Справа № 420/8789/20
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2021-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8789/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Бойко О.Я.,

за участі:

секретаря судового засідання Белінського Г.В.,

представника відповідача Талишханова Ф.М., за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, третя особа Комісія при Президентові України з питань громадянства про визнання дій протиправними по підготовці подання про втрату громадянства та зобов`язання відкликати подання про втрату громадянства, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

І. Суть спору

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної міграційної служби України, Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, третя особа Комісія при Президентові України з питань громадянства, в якому просив:

(1). Визнати протиправними дії Державної міграційної служби України та Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області по підготовці подання про втрату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) громадянства України.

(2). Зобов`язати Державну міграційну службу України та Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області відкликати з Комісії при Президентові України з питань громадянства подання про втрату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) громадянства України.

ІІ. Аргументи сторін.

(а) Позиція позивача

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

Позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець Грозненського району Чечено-Інгушської АРСР набув у 2000 році громадянство України.

З засобів масової інформації позивачу стало відомо, що його було позбавлено громадянства України. Втім жодного рішення про скасування або втрату громадянства позивачу вручено не було, так само позивач не був ознайомлений й з поданням, рішенням, указом та висновком на підставі якого було прийнято відповідне рішення про втрату громадянства позивачем.

26.08.2020 р. представник позивача звернувся до Державної міграційної служби України з адвокатським запитом, в якому просив надати належним чином засвідчену копію справи щодо надання позивачу громадянства України; інформацію чи подавались будь-які звернення, подання, клопотання заяви щодо позбавлення позивача громадянства України, у разі надходження надати позивачу посвідчення копії таких документів та прийняті за наслідком розгляду таких звернень рішень (наказів, тощо); належним чином посвідчену копію наказу про позбавлення позивача громадянства України та усіх документів на підставі яких його було прийнято; докази повідомлення позивача про позбавлення його громадянства України із зазначення дати отримання повідомлення, у тому числі але не обмежуючись докази отримання наказу (яким було вирішено позбавити громадянства), тощо.

Також 26.08.2020 р. представник позивача подав адвокатський запит до Головного управління ДМС в Одеській області, в якому просив надати належним чином посвідчену копію справи щодо надання позивачу громадянства України; інформацію чи подавались будь-які звернення, подання, клопотання заяви щодо позбавлення позивача громадянства України, у разі надходження надати позивачу посвідчення копії таких документів та прийняті за наслідком розгляду таких звернень рішень (наказів, тощо); належним чином посвідчену копію наказу про позбавлення позивача громадянства України та усіх документів на підставі яких його було прийнято; докази повідомлення позивача про позбавлення його громадянства України із зазначення дати отримання повідомлення, у тому числі але не обмежуючись докази отримання наказу (яким було вирішено позбавити громадянства), тощо.

У відповідь на вказаний адвокатський запит, ДМС України зазначило, що рішення про припинення громадянства приймає Президент України шляхом видання відповідних наказів. Взявши до уваги надану Департаментом карного розшуку Національної поліції України інформації ГУ ДМС України в Одеській області інформацію було підготовлене подання про втрату позивачем громадянства України на підставі ч.1 ст.19 Закону України «Про громадянство України».

19.08.2020 р. матеріали справи про втрату позивачем громадянства України було надіслано на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства.

Станом на 01.09.2020 р. Указ Президента України про втрату позивачем громадянства України до ДМС України не надходив.

Також аналогічна за змістом відповідь на адвокатський запит надійшла й від ГУ ДМС в Одеській області. В якості додатку до неї було надано належним чином завірену копію справи позивача про надання громадянства України.

Станом на сьогоднішній день до позивача та його представника не надходили документи на підставі яких було прийнято подання про втрату позивачем громадянства України та докази такого позбавлення, втім порушене право позивача на громадянство України має бути захищене належним чином та поновлено у зв`язку із чим звертається до суду з даним позовом.

(б) Позиція Відповідачів

08.10.2020 р. від представника відповідачів надійшли відзиви на позовну заяву, в якому вона просила у задоволенні позовних вимог відмовити, з підстав викладених у відзиві.

