щоб вважати рішення про поновлення на роботі виконаним, є наявність відповідного наказу або розпорядження боржника про поновлення стягувача на роботі та внесення про це запису до трудової книжки стягувача.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм права викладено Верховним Судом у постанові від 29.07.2019 у справі №809/1206/17.

Суд зазначає, що за приписами статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 N 58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за N 110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Згідно з п.2.10 цієї Інструкції у розділі "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження", "Відомості про заохочення" трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається.

У разі необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номеру, дати внесення запису в графі 3 пишеться: "Запис за N таким-то недійсний". Прийнятий за такою-то професією (посадою) і у графі 4 повторюються дата і номер наказу (розпорядження) власника або уповноваженого ним органу, запис з якого неправильно внесений до трудової книжки.

У такому ж порядку визнається недійсним запис про звільнення і переведення на іншу постійну роботу у разі незаконного звільнення або переведення, установленого органом, який розглядає трудові спори, і поновлення на попередній роботі або зміни формулювання причини звільнення. Наприклад, пишеться: "Запис за N таким-то є недійсним, поновлений на попередній роботі". При зміні формулювання причини звільнення пишеться: "Запис за N таким-то є недійсним" звільнений... і зазначається нове формулювання.

У графі 4 в такому разі робиться посилання на наказ про поновлення на роботі або зміну формулювання причини звільнення.

Отже, стаття 65 Закону України "Про виконавче провадження" є спеціальною нормою, яка підлягає застосуванню при виконанні рішення про поновлення на роботі, якою охоплюється і поновлення на посаді, а тому постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 15.12.2009 у справі №2а-45699/09/1670, за якою 30.09.2015 Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по адміністративний справі №2-а-45699/09/1670, підлягає виконанню саме у спосіб, передбачений статтею 65 Закону України "Про виконавче провадження".

Предметом спору у цій справі є правомірність прийняття державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження від 08.12.2020 ВП №59752293 на підставі пункту 9 частини першої стаття 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Пунктом 9 частини першої стаття 39 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Судом встановлено, що незважаючи на видачу Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області наказу №694 о/с від 25.07.2017, запис до трудової книжки стягувача ОСОБА_1 внесено не було, а тому відсутні встановлені законом підстави вважати виконаною постанову Полтавського окружного адміністративного суду у справі №2а-45699/09/1670 від 15.12.2009 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області.

Суд критично оцінює доводи відповідача про наявність підстав для закінчення виконавчого провадження у оскаржуваній постанові з посиланням на наказ УМВС України в Полтавській області від 29.09.2011 №298 о/с про звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ згідно п. 64 «Г», Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (у запас через скорочення), на судові рішення у справах №2а-1670/7848/11, №816/2465/17, оскільки єдиною підставою для прийняття оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження від 08.12.2020 ВП №59752293 визначено пункт 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, разом з тим, фактичного виконання в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим листом №2а-45699/09/1670, виданим Полтавським окружним адміністративним судом 30.09.2015, не відбулося, оскільки відповідно до частини 2 статті 65 цього Закону необхідною умовою для того, щоб вважати рішення про поновлення на роботі виконаним, є наявність у сукупності двох обставин: видання відповідного наказу або розпорядження боржника про поновлення стягувача на роботі та внесення про це запису до трудової книжки стягувача, однак, запис до трудової книжки стягувача не був внесений.

Посилання у спірній постанові на неможливість внесення відповідного запису про поновлення ОСОБА_1 через не надання останнім трудової книжки не спростовує фактичного не виконання в повному обсязі судового рішення згідно з виконавчим документом. Суд зауважує, що зважаючи на приписи статті 65 Закону України "Про виконавче провадження", в будь-якому випадку, навіть, якщо боржником не внесено відповідного запису до трудової книжки з вини стягувача, це не є підставою вважати рішення фактично виконаним в повному обсязі.

Підсумовуючи вищевикладене, враховуючи встановлені судом обставини справи та наведені вище норми законодавства, якими врегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку, що у головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Лукмасла Миколи Миколайовича були відсутні підстави для прийняття оскаржуваної постанови відповідно до пункту 9 частини першої стаття 39 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки обумовлених законодавцем в статті 65 Закону України «Про виконавче провадження» дій боржником здійснено не було, фактично поновлення на посаді ОСОБА_1 не відбулось, державний виконавець передчасно та з порушенням вимог пункту 9 частини першої статті 39 та статті 65 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову про закінчення виконавчого провадження від 08 грудня 2020 року ВП №59752293, а отже оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України cуд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Пунктом 2 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Зважаючи на наведене вище, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне з урахуванням частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України вийти за межі позовних вимог про скасування постанови, натомість визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Лукмасла Миколи Миколайовича про закінчення виконавчого провадження від 08 грудня 2020 року ВП №59752293.

Позовні вимоги про визнання протиправними дій головного державного виконавця Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Лукмасла Миколи Миколайовича при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 08.12.2020 задоволенню не підлягають, оскільки у даному випадку оскаржувані дії виявилися виключно у прийнятті постанови про закінчення виконавчого провадження від 08 грудня 2020 року ВП №59752293, яка і порушує права позивача та створює для позивача негативні правові наслідки як рішення суб`єкта владних повноважень. При формулюванні позовних вимог позивач не конкретизував самостійних дій державного виконавця, які б створювали для позивача будь-які юридичні наслідки, окрім оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження від 08 грудня 2020 року ВП №59752293.

При прийнятті рішення у даній справі судом враховано позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасника справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Таким чином адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 1816 грн., що підтверджується квитанціями №50685 від 07.03.2021, №50696 від 07.03.2021 та виписками про зарахування судового збору до спеціального державного бюджету України /а.с. 29-30/.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на вищевикладене, при частковому задоволенні позову ОСОБА_1 суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 грн.

Відповідно до частини 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Згідно з приписами частини 4 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 3, 6-10, 139, 229, 241-245, 250, 262, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до головного державного виконавця Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Лукмасла Миколи Миколайовича (вул. Героїв-пожежників, 13, м. Полтава, 36014), Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (вул. Героїв-пожежників, 13, м. Полтава, 36014), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області (ідентифікаційний код 08592276, вул. Пушкіна, 83, м. Полтава, 36000), про визнання дій протиправними та скасування постанови задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Лукмасла Миколи Миколайовича про закінчення виконавчого провадження від 08 грудня 2020 року ВП №59752293.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його складення до Другого апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя С.С. Сич