Справа № 320/13064/20
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання Романович І.І., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 р. у справі за адміністративним позовом Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг до Товариства з обмеженою відповідальністю "БІОЕНЕРДЖІТРАНС" про стягнення штрафних санкцій

В С Т А Н О В И В :

04.12.2020 року Національна комісія, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг звернулася до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БІОЕНЕРДЖІТРАНС" про стягнення штрафних санкцій та пені у загальному розмірі 170000,00 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 р. позовну заяву повернуто позивачу на підставі п.8 ч.4 ст.169 КАС України.

Не погоджуючись з такою ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. На думку апелянта, судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального та процесуального права, оскільки строк на добровільну сплату відповідачем штрафу закінчився 06.03.2020, і саме з цієї дати слід обчислювати строк, який надається Національній комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг для звернення до адміністративного суду з даним позовом.

Відповідно до ст.312 КАС України, апеляційну скаргу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу, яким підтримано висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 04.12.2020 року позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БІОЕНЕРДЖІТРАНС" про стягнення штрафних санкцій та пені у загальному розмірі 170000,00 грн.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "БІОЕНЕРДЖІТРАНС" по сплаті штрафних санкцій та пені у загальному розмірі 170000,00 грн виникла на підставі постанови позивача від 22.07.2020 № 1459 про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «Біоенерджітранс» штрафу за порушення Ліцензійних умов з постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до положень частини восьмої статті 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 № 2019-VIII, який є спеціальним у сфері послуг з постачання електричної енергії, рішення про застосування санкцій Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та штрафних санкцій центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, може бути оскаржено в судовому порядку.

Абзацом другим частини дев`ятої цієї ж статті визначено, що суми штрафів, у разі їх несплати, стягуються у судовому порядку.

Разом з тим, як вірно було зазначено судом першої інстанції, цим Законом не конкретизовано спеціального строку, протягом якого особа, до якої застосовано штрафні санкції за порушення законодавства про ринок електричної енергії, має право звернутись до суду з позовом про оскарження постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та не встановлено спеціального строку на звернення вказаного суб`єкта повноважень до адміністративного суду з позовом про стягнення на підставі таких рішень штрафних санкцій у разі їх несплати учасниками ринку електричної енергії.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що до даних правовідносин мають застосовуватись строки звернення до адміністративного суду, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України.

За приписами частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положеннями частини 4 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Щоб адміністративний позов був прийнятий до провадження судом першої інстанції, позивачу необхідно дотримуватись порядку подання позовної заяви в межах реалізації права на звернення до суду та кореспондуючого права на повноважний суд з урахуванням положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 55 Конституції України, частини четвертої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Положеннями частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено різні строки звернення до адміністративного суду для суб`єктів владних повноважень та для інших осіб.

Разом з тим, відповідно до абзацу 1 частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Абзацом 2 частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Пунктом 8 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позовну заяву із вимогою стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, подано суб`єктом владних повноважень до закінчення строку, визначеного частиною другою статті 122 цього Кодексу.

Аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку про те, що положеннями пункту 8 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України законодавцем врегульовано підставу для повернення позовної заяви позивачеві у випадку порушення процесуальних строків, а саме - коли суб`єкт владних повноважень подав позовну заяву із вимогою про стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, до закінчення строку встановленого у частині другій статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, для застосування положень пункту 8 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, слід виходити з того, що днем виникнення підстав, які дають право суб`єкту владних повноважень на звернення до адміністративного суду із позовом про стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, є день закінчення шестимісячного строку, встановленого у абзаці 1 частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість у Товариства з обмеженою відповідальністю "БІОЕНЕРДЖІТРАНС" по сплаті штрафних санкцій та пені за правопорушення, вчинені на ринку електричної енергії, у розмірі 170000 грн виникла на підставі постанови № 1459, прийнятої уповноваженою особою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, 22.07.2020.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що на час звернення до суду з даною позовною заявою (04.12.2020) шестимісячний строк на оскарження відповідачем постанови позивача від 22.07.2020 № 1459 не сплив, а відтак вказаний адміністративний позов подано Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, передчасно.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг на підставі пункту 8 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки право на звернення суб`єкта владних повноважень до суду із позовом про стягнення грошових коштів, який грунтується на підставі рішення суб`єкта власдних повноважень, може були реалізоване лише після закінчення строку, встановленого у абзаці 1 частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дані висновки узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладені в ухвалі від 26.02.2019 у справі « 826/14908/18.

Враховуючи наведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, адже оскаржувану ухвалу суд першої інстанції постановив з дотриманням норм процесуального права, викладені у скарзі міркування та твердження позивача не спростовують правильності висновків суду.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Повний текст постанови виготовлено 25.03.2021 року.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 р. - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 р. у справі за адміністративним позовом Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг до Товариства з обмеженою відповідальністю "БІОЕНЕРДЖІТРАНС" про стягнення штрафних санкцій - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель