Справа № 340/5659/20
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2021-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року м. Кропивницький справа № 340/5659/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Жука Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомФізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 )
до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (вул. Велика Перспективна, 55, м.Кропивницький, 25006, код ЄДРПОУ - 43142606)
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень, -

В С Т А Н О В И В:

І. Зміст позовних вимог.

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення рішення від 17.11.2020 року №9 та №9.

ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 , податковим органом складено акт №79/11-28-07-09/ НОМЕР_1 від 28.10.2020 року у якому стверджується про відсутність документального підтвердження щодо чинників виникнення від`ємного значення ПДВ, перевіркою не встановлено, які саме придбані товари/послуги та необоротні активи могли вплинути на формування від`ємного значення з ПДВ за серпень 2020 року.

Також, в акті перевірки зазначено, що придбаний позивачем газовий конденсат стабілізованого природного типу 2 не використовується ним у господарській діяльності.

На підставі висновків викладених у акті перевірки №79/11-28-07-09/ НОМЕР_1 від 28.10.2020 року винесено податкові повідомлення-рішення №9 від 17.11.2020 р. про зменшення розміру від`ємною значення суми податку на додану вартість на суму 1 698 904 грн. та №9 від 17.11.2020 року про збільшення суми грошового зобов`язання на суму 20 152 грн. та накладання штрафу в розмірі 10 076 грн.

Позивач не погоджуючись з такими висновками контролюючого органу звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

03.02.2021 року представником відповідача подано відзив на адміністративний позов, вимоги не визнаються в повному обсязі та зазначається, що перевіркою питання правильності та достовірності декларування платником податків рядку 17 (колонка Б) Декларації за серпень 2010 року встановлено завищення складу податкового кредиту на 1704293 грн. за рахунок відсутності його документального підтвердження, чим порушено пункт 198.1, пункт 198.3 та пункт 198.6 статті 198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ (із змінами та доповненнями).

За даними перевірки розмір податкового кредиту Декларації за серпень 2020 року (рядок 17 (колонка Б)) становить 79893 грн.

Внаслідок допущених порушень (завищення складу податкового кредиту за серпень 2020 року на суму 1704293 грн.), ФОП ОСОБА_1 завищено задекларовану суму рядка 19 Декларації за серпень 2020 року на 1698904 грн., яка не підтверджується даними Єдиного реєстру податкових накладних (ЄРПН) за відповідний звітний податковий період серпень 2020 року, та не відображено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) кредиту (рядок 18 Декларації) у розмірі 5389грн., чим порушено пункт 198.1, пункт 198.3, пункт 198.6 статті 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ (із змінами та доповненнями).

Перевіркою достовірності і правильності визначення суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (показник рядка 19 Декларації) встановлено її завищення на суму 1698904 грн., внаслідок завищення показнику рядку 17 (колонка Б) Декларації, в зв`язку з відсутнім документальним підтвердженням податкового кредиту за серпень 2020 року, та не відображенням позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) кредиту (рядок 18 Декларації) у розмірі 5389 грн.

Перевіркою достовірності і правильності визначення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (показник рядка 21 Декларації) встановлено його завищення на суму 1698904 грн. внаслідок завищення показника рядка 19 Декларації (зазначено у п.п. 3.3.1 цього пункту), яка не підтверджується даними Єдиного реєстру податкових накладних (ЄРПН) за відповідний звітний податковий період.

Таким чином, даною перевіркою встановлено заниження суми податкового зобов`язання, яка підлягає сплаті до бюджету за серпень 2020 року, на суму 5389 грн.; сума завищення від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного ( податкового ) періоду, за серпень 2020 року становить 1698904 грн., чим порушено пункт 198.1, пункт 198.3, пункт 198.6 статті 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ (із змінами та доповненнями).

Також, представником відповідача у відзиві зазначено, що згідно наданих на перевірку свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, газовий конденсат, як тип пального не значиться.

