Справа № 400/2164/20
Суддя: Явіца І. В.
Дата ухвалення: 2021-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 400/2164/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2021 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Явіци І.В., розглянувши заяву про самовідвід головуючого судді Явіци І.В. від розгляду адміінстартивної справи за позовом ОСОБА_1 до керівника Арбузинського районного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ :

25 березня 2021 року у моє провадження як судді Арбузинського районного суду Миколаївської області було передано адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до керівника Арбузинського районного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) про скасування постанови.

Проте, заявою від 25 березня 2021 року мною заявлено самовідвід з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст. 36 КАС України, як то, наявності обставин, що перешкоджають мені об`єктивно і неупереджено прийняти рішення у справі.

Зокрема, 31 липня 2018 року ОСОБА_1 подав заяву до Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області, якою повідомив прокурора про вчинення мною, як слідчим суддею, кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 256, 375, 382 КК України.

02 серпня 2018 року до Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області мною було подано заяву (повідомлення) про вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 383 КК України, а саме : завідомо неправдивого повідомлення про вчинення злочинів з корисливих мотивів.

Відомості за моєю заявою внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про що мені вручено відповідний витяг.

Крім того, мною було повідомлено Вищу раду правосуддя та Генеральну прокуратуру України про втручання ОСОБА_1 в мою діяльність, як судді, а за результатами розгляду мого повідомлення розпочате досудове розслідування, а як наслідок, у цьому кримінальному провадженні мною набуто статусу потерпілої.

Тому вирішуючи заявлений самовідвід, слід виходити із наступного.

Так, відповідно до п.4 ч.1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

За правилом, установленим ч.1 ст. 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч.1,2 ст. 40 КАС України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі і вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Стосовно питання обґрунтованості заявленого самовідводу, то слід вказати, що у даному випадку належить брати до уваги, що статття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд.

Відповідно до п.1 цієї ж статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав і обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При розгляді справи судом ні у кого не повинно бути сумнівів в об`єктивності та неупередженості суддів. Якщо є обґрунтовані підстави вважати, що суд не буде безстороннім, він має бути усунутий від розгляду справи.

Адже, у своєму рішенні по справі «Фельдман проти України» Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (рішення у справі «Фельдман проти України», заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п.97).

А згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі.

Відповідно ж до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності ( рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім ( рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Тож, з метою забезпечення реалізації права сторін на справедливий суд, з огляду на неможливість об`єктивного розгляду мною цієї справи за дійсності наведених вище обставин, вважаю за необхідне задовольнити заяву про самовідвід.

З цих мотивів, керуючи ст.ст. 1-4, 36, 39, 241, 243, 248 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву судді Арбузинського районного суду Миколаївської області Явіци І.В. про самовідвід задовольнити.

Адміністративну справу №400/2164/20 за позовом ОСОБА_1 до керівника Арбузинського районного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) про скасування постанови - передати до канцелярії Арбузинського районного суду Миколаївської області у порядку ст. 31 КАС України.

В силу ч.3 ст. 293, ст.294 КАС України ухвала оскарженню не підлягає але заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя І.В. Явіца