Справа № 480/508/21
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2021-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2021 року Справа №480/508/21

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Гелети С.М., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику осіб у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сумської обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовною заявою до Сумської обласної державної адміністрації, в якій просить визнати протиправною бездіяльність Сумської обласної державної адміністрації щодо розгляду звернення ОСОБА_1 від 19.10.2020 про передачу у власність земельної ділянки; зобов`язати Сумську обласну державну адміністрацію розглянути звернення ОСОБА_1 відповідно до діючого законодавства України; зобов`язати Сумську обласну державну адміністрацію здійснити перевірку законності дій Сумської міської ради в частині передачі у власність громадянину земельної ділянки із к.н. :06:019:0105; зобов`язати Сумську обласну державну адміністрацію здійснити державну реєстрацію речового права на нерухоме майно державної форми власності: земельну ділянку, площею 4,5536 га за адресою АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з метою реалізації зазначених вище прав позивач неодноразово звертався до Голови Сумської обласної державної адміністрації: вперше 30.09.2016р., повторно 19.10.2020р. із заявами-клопотаннями в порядку, передбаченому, зокрема п. 6 ст. 118 Земельного Кодексу України про надання безоплатно у власність із земель державної власності на території АДРЕСА_2 земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1га для будівництва та обслуговування жилого будинку. В результаті протиправної бездіяльності Сумської обласної державної адміністрації у встановлений законом місячний строк не було а ні надано згоду на розроблення відповідної землевпорядної документації, як це прямо передбачено Законом, а ні відмовлено у наданні відповідної згоди-дозволу з підстав, виключний перелік яких зазначено у п. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.

Крім того в обґрунтування позовних вимог зазначає, що земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 площею 4,55 га знаходиться у державній власності, на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 , площею 4,5536га розташовані житлові будинки державного житлового фонду, які до комунальної власності не передавались. Листами від 27.09.2016р. та 16.10.2016р. позивачем було повідомлено Сумського міського голову та Голову Сумської ОДА про правові підстави та технічні деталі (площа та місце розташування ділянки) щодо наявності у держави права власності на земельну ділянку, площею 4,55га за адресою АДРЕСА_1 та явно протиправний характер можливих дій Сумської міської ради у разі розпорядження нею землями державної власності. Згідно плану «Земельного участка АДРЕСА_1», оригінал якого зберігається у інвентаризаційній справі № 165864, том 1 у архівному фонді Архіву СМР (вул. Садова, 33), станом на момент проведення інвентаризації майна радгоспу «Сумський» (03.08.1982р.) на земельній ділянці, площею 4,5536 га знаходилися шість житлових будинків із допоміжними/обслуговуючими будівлями і спорудами, які всі в цілому належали до одного домоволодіння номер АДРЕСА_1 . Відповідно до мирової угоди, затвердженої Ухвалою господарського суду Сумської області від 26.06.2006р. по справі № 6/2-05 весь державний житловий фонд радгоспу «Сумський» та його правонаступників (у т.ч. розташований по АДРЕСА_1 було передано в оперативне управління СТОВ АК «Тепличний» про що складено відповідні Акти прийняття-передачі відомчого житлового фонду . Усі державні житлові будинки по АДРЕСА_1 згідно Актів № 12,14, 15,16,18 та ін. були розташовані на одній земельній ділянці, площею 4,5536га. Земельні ділянки, на яких розташовувався житловий фонд не вилучались , будинки залишалися у державній власності. Згідно інформації, наданої РВ ФДМ України по Полтавській та Сумськім областях у листі № 18-212-07141, відповідно до даних реєстру державного майна станом на 28.09.2020р. державою обліковується шість житлових будинків, що належать до державного житлового фонду, розташованих за адресою АДРЕСА_1 (у т.ч. корпуси «Б», «Д», «Г», «Е» та В»), які належать до одного єдиного домоволодіння, мають єдину поштову адресу та знаходяться на земельній ділянці, площею 4,5536га .Станом на 16.07.2020р. державний житловий фонд, розташований по АДРЕСА_1 не було передано до комунальної власності підтверджує і Сумська міська рада. Позивач зазначає, що усі житлові будинки відомчого житлового фонду, розташованого у АДРЕСА_1 на земельній ділянці, площею 4,5536 з моменту їх введення в експлуатацію і по сьогоднішній день належать державі. Відносини, пов`язані з передачею об`єктів права державної власності у комунальну власність територіальних громад міст регулюються Законом України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності». Передача об`єкта у комунальну власність є підставою для передачі у комунальну власність земельної ділянки, на якій розміщений об`єкт передачі. Кадастровий номер та розмір такої земельної ділянки зазначаються у рішенні органу, зазначеного у статті 4 Закону, про передачу відповідного об`єкта у комунальну власність (ч. 7 ст. 7 Закону «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності»). На земельній ділянці (площею 3,65га), яка є частиною іншої земельної ділянки (із адресою: АДРЕСА_1, площею 4,5536га, на якій розташовано державний житловий фонд радгоспу «Сумський»), знаходиться об`єкт незавершеного будівництва ВАТ «Сумихімпром». Рішенням Виконавчого комітету ради народних депутатів трудящих м. Суми № 15 від 15.01.1987р. державному підприємству ПО «Хімпром» було передано у постійне користування земельну ділянку, площею 3,65га за рахунок господарчого двору радгоспу «Сумський» із знесенням застарілого державного житлового фонду, до складу якого входили будинки № 5 в, 5 г, 5д, 5ж та 5є за умови відселення всіх мешканців зазначених будинків, в т.ч. і будинку позивача.