Враховуючи встановлені за результатом перевірки обставини, контролюючим органом правомірно винесено оскаржувані податкові повідомлення рішення, а отже, позов не підлягає до задоволення (т.3, а.с.7-8).

ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи інші процесуальні дій у справі.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та вирішено здійснювати її розгляд за наявними у справі матеріалами (т.2, а.с.237).

03.02.2021 року представником відповідача подано відзив на адміністративний позов (т.3, а.с.7-8).

Ухвалою суду від 15.02.2021 року заяву представника відповідача про розгляд справи №340/5659/20 у порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін залишено без задоволення (т.3, а.с.47).

Ухвалою суду від 24.02.2021 року заяву представника відповідача про розгляд справи №340/5659/20 у порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін залишено без задоволення (т.3, а.с.50).

Інших заяв чи клопотань до суду подано не було.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з частиною 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважав можливим розглянути та вирішити справу по суті за наявними у ній матеріалами.

V. Обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши зміст спірних правовідносин з урахуванням доказів та висновків Верховного Суду судом встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа підприємець з 30.11.2003 року, основним видом діяльності за КВЕД вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (а.с.29-30).

Відповідно до наказу ГУ ДПС у Кіровоградській обл. № 1371-К віл 12.10.2020 р., посадовими особами ГУ ДПС у Кіровоградській області в період з 15.10.2020 р. по 21.10.2020 р. проведено документальну позапланову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за серпень 2020 р. від`ємного значення з податку на додану вартість (т.3, а.с.28-30).

За результатами проведеної перевірки складено акт №79/11-28-07-09/ НОМЕР_1 від 28.10.2020 року (т.3, а.с.9-27).

Перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за серпень 2020 року у Декларації від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, встановлено порушення платником податків:

- пункту 189.1, статті 189, пункту 198.1, пункту 198.3, пункту 198.5 «г», пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями) в частині заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість за серпень 2020 року на загальну суму 20152 грн.;

- пункту 198.1, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755- VI (із змінами та доповненнями) в частині завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації) за серпень 2020 року у розмірі 1 698 904 грн.

На підставі висновків викладених у акті перевірки №79/11-28-07-09/ НОМЕР_1 від 28.10.2020 року винесено податкові повідомлення-рішення №9 від 17.11.2020 р. про зменшення розміру від`ємною значення суми податку на додану вартість на суму 1 698 904 грн. та №9 від 17.11.2020 року про збільшення суми грошового зобов`язання на суму 20 152 грн. та накладання штрафу в розмірі 10 076 грн. (т.3, а.с.32-33).

Також судом встановлено, що 17.01.2020 р. позивачем до контролюючого органу через автоматизовану систему «Єдине вікно подання електронних документів» подано податкову декларацію з ПДВ за грудень 2019 року, про що свідчить квитанція №2 (т.1, а.с.55-61).

Згідно даних декларації в грудні 2019 р. податкові зобов`язання у позивача відсутні, у додатку 2 (довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д 2) та додатку 5 (розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, надалі Д 5) вказана сума податкового кредиту в розмірі 110 942 грн.

Податковий кредит сформований за рахунок придбання позивачем в грудні 2019 р. товарів на 554 709 гри., що підтверджується видатковою накладною №0432040 від 06.12.2019 р., податковою накладною (надалі - ПН) № 429 від 06.12.2019 р., видатковою накладною №043239 від 06.12.2019 р., ПН №428 від 06.12.2019 р., видатковою накладною №247 від 09.12.2019 р., ПН №6 від 09.12.2019 р., видатковою накладною №511 від 10.12.2019 р., ПН №12 від 09.12.2019 р.. видатковою накладною №512 від 11.12.2019 р., ПН №15 від 11.12.2019 р., видатковою накладною №528 від 24.12.2019 р. та ПН №29 від 24.12.2019 р. (т.1, а.с.62-76).

