Справа № 640/7487/21
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2021-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

23 березня 2021 року м. Київ № 640/7487/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., ознайомившись із позовною заявою

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Граф Україна»
до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві Держаної податкової служби України
провизнання протиправним та скасування рішення від 18.06.2020 №1651494/41188387, від 24.06.2020 №1666217/41188387, від 16.07.2020 №1742774/41188387, від 16.07.2020 №1742775/41188387, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Граф Україна» 19.03.2021 звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, Держаної податкової служби України, в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 18.06.2020 року №1651494/41188387 про відмову в реєстрації податкової накладної від 27.05.2020 року №145.

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 24.06.2020 року №1666217/41188387 про відмову в реєстрації податкової накладної від 29.05.2020 року №148.

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 16.07.2020 року №1742774/41188387 про відмову в реєстрації податкової накладної від 03.06.2020 року №154.

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 16.07.2020 року №1742775/41188387 про відмову в реєстрації податкової накладної від 09.06.2020 року №160.

- зобов`язати Державну податкову службу України () зареєструвати податкові накладні від 27.05.2020 року №145, від 29.05.2020 року №148, від 03.06.2020 року №154 та від 09.06.2020 року №160.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з приписами статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

До позовної заяви додана заява про поновлення строку звернення до суду.

В обґрунтування вказаної вище заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду, представник позивача зазначає, що 25.01.2021 в інтересах позивача представником були отримані відповідь Головного управління Державної податкової служби у м. Києві та додані до неї витяги з протоколів засідання комісії Головного управління Державної податкової служби у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування ЄРПН щодо оскаржуваних рішень відповідача і тільки зі змісту яких на думку позивача вбачається, що вони прийняті необгрунтовано, недобросовісно, нерозсудливо та за відсутності наявності визначених Порядком №1165 підстав.

Також, позивач вважає, що надані суб`єктом владних повноважень таких протоколів лише 25.01.2021 також впливає на строк для звернення до суду з даним позовом.

Розглянувши вказану заяву позивача, суд виходить з наступного.

У відповідності до частини третьої статті 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

У той же час, Верховний Суд в постанові від 11.10.2019 у справі № 640/20468/18 зазначив, що інші рішення контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України), оскаржуються в судовому порядку в такі строки:

а) тримісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги було прийнято та вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня вручення скаржнику рішення за результатами розгляду його скарги на рішення контролюючого органу;

б) шестимісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги не було прийнято та/або вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня звернення скаржника до контролюючого органу із відповідною скаргою на його рішення.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що приписами чинного законодавства визначено спеціальний тримісячний строк звернення до суду у разі досудового порядку вирішення спору, недотримання, якого є підставою для залишення такого позову без розгляду.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Визначені процесуальним законом строки, про які зазначено вище, це той орієнтовний період часу, протягом якого позивач мав би проявити інтерес стосовно свого позову, якщо він дійсно зацікавлений у тому, щоб провадження у справі було відкрито, а його спір вирішено. Строк звернення до суду для такої категорії спорів доволі стислий - один місяць, і якщо зважити на характер спірних правовідносин, встановлений строк з одного боку має на меті дисциплінувати позивача, який, якщо він справді зацікавлений у відновленні своїх порушених прав, повинен якомога швидше реалізувати своє право на захист, з іншого боку - є своєрідним бар`єром, який повинен запобігати зловживанню правами і сприяти правовій визначеності правовідносин, які виникають у зв`язку з проходженням публічної служби.

Підсумовуючи зазначене, реалізувати своє право на захист в порядку адміністративного судочинства, потрібно вчасно, а поновити пропущений строк суд може, якщо для цього є поважні і об`єктивні причини.

Отже, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Початок перебігу строку звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, законодавець виходить не тільки з факту безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення її прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

При цьому, порівняльний аналіз термінів "дізнався" та "повинен дізнатися" дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07.07.2020 у справі №440/3408/19 та в ухвалі від 24.06.2020 у справі №9901/277/19.