Позивач зазначає, що згідно Закону України «Про розмежування земель державної та комунальної власності», відповідно до ст. 6 якого при розмежуванні земель державної та комунальної власності не можуть передаватися до земель комунальної власності: земельні ділянки, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, об`єкти незавершеного будівництва та законсервовані об`єкти. Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" було скасовано Закон України "Про розмежування земель державної та комунальної власності", внаслідок чого з 1 січня 2013 року землі вважаються розмежованими. Відповідно до ч. З розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» (в редакції від 13.10.2012) з дня набрання чинності цим Законом (1 січня 2013 року) землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються: б) всі землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "б" пункту 4 цього розділу. У свою чергу підпунктом «а» пункту 4 розділу II відповідного закону визначено, що « У державній власності залишаються розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності.».

Таким чином, на думку позивача, вся земельна ділянка, площею щонайменше 3,65 га (а по факту - 4,55 га) по АДРЕСА_1 до комунальної власності не передавалась та залишається у державній власності. Сумська міська рада своїм рішенням № 219-МР від 26.01.2011р. скасувала Рішення Виконавчого комітету ради народних депутатів трудящих м. Суми № 15 від 15.01.1987р., але сам об`єкт незавершеного будівництва, що належить підприємству ВАТ «Сумихімпром» знаходиться в межах земельної ділянки, площею 3,65 га. по АДРЕСА_1 і не скасованим залишається рішення Сумської міської ради № 344 від 19.05.1977р., яке напряму зазначено представником ВАТ «Сумихімпром» у якості первинного джерела права і підстави для набуття підприємством права користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1. Наявність об`єкту незавершеного будівництва ВАТ «Сумихімпром» (публічне акціонерне товариство, у якому державі належить 99,9952% пакету акцій згідно загальнодоступної публічної інформації, розміщеної на офіційному сайті Фонду державного майна України.

Як зазначає позивач, за адресою АДРЕСА_1 знаходяться державний житловий фонд, який ніколи до комунальної власності не передавався і який займає земельну ділянку, площею 4,5536 га. На частині зазначеної вище ділянки (ділянка із к.н. :06:019:0065 площею 3,65 га) знаходиться об`єкт незавершеного будівництва підприємства ВАТ «Сумихімпром», 99,9952% акцій якого належить державі (а також житлові будинки державного житлового фонду № 5в, 5г, 5д та 5є). Таким чином, як зазначає позивач, земельна ділянка, розташована за адресою АДРЕСА_1 ніколи із державної власності не вилучалась і належить державі.

Таким чином, як зазначає позивач, з 01.01.2013 усі земельні ділянки у межах міст обласного підпорядкування, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності віднесено до об`єктів, які залишаються у державній власності. Єдиним розпорядником таких земель в межах м. Суми є Сумська Обласна Державна Адміністрація.

Після звернення позивача із відповідною заявою, відповідач не прийняв рішення щодо надання дозволу позивачу розробити проект землеустрою, а лист не є таким рішенням, оскільки голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази, як передбачено ст. 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації».

Як зазначає позивач, при захисті власного права на безоплатне одержання у власність земельної ділянки в порядку, передбаченому п. 6 ст. 118 Земельного кодексу України, позивач у заяві від 19.10.2020 клопотав перед Сумською ОДА про проведення перевірки дотримання законності Сумською міською радою при передачі у власність громадянину України земельної ділянки із к.н. :06:019:0105, але таке звернення позивача залишено без задоволення, відмовлено у проведенні перевірки, чим відповідач порушив вимоги ч. 1, 2 ст. 119 Конституції України, маючи всі необхідні на те повноваження, передбачені, зокрема п. «в» ст. 17 Земельного Кодексу України, п. «г» та п. «д» ст. 13 Закону України «Про землеустрій», ч. 1 ст. 16 Закону України «Про місцеві державні адміністрації».

Відповідач протиправно вчиняє бездіяльність щодо Державної реєстрації права держави на земельні ділянки, зазначені у пункті 4 розділу II Закону "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", оскільки здійснюється на підставі заяви органів, які згідно із статтею 122 Земельного кодексу України передають земельні ділянки у власність або у користування, до якої додається витяг з Державного земельного кадастру про відповідну земельну ділянку (ч. 5 розділу II. «Прикінцеві та перехідні положення» Закону). Відповідач зобов`язаний зареєструвати право власності держави на земельну ділянку в межах міст обласного підпорядкування для чого звертається до Сумської міської ради за отриманням дозволу на розроблення відповідної землевпорядної документації, її погодженням та затвердженням. Тільки маючи відомості про конкретну земельну ділянку державної форми власності у Державному реєстрі земель (державному земельному кадастрі) Сумська ОДА може забезпечити дотримання вимог п. 7 ст. 118 Земельного кодексу України та надати відповідний дозвіл на розроблення землевпорядної документації громадянину, згідно його звернення.

Представник відповідача подав до суду відзив у якому проти позовних вимог заперечує, просить відмовити в їх задоволенні. Зазначає, що за інформацією регіонального відділення Фонду Державного майна України по Полтавській та Сумській областях відповідно до даних Державного Реєстру майна, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації станом на 28.09.2020 р. обліковується 6 (шість) житлових будинків разом із допоміжними та обслуговуючими будівлями і спорудами, що належать до державного житлового фонду, розташованих за адресою: АДРЕСА_1. Частина перша статті 181 Земельного кодексу України встановлює, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Крім того, цивільне законодавство виокремлює «складові частини речі» та «складні речі». Так, згідно зі статтею 187 Цивільного кодексу України складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. Земельна ділянка і будинок (багатоквартирний будинок, будівля, споруда) ідентифікуються як окремі речі, які в сукупності є однією річчю, оскільки, багатоквартирний будинок неможливо використовувати без земельної ділянки. Ураховуючи вищезазначене, багатоквартирний будинок, будівля або споруда не можуть бути відокремлені від земельної ділянки без їх пошкодження або знецінення. Такі об`єкти є фактично складовою частиною земельної ділянки.

Стаття 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» розкриває зміст поняття прибудинкова територія - це територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Відповідно до пункту шостого частини першої статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія є спільним майном багатоквартирного будинку, тобто належить співвласникам на праві спільної сумісної власності.

Порядок використання земельних ділянок багатоквартирних житлових будинків регулюється статтею 42 Земельного кодексу України, відповідно до якої, земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

Згідно з відомостями Державного земельного кадастру, земельна ділянка з кадастровим номером :06:019:0105, площею 0,078 гектара, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) перебуває у приватній власності. Відповідно до статей 41 Конституції України, 321 Цивільного кодексу України право приватної власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

У свою чергу, частина п`ята статті 116 Земельного кодексу України, встановлює, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Зазначає, що пунктом 12 Перехідних положень ЗК України в редакції до 01.01.2013 визначалось, що до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзацах другому та четвертому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Окрім цього відповідно до пунктів 3, 4, 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються: а) земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади; які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій; б) всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах «а» і «б» пункту 4 цього розділу.

У державній власності залишаються: а) розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності; які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук; які належать до земель оборони; б) земельні ділянки, що використовуються Чорноморським флотом Російської Федерації на території України на підставі міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; в) землі зон відчуження та безумовного (обов`язкового) відселення, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; г) усі інші землі, розташовані за межами населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпункті «а» пункту 3 цього розділу.

У разі якщо відомості про земельні ділянки, зазначені у пунктах 3 і 4 цього розділу, не внесені до Державного реєстру земель, надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для державної реєстрації таких земельних ділянок, а також її затвердження здійснюються: у межах населених пунктів - сільськими, селищними, міськими радами; за межами населених пунктів - органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють розпорядження такими земельними ділянками.

Відповідно до частини першої статті 71 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження.

Згідно частини четвертої статті 35 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» та частини другої статті 71 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» обласні державні адміністрації не мають права втручатися у здійснення органами місцевого самоврядування власних повноважень, а також вирішувати питання, віднесені Конституцією України та іншими законами до повноважень органів та посадових осіб місцевого самоврядування, крім випадків виконання делегованих їм радами повноважень.

Відповідно до статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду. Сумська обласна державна адміністрація не наділена повноваженням впливати на рішення та дії органів місцевого самоврядування, що здійснюються ними в межах їх компетенції.

Щодо вимоги позивача зобов`язати Сумську обласну державну адміністрацію здійснити перевірку законності дій Сумської міської ради в частині передачі у власність громадянину земельної ділянки з кадастровим номером :06:019:0105 згідно з рішенням Сумської міської ради VII скликання від 19.12.2017 № 2904-МР «Про надання земельних ділянок у власність» зазначають, що здійснення державного контролю місцевими державними адміністраціями регламентовано статтею 16 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», відповідно до якої місцеві державні адміністрації в межах, визначених Конституцією і законами України, здійснюють на відповідних територіях державний контроль за використанням та охороною земель, лісів, надр, води, атмосферного повітря, рослинного і тваринного світу та інших природних ресурсів. Попри це, спеціальним законом, який визначає правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля є Закон України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» (далі - Закон).

Відповідно до частини першої статті 5 Закону державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. До повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належать здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності є державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр).

Таким чином, відповідач звертає увагу, що перевірка законності дій Сумської міської ради в частині передачі у власність земельної ділянки належить до повноважень Держгеокадастру.

Стосовно вимоги ОСОБА_1 зобов`язати Сумську обласну державну адміністрацію здійснити державну реєстрацію речового права на нерухоме майно державної форми власності: земельну ділянку, площею 4, 5536 за адресою АДРЕСА_1 повідомляє, що відповідно до абзацу першого частини першої статті 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

На земельній ділянці площею 4,5536 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 розташовані об`єкти нерухомого майна державної форми власності, що підлягають приватизації. Органом управління щодо вказаних об`єктів є регіональне відділення Фонду Державного майна України по Полтавській та Сумській областях. З огляду на це, площа земельної ділянки, яка підлягає державній реєстрації, має визначатися виходячи з необхідності обслуговування вищезазначених об`єктів нерухомості та згідно з встановлених чинним законодавством нормативів для такого обслуговування. Таким чином, площа земельної ділянки 4,5536 га за адресою: АДРЕСА_1, яка зазначена в позовній заяві має бути підтверджена належним чином.