Відповідно до Указу Президента від 01.06.2000 №746/2000 позивач набув громадянство України.

12.08.2020 р. до ДМС України надійшов лист Департаменту карного розшуку Національної поліції України від 11.08.2020 р. №14/01/6-5080 відповідно до якого згідно з інформацією наданої Національним центром Інтерполу в Румунії позивач 19.11.1966 року народження є громадянином Румунії із зареєстрованим місцем проживання в Україні, документований паспортом громадянина Румунії № НОМЕР_2 , виданий 26.03.2019 р. та румунським ідентифікаційним номером НОМЕР_3. ОСОБА_1 набув громадянство Румунії відповідно до Указу Президента Національного агентства з питань громадянства Румунії №1396/Р/ від 30.09.2016 р. на підставі ст.11 Закону Румунії №21/1991« Про громадянство».

Проведеною перевіркою ГУ ДМС України в Одеській області було встановлено наявність підстав для втрати громадянства України позивачем відповідно до п.1 ч.1 ст.19 Закону України «Про громадянство України».

На виконання п.104 Порядку №215 ГУ ДМС України в Одеській області 17.08.2020 р. було підготовлено подання про втрату громадянства України позивачем та направлено до ДМС України.

З урахуванням наданої Департаментом карного розшуку Національної поліції України інформацію про добровільне набуття позивачем у повнолітньому віці громадянства Румунії, ДМС України 17.08.2020 р. було направлено матеріали справи про втрату позивачем громадянства України на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства.

31.08.2020 р. матеріали справи про втрату громадянства України позивачем було повернуто Департаментом з питань громадянства, помилування, державних нагород Офісу Президента України до Державної міграційної служби України для доопрацювання у зв`язку з тим, що у матеріалах особової справи містяться розбіжності щодо реквізитів рішення, згідно з яким особа набула громадянство України іншої держави.

08.09.2020 р. ДМС України направлено лист до Департаменту карного розшуку Національної поліції України №6.4-7062/3-20 про здійснення додаткового запиту до Національного центрального бюро Інтерполу в Румунії для уточнення реквізитів Указу Президента Національного агентства з питань громадянства Румунії (дата видання Указу) відповідно до якого позивач набув громадянство Румунії.

Станом на 05.10.2020 р. до ДМС України не надходило відповідне рішення Президента України про припинення громадянства України позивачем.

Представник відповідача зазначив, що позовна заява пов`язане саме з поновленням громадянства, однак ГУ ДМС України в Одеській області не приймалось жодного рішення про припинення громадянства України шляхом втрати.

Таким чином, будь-яких дій з боку ДМС України та ГУ ДМС України в Одеській області до позивача щодо припинення рішення про припинення громадянства України вчинено не було. Отже між позивачем та відповідачами відсутній предмет спору.

ІІІ. Процедура та рух справи

18.09.2020 р. суд, ухвалою прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами загального позовного провадження.

04.11.2020 р. суд, ухвалою занесеною до протоколу судового засідання продовжив підготовче провадження до 90 днів.

01.02.2021 р. суд, ухвалою занесеною до протоколу судового засідання, закрив підготовче провадження та призначив судове засідання для розгляду справи по суті на 17.03.2021 р.

ІІІ. Обставини, встановлені судом

04.01.2000 р. позивач звернувся з заявою про прийняття до громадянства України відповідно до Закону України «Про громадянство України».

Відповідно до Указу Президента від 01.06.2000 №746/2000 позивач набув громадянство України.

12.08.2020 р. до ДМС України надійшов лист Департаменту карного розшуку Національної поліції України від 11.08.2020 р. №14/01/6-5080 відповідно до якого згідно з інформацією наданої Національним центром Інтерполу в Румунії позивач 19.11.1966 року народження є громадянином Румунії із зареєстрованим місцем проживання в Україні, документований паспортом громадянина Румунії № НОМЕР_2 , виданий 26.03.2019 р. та румунським ідентифікаційним номером НОМЕР_3. ОСОБА_1 набув громадянство Румунії відповідно до Указу Президента Національного агентства з питань громадянства Румунії №1396/Р/ від 30.09.2016 р. на підставі ст.11 Закону Румунії №21/1991« Про громадянство».

Проведеною перевіркою ГУ ДМС України в Одеській області було встановлено наявність підстав для втрати громадянства України позивачем відповідно до п.1 ч.1 ст.19 Закону України «Про громадянство України» у зв`язку з добровільним в повнолітньому віці набуття громадянства Румунії згідно з Указом Президента Національного агентства з питань громадянства Румунії №1396/Р/ від 30.09.2016 р. на підставі ст.11 Закону Румунії №21/1991« Про громадянство» за його заявою про набуття громадянства Румунії №51703RD/2015 від 07.09.2015 р та документування паспортом громадянина Румунії № НОМЕР_2 виданого 26.03.2019 р.

На виконання п.104 Порядку №215 ГУ ДМС України в Одеській області 17.08.2020 р. було підготовлено подання про втрату громадянства України позивачем та направлено до ДМС України.

З урахуванням наданої Департаментом карного розшуку Національної поліції України інформацію про добровільне набуття позивачем у повнолітньому віці громадянства Румунії, ДМС України 17.08.2020 р. було направлено матеріали справи про втрату позивачем громадянства України на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства.

31.08.2020 р. матеріали справи про втрату громадянства України позивачем було повернуто Департаментом з питань громадянства, помилування, державних нагород Офісу Президента України до Державної міграційної служби України для доопрацювання у зв`язку з тим, що у матеріалах особової справи містяться розбіжності щодо реквізитів рішення, згідно з яким особа набула громадянство України іншої держави.

08.09.2020 р. ДМС України направлено лист до Департаменту карного розшуку Національної поліції України №6.4-7062/3-20 про здійснення додаткового запиту до Національного центрального бюро Інтерполу в Румунії для уточнення реквізитів Указу Президента Національного агентства з питань громадянства Румунії (дата видання Указу) відповідно до якого позивач набув громадянство Румунії.

Станом на 05.10.2020 р. до ДМС України не надходило відповідне рішення Президента України про припинення громадянства України позивачем.

ІV Джерела права та висновки суду

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб врегульовано Законом України "Про громадянство України" від 18.01.2001 р. № 2235-III (далі - Закон № 2235-ІІІ) та Указом Президента України «Про затвердження Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства та виконання прийнятих рішень» від 27.03.2001 р. №215.

Відповідно до ст.1 Закону №2235-ІІІ громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України; особа без громадянства - особа, яку жодна держава відповідно до свого законодавства не вважає своїм громадянином.

Згідно з ст.4 Закону №2235-ІІІ питання громадянства України регулюються Конституцією України, цим Законом, міжнародними договорами України.

Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до статті 5 документами, що підтверджують громадянство України, є, зокрема, паспорт громадянина України.

Частиною 1 статті 9 Закону № 2235-ІІІ передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути за їх клопотаннями прийняті до громадянства України, а частиною 2 цієї статті визначено умови прийняття до громадянства України.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 р. №360 ДМС України є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань громадянства є Державна міграційна служба, діяльність якої спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністерства внутрішніх справ України. Повноваження ДМС як центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства визначеного у ст.24 Закону № 2235-ІІІ.

Позивач відповідно до Указу Президента від 01.06.2000 р. №746/2000 набув громадянство України.

Відповідно до ст.19 Закону № 2235-ІІІ підставами для втрати громадянства України є:

1) добровільне набуття громадянином України громадянства іншої держави, якщо на момент такого набуття він досяг повноліття.

Добровільним набуттям громадянства іншої держави вважаються всі випадки, коли громадянин України для набуття громадянства іншої держави повинен був звертатися із заявою чи клопотанням про таке набуття відповідно до порядку, встановленого національним законодавством держави, громадянство якої набуто.

Не вважаються добровільним набуттям іншого громадянства такі випадки:

а) одночасне набуття дитиною за народженням громадянства України та громадянства іншої держави чи держав;

б) набуття дитиною, яка є громадянином України, громадянства своїх усиновителів унаслідок усиновлення її іноземцями;

в) автоматичне набуття громадянином України іншого громадянства внаслідок одруження з іноземцем;

г) автоматичне набуття громадянином України, який досяг повноліття, іншого громадянства внаслідок застосування законодавства про громадянство іноземної держави, якщо такий громадянин України не отримав документ, що підтверджує наявність у нього громадянства іншої держави;

2) набуття особою громадянства України на підставі статті 9 цього Закону внаслідок обману, свідомого подання неправдивих відомостей або фальшивих документів;

3) добровільний вступ на військову службу іншої держави, яка відповідно до законодавства цієї держави не є військовим обов`язком чи альтернативною (невійськовою) службою.

Положення пунктів 1, 3 частини першої цієї статті не застосовуються, якщо внаслідок цього громадянин України стане особою без громадянства.

Датою припинення громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата видання відповідного указу Президента України.

Також, Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215 затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок №215), яким визначено перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.

Відповідно до п.87 Порядку №215 для припинення громадянства України внаслідок його втрати територіальні органи Державної міграційної служби України, дипломатичні представництва чи консульські установи України готують та подають:

а) подання про втрату громадянства України;

б) документ, що підтверджує перебування особи у громадянстві України;

в) один із таких документів:

- документ, що підтверджує добровільне набуття громадянином України громадянства іншої держави, разом із документом, який підтверджує, що на момент такого набуття громадянин України досяг повноліття (у випадку, передбаченому пунктом 1 частини першої статті 19 Закону);

- документ, який підтверджує, що особа набула громадянство України на підставі статті 9 Закону внаслідок обману, свідомого подання неправдивих відомостей або фальшивих документів (довідка територіального органу Державної міграційної служби України, дипломатичного представництва чи консульської установи про те, що іноземець, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство відповідно до абзацу першого пункту 2 частини другої статті 9 Закону, не подав документ про припинення цього громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту прийняття його до громадянства України, а незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства не існують; інформація територіального органу Державної міграційної служби України про те, що іноземець, який подав декларацію про відмову від іноземного громадянства, не повернув паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави; інформація про те, що на момент прийняття до громадянства України існували підстави, за наявності яких особа не приймається до громадянства України; інформація про інші неправдиві відомості та фальшиві документи, які були подані на підтвердження виконання умов прийняття до громадянства України);

- документ, який підтверджує, що громадянин України добровільно вступив на військову службу іншої держави, яка відповідно до законодавства цієї держави не є загальним військовим обов`язком чи альтернативною (невійськовою) службою;

г) документ, який підтверджує, що громадянин України внаслідок втрати громадянства України не стане особою без громадянства. Такий документ не вимагається в тому випадку, коли оформлення документів про припинення громадянства України внаслідок втрати здійснюється відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 19 Закону.

Згідно з п.87 Порядку №215 для скасування рішень про оформлення набуття громадянства України відповідно до статті 21 Закону територіальними органами Державної міграційної служби України, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України готуються такі документи:

а) подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України;

б) документи, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням (стаття 8 Закону) або була поновлена у громадянстві України (стаття 10 Закону) шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянства України (довідка територіального органу Державної міграційної служби України, дипломатичного представництва чи консульської установи про те, що іноземець, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, не подав документ про припинення цього громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації його громадянином України, а незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства не існують (частина п`ята статті 8 та частина друга статті 10 Закону); інформація територіального органу Державної міграційної служби України про те, що іноземець, який подав декларацію про відмову від іноземного громадянства, не повернув паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави (частина восьма статті 8 та частина сьома статті 10); інформація про те, що на момент реєстрації громадянином України існували підстави, за наявності яких особа не поновлюється у громадянстві України (частини перша та друга статті 10 з урахуванням частини п`ятої статті 9 Закону; частина п`ята статті 10 Закону); інформація про інші неправдиві відомості та фальшиві документи, які були подані для набуття громадянства України відповідно до статей 8 та 10 Закону, або інформація про приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України відповідно до статей 8 та 10 Закону).

Відповідно до п.96 Порядку №215 подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону, стосовно особи, яка проживає в Україні, готується територіальним підрозділом Державної міграційної служби України, до якого цією особою подавалися документи щодо оформлення набуття громадянства України.

Подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України разом із документами, передбаченими підпунктом "б" пункту 88 цього Порядку, надсилається до територіального органу Державної міграційної служби України.

Згідно з п. 97 Порядку №215 рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується керівником територіального органу Державної міграційної служби України або його заступником.

Повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у тижневий строк надсилається до територіального підрозділу Державної міграційної служби України, яким було внесено подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України.

Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у тижневий строк з дня одержання повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України повідомляє про це відповідну особу у письмовій формі із зазначенням причин скасування такого рішення.

Відповідно до п. 104 Порядку №215 про виявлення підстави для втрати громадянства України особою, яка проживає на території України, територіальний підрозділ Державної міграційної служби України за місцем проживання особи повідомляє територіальний орган Державної міграційної служби України.

Територіальний орган Державної міграційної служби України перевіряє наявність підстави для втрати громадянства України.

У разі необхідності територіальний орган Державної міграційної служби України може звернутися до органів Служби безпеки України для перевірки у межах їх компетенції наявності підстави для втрати громадянства України. Про результати перевірки органи Служби безпеки України повідомляють територіальний орган Державної міграційної служби України не пізніш як у двомісячний строк з дня одержання звернення.

У разі підтвердження наявності підстави для втрати громадянства України територіальний орган Державної міграційної служби України готує подання про втрату особою громадянства України та надсилає його разом із документами, передбаченими підпунктами "б" і "в" статті 87 цього Порядку, до Державної міграційної служби України.

Державна міграційна служба України розглядає подання про втрату громадянства України та подані разом із ним документи.

У разі підтвердження наявності підстави для втрати громадянства України Державна міграційна служба України затверджує подання про втрату громадянства України та надсилає його разом із поданими документами до Комісії при Президентові України з питань громадянства.

Згідно з ст.22 Закону № 2235-ІІІ Президент України: 1) приймає рішення і видає укази відповідно до Конституції України і цього Закону про прийняття до громадянства України і про припинення громадянства України; 2) визначає порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства та виконання прийнятих рішень; 3) затверджує Положення про Комісію при Президентові України з питань громадянства.

Відповідно до ст.23 Закону № 2235-ІІІ Комісія при Президентові України з питань громадянства: 1) розглядає заяви про прийняття до громадянства України, вихід з громадянства України та подання про втрату громадянства України і вносить пропозиції Президенту України щодо задоволення цих заяв та подань; 2) повертає документи про прийняття до громадянства України чи про вихід з громадянства України уповноваженому центральному органу виконавчої влади з питань громадянства або Міністерству закордонних справ України для їх оформлення відповідно до вимог чинного законодавства України; 3) контролює виконання рішень, прийнятих Президентом України з питань громадянства.

Положення про Комісію при Президентові України з питань громадянства затверджено Указом Президента України від 27.03.2001 р. № 215/2001 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України"" (далі - Положення).

Пунктами 1, 2 Положення передбачено, що Комісія при Президентові України з питань громадянства (далі - Комісія) є допоміжним органом при Президентові України, утвореним відповідно до Закону України "Про громадянство України". Комісія у своїй діяльності керується Конституцією України, Законом України "Про громадянство України", іншими законами, міжнародними договорами України з питань громадянства, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, цим Положенням.

Пунктом 7 Положення встановлено, що попереднє опрацювання та підготовка на розгляд Комісії матеріалів з питань громадянства здійснюються відповідним структурним підрозділом Офісу Президента України.

Згідно з п. 113 Порядку №215 рішення про прийняття особи до громадянства України або припинення особою громадянства України приймає Президент України.

Прийняття до громадянства України або припинення громадянства України здійснюється шляхом видання указів Президента України.

Відповідно до п. 114. Порядку №215 рішення Президента України про прийняття особи до громадянства України або припинення громадянства України надсилається Державній міграційній службі України, Міністерству закордонних справ України та Центральній виборчій комісії.

Повертаючись до обставин справи суд встановив, що 12.08.2020 р. до ДМС України надійшов лист Департаменту карного розшуку Національної поліції України від 11.08.2020 р. №14/01/6-5080 відповідно до якого згідно з інформацією наданої Національним центром Інтерполу в Румунії позивач 19.11.1966 року народження є громадянином Румунії із зареєстрованим місцем проживання в Україні, документований паспортом громадянина Румунії № НОМЕР_2 , виданий 26.03.2019 р. та румунським ідентифікаційним номером НОМЕР_3. ОСОБА_1 набув громадянство Румунії відповідно до Указу Президента Національного агентства з питань громадянства Румунії №1396/Р/ від 30.09.2016 р. на підставі ст.11 Закону Румунії №21/1991« Про громадянство».

Проведеною перевіркою ГУ ДМС України в Одеській області було встановлено наявність підстав для втрати громадянства України позивачем відповідно до п.1 ч.1 ст.19 Закону України «Про громадянство України» у зв`язку з добровільним в повнолітньому віці набуття громадянства Румунії згідно з Указом Президента Національного агентства з питань громадянства Румунії №1396/Р/ від 30.09.2016 р. на підставі ст.11 Закону Румунії №21/1991« Про громадянство» за його заявою про набуття громадянства Румунії №51703RD/2015 від 07.09.2015 р та документування паспортом громадянина Румунії № НОМЕР_2 виданого 26.03.2019 р.

31.08.2020 р. матеріали справи про втрату громадянства України позивачем було повернуто Департаментом з питань громадянства, помилування, державних нагород Офісу Президента України до Державної міграційної служби України для доопрацювання у зв`язку з тим, що у матеріалах особової справи містяться розбіжності щодо реквізитів рішення, згідно з яким особа набула громадянство України іншої держави.

08.09.2020 р. ДМС України направлено лист до Департаменту карного розшуку Національної поліції України №6.4-7062/3-20 про здійснення додаткового запиту до Національного центрального бюро Інтерполу в Румунії для уточнення реквізитів Указу Президента Національного агентства з питань громадянства Румунії (дата видання Указу) відповідно до якого позивач набув громадянство Румунії.

Станом на день розгляду справи, відповідачі не надали відповідне рішення Президента України про припинення громадянства України позивачем.

Таким чином, з огляду на вищевикладене суд робить висновок, що відповідачі при підготовці подання про втрату позивачем громадянства діяли у відповідності до норм чинного законодавства України.

Крім того, твердження позивача, про те що у відповідачів були відсутні правові підстави для підготовки подання про втрату позивачем громадянства України та те, що такі дії є протиправними спростовуються наявними в матеріалах справи доказами (а.с.94-107).

Таким чином, суд робить висновок про відсутність підстав для визнання дій відповідачів по підготовці подання про втрату позивачем громадянства України протиправними.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання Державної міграційної служби України та Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області відкликати з Комісії при Президентові України з питань громадянства подання про втрату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) громадянства України, суд зазначає, що на даний момент матеріали про втрату громадянства України позивачем повернуті до Державної міграційної служби для доопрацювання у зв`язку з тим, що у матеріалах особової справи містяться розбіжності щодо реквізитів рішення, згідно з яким особа набула громадянство України іншої держави.

08.09.2020 р. ДМС України направлено лист до Департаменту карного розшуку Національної поліції України №6.4-7062/3-20 про здійснення додаткового запиту до Національного центрального бюро Інтерполу в Румунії для уточнення реквізитів Указу Президента Національного агентства з питань громадянства Румунії (дата видання Указу) відповідно до якого позивач набув громадянство Румунії.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладені обставини справи, суд робить висновок про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,77, 244-246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, третя особа Комісія при Президентові України з питань громадянства про визнання дій протиправними по підготовці подання про втрату громадянства та зобов`язання відкликати подання про втрату громадянства,- відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач- ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - Державна міграційна служба України адреса: 01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд.9, .

Відповідач - Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області адреса: 65045, м. Одеса, вул. Пребраженська,44, .

Третя особа - Комісія при Президентові України з питань громадянства, адреса: 01220, м. Київ, вул. Банкова,11.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею 25 березня 2021 року.

Суддя О.Я. Бойко

.