Таким чином, дотримання строків на подання позовної заяви є однією з умов дисциплінування учасників судового процесу. У випадку ж пропуску строку, підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду із позовом визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач скористався правом на адміністративне оскарження:

- рішення від 18.06.2020 №1651494/41188387 про відмову в реєстрації податкової накладної від 27.05.2020 року №145, звернувшись 25.06.2020 до Державної податкової служби України зі скаргою, за результатами розгляду яких Комісією з питань розгляду скарг прийнято рішення № 31871/41188387/2 від 03.07.2020 про залишення скарги без задоволення та рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 18.06.2020 №1651494/41188387 про відмову у реєстрації податкової накладної 27.05.2020 року №145 без змін.

- рішення від 24.06.2020 року №1666217/41188387 про відмову в реєстрації податкової накладної від 29.05.2020 року №148, звернувшись 30.06.2020 до Державної податкової служби України зі скаргою, за результатами розгляду яких Комісією з питань розгляду скарг прийнято рішення № 32606/41188387/2 від 09.07.2020 про залишення скарги без задоволення та рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.06.2020 року №1666217/41188387 про відмову в реєстрації податкової накладної від 29.05.2020 року №148 без змін.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Граф Україна» рішення комісії регіонального рівня від 16.07.2020 №1742774/41188387 про відмову в реєстрації податкової накладної від 03.06.2020 року №154 та від 16.07.2020 року №1742775/41188387 про відмову в реєстрації податкової накладної від 09.06.2020 року №160, в адміністративному порядку не оскаржувало.

Таким чином, з огляду на зазначені положення Кодексу адміністративного судочинства України та висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 11.10.2019 у справі № 640/20468/18, суд прийшов до висновку, що позивач мав звернутися до адміністративного суду стосовно рішення від 24.06.2020 року №1666217/41188387 та від 18.06.2020 №1651494/41188387 з даним позовом у тримісячний строк з дня отримання рішень № 31871/41188387/2 від 03.07.2020 та № 32606/41188387/2 від 09.07.2020 про відмову у задоволенні скарги; стосовно рішень 16.07.2020 №1742774/41188387 про відмову в реєстрації податкової накладної від 03.06.2020 року №154 та від 16.07.2020 року №1742775/41188387 у шестимісячний строк.

Доказів та пояснень стосовно дати отримання вищезазначених рішень позов не містить, що унеможливлює суд вважати поважними причини пропуску строку для звернення до суду з відповідною позовною заявою.

Крім того суд звертає увагу позивача, що посилання останнього на продовження строків визначених статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину є необгрунтованими, з огляду на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (з наступними змінами) з 12.03.2020 на усій території України встановлено карантин.

Суд зазначає, що процесуальні строки були продовжені Законом України від 30 березня 2020 року №540-IX.

17 липня 2020 року набув чинності Закон України від 18 червня 2020 року №731-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", яким було внесено зміни до пункту 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України та викладено його у наступній редакції.

Відповідно до пункту третього Розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року №731-IX, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

При цьому, в пункті 3 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" в редакції Закону України від 30 березня 2020 року №540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності Законом України від 18 червня 2020 року №731-IX. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених Законом України від 18 червня 2020 року №731-IX. Процесуальні строки визначені Законом України від 30.03.2020 №540-ІХ закінчились 07.08.2020.

За таких підстав, а також з урахуванням вимог статей 122, 123 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про необхідність надання позивачу десятиденного строку для надання заяви про поновлення строку для звернення до адміністративного суду з вказаними позовними вимогами разом з доказами поважності причин його пропуску.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху з наданням позивачеві часу для усунення недоліків позову. Позивачу необхідно усунути названі недоліки.

Керуючись, статтями 160-161, 169, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України суддя Окружного адміністративного суду міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала оскарженню не підлягає відповідно до статей 293-294 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.