Позивач надав відповідь на відзив, в якому зазначає, що відзив на адміністративний позов жодним чином не спростовує наведені в позові обставини.

Ухвалою відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, судом відмовлено в задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у розгляді справи Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, а також в клопотанні відповідача про залучення ПАТ «Сумихімпром» до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою від 19.10.2020, в якій зазначив, що з метою реалізації права на безоплатне одержання у власність земельної ділянки прошу в порядку, передбаченому, зокрема п. 6 ст. 118 Земельного Кодексу України, надати безоплатно у власність із земель державної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд земельну ділянку, орієнтовною площею 0,1 га, із к.н. :06:019:0105.

Крім того, в заяві зазначив, що у разі, якщо на зазначену ділянку вже зареєстровано право власності іншої особи, позивач просив офіційно звернутись до Сумської міської ради із клопотанням про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення/відновлення меж земельної ділянки державної форми власності, площею 4,5536 га за адресою: АДРЕСА_1; погодити та організувати затвердження зазначеної землевпорядної документації (на підставі п. 6 розділу II. Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності»); з`ясувати, наскільки законним було рішення, щодо розпорядження землями державної власності відповідного органу місцевого самоврядування щодо земельної ділянки із к.н. :06:019:0105; вжити всіх необхідних заходів для скасування незаконного рішення органу місцевого самоврядування (зазначеного вище) за умови підтвердження факту незаконності таких дій органу місцевого самоврядування, проаналізувати, чи були такі дії випадковими, чи вони мали свідомий та системний характер у минулому, вжити всіх можливих заходів для відновлення законності, захисту прав і інтересів держави та компенсації збитків, нанесених державі; після реалізації заходів, передбачених п. 1 цього звернення (але не пізніше, ніж через 3 місяці) надати позивачу дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою, щодо поділу сформованої раніше земельної ділянки державної форми власності (проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність) та передати позивачу у власність земельну ділянку, орієнтовною площею 0,1га, що буде серед інших утворена в результаті поділу історично сформованої ділянки, площею 4,5536 га, в районі будинків АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки). До заяви було надано графічні матеріали про бажане місце розташування земельної ділянки. (а.с.16)

Листом від 16.11.2020 №1164-01/І «Про розгляд звернення» (вх..№1164-01/І від 19.10.2020), заступником голови Сумської ОДА позивачу була надана відповідь (а.с.45-46).

У наданій відповіді позивачу не було ні відмовлено у клопотанні про надання дозволу на розробку проектної документації із землеустрою та надання у власність земельної ділянки, ні надано відповідний дозвіл, фактично заява в цій частині залишилася нерозглянутою, жодне рішення прийнято не було.