Позивачем в січні 2020 року на підставі договору поставки товару №001 від 03.01.2020 р. придбано мінеральні добрива на суму 160 599.91 грн., в т.ч. ПДВ 26 766,65 грн, шо підтверджується видатковою накладною №12 від 14.01.2020 р. та ПП №9 від 10.01.2020 р., що відображено в Д 2 та Д 5 (т.1, а.с.77-85).

Згідно даних декларації за січень 2020 р. у позивача за реалізацію соняшника па суму 298 038,16 грн. виникло зобов`язання зі сплати ПДВ на суму 49 673,03 грн. (т.1, а.с.86-95).

В результаті зменшення податкового кредиту на суму 49 693,03 грн. та збільшення на 26 766,65 грн, на кінець періоду він складав 88 036 грн.

Згідно даних декларації за лютий 2020 р. податкові зобов`язання у позивача відсутні, але ним було придбано запчастини до с/г техніки на суму 12 438,78 грн., в т.ч. ПДВ 2 073,14 грн., що підтверджується видатковою накладною №ЩН90000054 від 07.02.2020 р., ПП №146 від 07.02.2020 р. (т.1, а.с.96-108).

На кінець періоду податковий кредит становив 90 109 грн.

Згідно даних декларації за березень 2020 р. податкові зобов`язання у позивача відсутні, але ним було придбано товари та послуги на суму 174 368 грн., в т.ч. ПДВ 34874 грн., що підтверджується договором №27.03/1 від 27.03.2020 р., актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №1037 від 27.03.2020 р., податковою накладною №24 від 27.03.2020 р., договором поставки №34/243- ОС від 03.01.2020 р., видатковою накладною №047036 від 05.03.2020 р., ПН №598 від 05.03.2020 р., видатковою накладною №047037 від 05.03.2020 р., ПН №599 від 05.03.2020 р., видатковою накладною №РН-0000279 від 13.03.2020 р., податковою накладною №114 від 13.03.2020 р., видатковою накладною №РН-0000323 від 18.03.2020 р., податковою накладною №165 від 18.03.2020 р., договором поставки №В49-03/20КР від 16.03.2020 р., видатковою накладною №631 від 20.03.2020 р., податковою накладною №221 від 16.03.2020 р., податковою накладною №320 від 20.03.2020 р., договором купівлі-продажу №13/02/20 від 13.02.2020 р., видатковою накладною №143 від 30.06.2020 р., ПН №5 від 18.03.2020 р., ПН №56 від 31.03.2020 р., здійснив попередню оплату за насіння соняшнику ТОВ «ТД «Лгро-Вєнта», про що свідчить рахунок №39 від 13.02.2020 р., ПН №6 від 18.03.2020 р., придбав насіння, згідно видаткової накладної №29 від 28.03.2020 р., ПН №73 від 26.03.2020 р., що в свою чергу збільшило суму податкового кредиту на 34 874 грн., яка на кінець періоду дорівнювала 124 983 грн. (т.1, а.с.109-168).

