Справа № 810/192/18
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2021-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року

м. Київ

справа № 810/192/18

адміністративне провадження № К/9901/61488/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Загороднюка А.Г.

суддів: Калашнікової О.В., Соколова В.М.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 березня 2018 року (суддя: Медвідь Х.І.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2018 року (судді: Собків Я.М., Петрик І.Й., Сорочко Є.О.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Одинадцятого пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Київській області, Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних- вимог та їх обґрунтування

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Одинадцятого Державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Київській області (далі - відповідач 1) та Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області (далі - відповідач - 2), в якому просив:

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області здійснити компенсацію суми податку з доходів фізичних осіб за роботу позивача в зоні відчуження;

- зобов`язати Одинадцятий Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління ДСНС України у Київській області виплатити позивачу компенсацію суми податку з доходів фізичних осіб за роботу в зоні відчуження у розмірі 5009,78 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що йому як військовослужбовцю, який несе службу на території радіоактивного забруднення, відповідно до положень ІV розділу Податкового кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44, якою затверджено Порядок виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, за несення служби в зоні посиленого радіоекологічного контролю має виплачуватись щомісячна грошова компенсація суми податку з доходів фізичних осіб, що утримується з доплати, яка виплачується відповідно до статей 39, 40 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-XII за роботу в зоні відчуження.

З березня 2009 року по грудень 2016 року грошова компенсація суми податку з доходів фізичних осіб, регулярно та в повному обсязі виплачувалась позивачу, за роботу в зоні відчуження. Проте, з грудня 2016 року по час звернення до суду вказана грошова компенсація не виплачувалась, що призвело до порушення прав позивача.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 02 березня 2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Зобов`язано Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області здійснити компенсацію суми податку з доходів фізичних осіб за роботу позивача у зоні відчуження. Зобов`язано Одинадцятий Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління ДСНС України у Київській області виплатити позивачу компенсацію суми податку з доходів фізичних осіб за роботу у зоні відчуження у розмірі 5009, 78 грн.

Мотивуючи рішення суди зазначили, що механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, передбачає виплату такої компенсації у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб за місцем одержання грошового забезпечення одночасно з виплатою грошового забезпечення.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ військовослужбовцям, які несуть службу на територіях радіоактивного забруднення, підвищення оплати праці провадиться шляхом нарахування на оклади грошового утримання надбавок, встановлених статтею 39 цього Закону. Частиною першою статті 39 вказаного закону визначено, що громадянам, які працюють у зоні посиленого радіоекологічного контролю, провадиться доплата у порядку і розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2008 року № 831 "Про доплати особам, які працюють в зоні відчуження".

Оскільки відповідачем - Управлінням соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області не було дотримано обов`язку по здійсненню компенсації суми податку з доходів фізичних осіб за роботу позивача у зоні відчуження, а відповідачем - Одинадцятим пожежно-рятувальним загоном Головного управління ДСНС України у Київській області не дотримано обов`язку у виплаті позивачу компенсації суми податку з доходів фізичних осіб за роботу у зоні відчуження за період з грудня 2016 року по грудень 2017 року суди попередніх інстанцій дійшли висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог касаційної скарги зазначає, що паспортом бюджетної програми «Соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на 2016 рік, затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України, Міністерства фінансів України від 24 лютого 2016 року №178/207 на 2017 рік та наказом Міністерства соціальної політики України, Міністерства фінансів України від 15 лютого 2017 року № 233/205 не передбачені видатки на грошову компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб, одержаних за роботу у зоні відчуження. Відповідно до Бюджетного Кодексу України бюджетні зобов`язання розпорядників бюджетних коштів мають відповідати бюджетним асигнуванням та паспорту бюджетної програми.

Скаржник наполягає, що планування видатків на наступний бюджетний період за бюджетною програмою «Соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» здійснюється за формою, яка надається до управління соціального захисту населення Славутицької міської ради департаментом соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації та не передбачає видатки на компенсацію податку з доходів фізичних осіб на доплату в зоні відчуження.

Позиція інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.

Рух касаційної скарги

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено наступний склад суду: суддя - доповідач Бучик А.Ю., судді: Гриців М.І. .Стародуб О.П.

Ухвалою Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 березня 2018 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2018 року.