Відповідачем у листі зазначено, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за адресою: місто Суми, вулиця І-ша Замостянська, будинок 5Ж зареєстровано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Замостянська-5Ж», тому, ініціатива щодо передачі у власність або в постійне користування прибудинкової території повинна надходити від уповноваженого представника відповідного об`єднання співвласників багатоквартирного будинку. Прийняття рішень та управління багатоквартирним будинком, у якому, створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку здійснюється відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Згідно з відомостями Державного земельного кадастру, земельна ділянка з кадастровим номером :06:019:0105, площею 0,078 гектара, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) перебуває у приватній власності. Відповідно до статей 41 Конституції України, 321 Цивільного кодексу України право приватної власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Щодо прийняття Сумською міською радою рішень із земельних питань та їх скасування, відповідач зазначив, що згідно частини четвертої етапі 35 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» та частини другої статті 71 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» обласні державні адміністрації не мають права втручатися у здійснення органами місцевого самоврядування власних повноважень, а також вирішувати питання, віднесені Конституцією України та іншими законами до повноважень органів та посадових осіб місцевого самоврядування, крім випадків виконання делегованих їм радами повноважень. Сумська обласна державна адміністрація не наділена повноваженням впливати на рішення та дії органу місцевого самоврядування, що здійснюються ними в межах їх компетенції, Сумська обласна державна адміністрація не може вплинути на органи місцевого самоврядування в частині реалізації повноважень щодо приватизації вищезазначених житлових будинків.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 Земельного кодексу України обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 123 Земельного кодексу України надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Земельні ділянки державної та комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна, що перебувають у державній чи комунальній власності, передаються особам, зазначеним у пункті "а" частини другої статті 92 цього Кодексу, лише на праві постійного користування.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

За ч. 3 вказаної статті відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об`єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Умови і строки розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Типовий договір на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки затверджується Кабінетом Міністрів України.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 6 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази.

Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов`язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.

Акти місцевих державних адміністрацій, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

За ч. 1 ст. 41 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" голови місцевих державних адміністрацій видають розпорядження одноособово і несуть за них відповідальність згідно із законодавством.

Таким чином, рішення яке місцева державна адміністрація приймає на виконання власних повноважень, в тому числі передбачених Земельним кодексом України, повинні прийматись у вигляді відповідних розпоряджень голови державної адміністрації.

Суд зазначає, що відсутність належним чином оформленого рішення Сумської ОДА про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою чи відмову у його наданні у формі розпорядження, свідчить про те, що уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом.

Таким чином лист Сумської ОДА від 16.11.2020 №1164-01/І не є належною відмовою у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою позивача, а тому при розгляді заяви позивача, а саме п. 6 заяви від 19.10.2020 відповідачем не прийнято жодного рішення.

Враховуючи викладене вище, суд задовольняє позовні вимоги позивача в частині визнання протиправною бездіяльності Сумської ОДА щодо належного розгляду п. 6 заяви позивача від 19.10.2020. Відповідачем заява в цій частині повинна бути розглянута та прийняте рішення у відповідності до вимог Земельного кодексу України.

Заважаючи на те, що Сумською ОДА не було прийнято жодне рішення у формі розпорядження, суд, вважає за необхідне зобов`язати Сумську ОДА повторно розглянути п. 6 заяви позивача від 19.10.2020 ( вх..№1164-01/І) та прийняти відповідне рішення у формі розпорядження.

Стосовно позовних вимог щодо зобов`язання Сумську обласну державну адміністрацію здійснити перевірку законності дій Сумської міської ради в частині передачі у власність громадянину земельної ділянки із к. н. :06:019:0105, позовні вимоги задоволенню не підлягають, враховуючи наступне.

Здійснення державного контролю місцевими державними адміністраціями регламентовано статтею 16 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», відповідно до якої місцеві державні адміністрації в межах, визначених Конституцією і законами України, здійснюють на відповідних територіях державний контроль за використанням та охороною земель, лісів, надр, води, атмосферного повітря, рослинного і тваринного світу та інших природних ресурсів.

В даному випадку, відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 17 Земельного кодексу України, на який посилається позивач, передбачено лише повноваження місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин стосовно координації здійснення землеустрою та державного контролю за використанням та охороною земель, вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до закону, а не перевірки дії органу місцевого самоврядування в частині передачі у власність земельної ділянки у власність фізичній особі.

В разі, якщо позивач вважає, що прийнятими рішеннями Сумської міської ради порушуються його права та інтереси, позивач не позбавлений права звернення до суду за захистом порушеного права.