За наслідками повторного автоматизованого розподілу справи згідно протоколу від 02 березня 2021 року вказану справу передано колегії суддів у складі: Бучик А.Ю., Стародуб О.П., Тацій Л.В.

Ухвалою Верховного Суду про самовідвід від 10 березня 2021 року задоволено заяви суддів Бучик А.Ю., Стародуба О.П., Тацій Л.В. про самовідвід. Відведено суддів Бучик А.Ю., Стародуба О.П., Тацій Л.В. від участі у розгляді касаційної скарги Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 березня 2018 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2018 року у справі за цим позовом.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено наступний склад суду: суддя - доповідач Загороднюк А. Г., судді: Калашнікова О.В., Соколов В.М.

Ухвалою Верховного Суду від 24 березня 2021 року призначено справу до розгляду.

Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи

Позивач з 27 березня 2009 року є військовослужбовцем, який несе службу в зоні посиленого радіоекологічного контролю у складі Одинадцятого Державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Київській області.

У період з березня 2009 року по грудень 2016 року позивачу регулярно та в повному обсязі здійснювалась виплата грошової компенсації суми податку з доходів фізичних осіб за роботу в зоні відчуження.

Виплата коштів здійснювалась відповідно до статті 63 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", постанови Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 року № 936 "Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та роз`яснення Міністерства соціальної політики України стосовно джерела фінансування виплат, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2008 року № 831 "Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження" через працедавця позивача Одинадцятого Державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Київській області, оскільки вказані виплати працедавцю компенсувались Управлінням праці та соціального захисту населення Подільської районної в місті Києві державної адміністрації.

З грудня 2016 року виплати грошових компенсацій з сум податку з доходів фізичних осіб за роботу в зоні відчуження припинились, оскільки частково соціальними виплатами та компенсаціями Одинадцятого Державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Київській області почало займатись Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області, яке не компенсувало працедавцю зазначені виплати, під сферу дії якого потрапив позивач.

Одинадцятим Державним пожежно-рятувальним загоном Головного управління ДСНС України у Київській області відповідно до норм закріплених у постанові Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2008 року № 831 «Про доплати особам які працюють у зоні відчуження», листами від 23 грудня 2016 року №508/12, 25 січня 2017 року № 15, 24 лютого 2017 року № 64/11 направлено до Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради розрахунки на нарахування виплат за роботу в зоні відчуження та зоні безумовного (обов`язкового) відселення.

Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області листами від 28 грудня 2016 року № 03-08/2623, від 30 січня 2017 року № 03-08/312, від 27 лютого 2017 року № 03-08/313 повернуло розрахунки видатків Одинадцятому Державному пожежно-рятувальному загону Головного управління ДСНС України у Київській області, зазначивши, що бюджетні призначення на здійснення видатків щодо соціального захисту населення, постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджується Законом України "Про Державний бюджет України" на відповідний рік. Напрями використання бюджетних коштів та підстави для виконання бюджетної програми визначаються паспортом бюджетної програми на відповідний рік, а паспортом бюджетної програми "Соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не передбачені видатки на грошову компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб, одержаних за роботу в зоні відчуження.

11 січня 2017 року Одинадцятий Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління ДСНС України у Київській області, як працедавець, який здійснює виплати, в інтересах позивача, звернувся до Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області про проведення відшкодування сум податку з доходів фізичних осіб за роботу в зоні відчуження, згідно положень чинного законодавства та листів-роз`яснень Пенсійного фону України та Міністерства соціальної політики України, які додав до звернення.

Листом від 28 лютого 2017 № 03-08-521 Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області повідомило Одинадцятому Державному пожежно-рятувальному загону Головного управління ДСНС України у Київській області про направлення до Міністерства соціальної політики України лист від 25 січня 2017 року № 03-08/268 "Про роз`яснення щодо відшкодування грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб за рахунок коштів бюджетної програми 2501200", зазначивши, що про надходження роз`яснень додатково сповістить Одинадцятий Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління ДСНС України у Київській області.

З метою забезпечення права своїх працівників на отримання відшкодування грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб за роботу в зоні відчуження, Головне управління ДСНС України у Київській області направило звернення від 16 березня 2017 року № 66/6/1469 щодо практичного застосування норм чинного законодавства до Державної фіскальної служби України.

Державна фіскальна служба України листом від 03 травня 2017 року № 7266/5/99-99-13-02-03-16 повідомила Головне управління ДСНС України у Київській області, що відповідно до Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового та начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44, виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового та начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби, що пов`язані з утримання податку з доходів фізичних осіб. Крім того, зазначивши, що виплата грошової компенсації здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення (в даному випадку доплати).

Одинадцятий Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління ДСНС України у Київській області надіслав копію вищезазначеного листа Державної фіскальної служби України від 03 травня 2017 року № 7266/5/99-99-13-02-03-16 до Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області з проханням вишукати можливість щодо виплати даної компенсації за період з 01 січня 2017 року до 30 вересня 2017 року, на що Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області вкотре відмовило про відсутність вказаних видатків у паспорті бюджетної програми "Соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Позивач, з метою захисту своїх прав, звертався на Урядову "гарячу" лінію з запитами: «щодо роз`яснення окремих норм законодавства» та «щодо компенсації сум податку з доходів фізичних осіб за роботу в зоні відчуження».

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України від 02 листопада 2017 року № 14517/11/99-99-13-01-01-14 позивач має право на виплату грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб за роботу в зоні відчуження, одночасно з виплатою грошового забезпечення (доплати за вказану роботу).

З відповіді Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 09 листопада 2017 року № 03-15963/201 вбачається, що ними підготовлено запит до Міністерства соціальної політики України стосовно надання роз`яснень щодо правомірності дій Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області у відмові відшкодування сум податку з доходів фізичних осіб, одержаних за роботу в зоні відчуження, та зазначено, що після надходження відповіді, проінформує позивача про результат.

Одинадцятий Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління ДСНС України у Київській області звернувся до начальника Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області про надання роз`яснень згідно листа Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області від 28 лютого 2017 року № 03-08-521, на що листом від 24 листопада 2017 року № 03-08/2785 отримав копію листа Міністерства соціальної політики України, в якому зазначено, що Мінсоцполітики листом від 02 березня 2017 року № 4364/0/2-17/15 звернулось до Державної фіскальної служби України щодо надання роз`яснення стосовно відшкодування військовослужбовцям та особам рядового і начальницького складу грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб із доплати особам, які працюють у зоні відчуження, після надходження роз`яснення з зазначеного питання, Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області буде проінформовано про його результат.

Не отримавши грошову компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб за роботу в зоні відчуження за період з грудня 2016 року по грудень 2017 року, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Релевантні джерела права й акти їх застосування.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, врегульовані Законом України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі-Закон № 2011-XII).

Статтею 1 Закону № 2011-XII встановлено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" військовослужбовцям, які несуть службу на територіях радіоактивного забруднення, підвищення оплати праці провадиться шляхом нарахування на оклади грошового утримання надбавок, встановлених статтею 39 цього Закону. Частиною першою статті 39 вказаного закону визначено, що громадянам, які працюють у зоні посиленого радіоекологічного контролю, провадиться доплата у порядку і розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2008 року № 831 "Про доплати особам, які працюють в зоні відчуження".

Пунктом 1 постанови № 831 передбачено, що особам, які постійно працюють, а також поліцейським, особам рядового та начальницького складу органів і підрозділів служби цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій, Державного агентства з управління зоною відчуження, військовослужбовцям Національної гвардії, Служби безпеки, Державної прикордонної служби та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, які постійно виконують службові обов`язки у зоні відчуження, встановлюється доплата у розмірі 150 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року.

Порядок оподаткування доходів фізичних осіб визначено розділом ІV Податкового кодексу України, в якому передбачено звільнення від оподаткування податком на доходи фізичних осіб, доходів, у вигляді суми державної та соціальної матеріальної допомоги, державної допомоги у вигляді адресних виплат та надання соціальних і реабілітаційних послуг, відповідно до закону, житлових та інших субсидій або дотацій, компенсацій (включаючи грошові компенсації інвалідам, на дітей-інвалідів при реалізації індивідуальних програм реабілітації інвалідів, суми допомоги по вагітності та пологах), винагород та страхових виплат, які отримує платник податку з бюджетів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування та у формі фінансової допомоги інвалідам з Фонду соціального захисту інвалідів згідно з законом (підпункт 165.1.1 пункт 165.1 статті 165 Податкового кодексу України).

Умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ) у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошова компенсація), визначені Порядком виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44 (далі - Порядок №44).

Пунктом 2 Порядку №44 встановлено, що грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб" (пункт 3 Порядку №44).

За змістом пунктів 4, 5 цього Порядку, виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи

Отже механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, передбачає виплату такої компенсації у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб за місцем одержання грошового забезпечення одночасно з виплатою грошового забезпечення.

Позивачу, як військовослужбовцю, що проходить службу в зоні посиленого радіоекологічного контролю у складі Одинадцятого Державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Київській області, в період з березня 2009 року по грудень 2016 року виплачувалася грошова компенсація суми податку з доходів фізичних осіб за роботу в зоні відчуження.

Проте, в період з 01 січня 2017 року до 30 вересня 2017 року позивачу припинено виплату грошової компенсації суми податку з доходів фізичних осіб за роботу в зоні відчуження з посиланням на відсутність вказаних видатків у паспорті бюджетної програми "Соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Перевіривши встановлені обставини справи та застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що Управлінням соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області не було дотримано обов`язку по здійсненню компенсації відповідачу суми податку з доходів фізичних осіб за роботу позивача у зоні відчуження, а Одинадцятим пожежно-рятувальним загоном Головного управління ДСНС України у Київській області не дотримано обов`язку у виплаті позивачу компенсації суми податку з доходів фізичних осіб за роботу у зоні відчуження за період з грудня 2016 року по грудень 2017 року, оскільки пунктом 1 постанови № 831 передбачено, що особам, які постійно працюють, а також поліцейським, особам рядового та начальницького складу органів і підрозділів служби цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій, Державного агентства з управління зоною відчуження, військовослужбовцям Національної гвардії, Служби безпеки, Державної прикордонної служби та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, які постійно виконують службові обов`язки у зоні відчуження, встановлюється доплата у розмірі 150 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року.

Доводи касаційної скарги про те, що за паспортом бюджетної програми «Соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на 2016 рік позивачу не передбачені видатки на грошову компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб, одержаних за роботу у зоні відчуження є помилковими, оскільки за бюджетними програмами, виконання яких не потребує затвердження порядків використання коштів, напрями використання коштів не мають суттєво змінюватися з року в рік, за винятком випадків, коли бюджетна програма або окремі напрями в складі бюджетної програми мають періодичний характер, закінчується строк їх виконання або виникають нові напрями використання коштів у складі існуючої бюджетної програми в результаті прийняття нормативно-правових актів, які змінюють повноваження розпорядників бюджетних коштів з виконання завдань і функцій (надання публічних послуг).

Крім того, вказана програма стосується громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не осіб, які постійно працюють у зоні відчуження і не поширюється на спірні правовідносини.

Також необхідно врахувати, що відповідно до правової позиції Європейського суду у справі "Кечко проти України" (рішення від 08 листопада 2005 року) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Така правова позиція відповідає позиції Конституційного Суду України, що викладена у рішеннях від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004, від 01 грудня 2004 року № 20-рп/2004, від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007, в яких зазначено про неможливість поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету.

Зважаючи на встановлені обставини та рішення Конституційного Суду України, позивач має право на нарахування та виплату компенсації суми податку з доходів фізичних осіб за роботу у зоні відчуження у розмірі 5009, 78 грн.

Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги на предмет законності судових рішень виключно в межах заявлених в суді першої інстанції вимог та які безпосередньо стосуються правильності застосування норм матеріального і дотримання норм процесуального права, у зв`язку із чим, не вдається до аналізу і перевірки інших доводів, які за своїм змістом зводяться до переоцінки доказів та встановлення обставин, які належним чином перевірені судами попередніх інстанцій.

Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Європейський суд з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58) зазначив, що принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що в рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruizv. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Висновки за результатами розгляду касаційних скарг

Отже, оскаржувані судові рішення ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а суди під час розгляду справи не допустили порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Пунктом 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги залишає судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

За змістом частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Висновки щодо розподілу судових витрат

З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 березня 2018 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Суддя-доповідач А.Г. Загороднюк

Судді О.В. Калашнікова

В.М.Соколов