Стосовно позовних вимог щодо зобов`язання Сумську обласну державну адміністрацію здійснити державну реєстрацію речового права на нерухоме майно державної форми власності: земельну ділянку, площею 4,5536 га за адресою АДРЕСА_1 , суд відмовляє в їх задоволенні, виходячи із того, що матеріалами справи не підтверджується, що на час звернення позивача до суду земельна ділянка площею 4,5536 га за адресою АДРЕСА_1 є сформованою, і саме на відповідача покладено обов`язок здійснювати державну реєстрацію речового права на нерухоме майно.

Разом із тим, суд вважає за необхідне, у відповідності до вимог ст. 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог та зобов`язати повторно розглянути звернення позивача від 19.10.2020 в ч. п. 1 та п. 5, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про звернення громадян" звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань) (стаття 15 Закону).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень, серед іншого, зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам.

Аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що орган, до якого направлена заява громадянина, зобов`язаний об`єктивно і вчасно її розглянути, перевірити викладені в ній факти, прийняти рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечити його виконання, а також повідомити громадянина про наслідки розгляду такої заяви.

Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» передбачено здійснення місцевою державною адміністрацією в межах, визначених Конституцією і законами України, державного контролю за збереженням і раціональним використанням державного майна.

Матеріалами справи підтверджується, що у заяві позивач просив Сумську обласну державну адміністрацію звернутись до Сумської міської ради із клопотанням про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення/відновлення меж земельної ділянки державної форми власності, площею 4,5536 га за адресою: АДРЕСА_1 , зазначав про наявність на зазначеній земельній ділянки майна державної форми власності, зокрема які належали до господарчого двору радгоспу Сумський (в т.ч. будинки № 5 «б, г, д, ж та інші» та об`єкт незавершеного будівництва ВАТ «Сумихімпром»).

Разом із тим, під час розгляду звернення відповідачем не досліджувалося питання щодо того, чи є земельна ділянка, про яку зазначає позивач, взагалі державної форми власності, чи знаходиться на такій земельній ділянці майно державної форми власності, в т.ч. господарчого двору радгоспу Сумський, будинки №5 «б, г, д, ж та інші» та об`єкт незавершеного будівництва ВАТ «Сумихімпром», оскільки відповідачем надана була у відповіді інформація лише про реєстрацію ОСББ по вул. 1-ша Замостянська, 5ж , не було досліджено та з`ясовано відповідної інформації у особи, яка здійснює облік державного майна, зокрема в Регіональному відділенні Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях, не надана відповідь чи порушені права та інтереси держави щодо розпорядження зазначеною земельною ділянкою, враховуючи, як зазначав позивач у заяві, наявність на такій земельній ділянці майна ВАТ «Сумихімпром» та господарчого двору радгоспу Сумський (в т.ч. будинки № 5 «б, г, д, ж та інші»), чи є підстави для вжиття відповідних заходів реагування із сторони Сумської обласної державної адміністрації та стягнення відповідних збитків, нанесених державі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, суд не вбачає підстав для здійснення розподілу судових витрат, так як жодних судових витрат позивачем не було здійснено. Вимоги позивача в частині відшкодування судових витрат, зазначених в позові, а саме роздруківка позовної заяви та вартості оформлення нотаріальної довіреності, в сумі 1064 грн. задоволенню не підлягають, враховуючи те, що такий вид судових витрат на передбачений КАС України.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Сумської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Сумської обласної державної адміністрації щодо неналежного розгляду п. 6 заяви ОСОБА_1 від 19.10.2020 (вх..№1164-01/І).

Зобов`язати Сумську обласну державну адміністрацію (40000, м. Суми, майдан Незалежності, 2, ) повторно розглянути п. 6 заяви ОСОБА_1 від 19.10.2020 ( вх.№1164-01/І) та прийняти рішення у формі розпорядження.

Зобов`язати Сумську обласну державну адміністрацію (40000, м. Суми, майдан Незалежності, 2, ) повторно розглянути п. 1 та п. 5 заяви ОСОБА_1 від 19.10.2020 ( вх.№1164-01/І).

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 23.03.2021

Суддя С.М. Гелета