Згідно даних декларації за квітень 2020 р. податкові зобов`язання у позивача відсутні, але ним було придбано товари та послуги на суму 540 033 грн., в т.ч. ПДВ 108077 грн., що підтверджується актом здачі-приймання робі (надання послуг) №1102 від 30.04.2020 р., ПН №58 від 30.04.2020 р., видатковою накладною №054345 від 30.04.2020 р., ПН №4008 від 30.04.2020 р., видатковою накладною №054346 від 30.04.2020 р., ПН №4009 від 30.04.2020 р., договором №75/1 від 19.02.2020 р., здійснив попередню оплату ТОВ «Агроресурс» за трактор в сумі 198 309 грн., що підтверджується видатковою накладною №157 від 25.02.2020 р., ПН №739 від 20.02.2020 р., також придбав інші товари та послуги згідно акту надання послуг №/04/01579 від 27.04.2020 р., ПН №1847 від 27.04.2020 р., рахунку №4800 від 07.04.2020 р., накладної на переміщення №1480 від 07.04.2020 р., ПН №585 від 08.04.2020 р., договору поставки №94 від 01.03.2020 р., видаткової накладної №57 від 07.04.2020 р., ПН №4 від 07.04.2020 р., видаткової накладної №69 від 29.04.2020 р., ПН №18 від 29.04.2020 р., видаткової накладної №ЩН90000355 від 13.04.2020 р., ПН №241 від 13.04.2020 р. рахунком-фактурою №ЩН90000392 від 15.04.2020 р., ПН №290 від 15.04.2020 р., договору поставки №73 від 23.04.2020 р., видаткової накладної №РН-0000166 від 28.04.2020 р., ПН №48 від 24.04.2020 р., видаткової накладної №1289 від 06.04.2020 р., ПН №122 від 06.04.2020 р., видаткової накладної №1498 від 09.04.2020 р., ПН №277 від 09.04.2020 р., видаткової накладної №1499 від 09.04.2020 р., ПН № 278 від 09.04.2020 р., видаткової накладної №1517 від 09.04.2020 р., ПН №282 від 09.04.2020 р., договору купівлі-продажу №38 від 30.01.2020 р., здійснив попередню оплату ТОВ «Агропартнери» за борону ротаційну в сумі 2000 грн. та 146000 грн., що підтверджується ПН №25 від 31.01.2020 р., ПН № 27 від 12.02.2020 р., здійснив попередню оплату ТОВ «Торговий дім «Агро-Вєнта» за засоби захисту рослин, про що свідчать видані податкові накладні №1 від 01.04.2020 р., №22 від 28.04.2020 р., №23 від 28.04.2020 р., №24 від 28.04.2020 р., придбав запасні частини, що підтверджується видатковою накладною №1987 від 01.04.2020 р., №7 від 01.04.2020 р., видатковою накладною №2373 від 10.04.2020 р., ПН №161 від 10.04.2020 р., видатковою накладною №2367 від 10.04.2020 р., ПН №162 від 10.04.2020 р., видатковою накладною №2449 від 13.04.2020 р., ПН №188 від 13.04.2020 р. в результаті чого податковий кредит позивача збільшився на 108 077 грн. та на кінець періоду становив 232 990 грн. (т.1, а.с.169-251).

Згідно даних декларації за травень 2020 р. у позивача за надання послуг з виконання сільськогосподарських робіт на суму 16 502 грн. виникли зобов`язання зі сплати ПДВ на суму 3300 грн., що підтверджується виданими податковими накладними №2 від 25.05.2020 р., № 3 від 25.05.2020 р., № 4 від 25.05.2020 р., №5 від 25.05.2020 р., №6 від 25.05.2020 р., придбані товари та послуги на суму 4 304 421 грн., вт.ч. ПДВ 860 884 грн., що підтверджується актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №1127 від 22.05.2020 р., ПН №25 від 22.05.2020 р., рахунком-фактурою №7206 від 12.05.2020 р., ПН №452 від 12.05.2020 р., видатковою накладною №85 від 19.05.2020 р., ПН №12 від 19.05.2020 р., договором купівлі-продажу №4848АЛ від 15.05.2020 р., видатковою накладною №55585 від 27.05.2020 р., ПН №307 від 27.05.2020 р., ПН №306 від 26.05.2020 р., договором №1-29/05/20 від 29.05.2020 р., здійснив попередню оплату в сумі 10 000 грн. ТОВ «Інтертехінвест» за міжрядний культиватор, що підтверджується видатковою накладною №1394 від 01.06.2020 р., ПН №273 від 29.05.2020 р. (т.2, а.с.1-46).

Таким чином податковий кредит позивача зменшився на суму 3300 грн. та збільшився на суму 860 88 грн. та на кінець періоду становив 1 090 574 грн.

Згідно даних декларації за червень 2020 р. (з урахуванням уточнень) у позивача за реалізацію пшениці урожаю 2020 р. на суму 99 999,90 грн. виникли зобов`язання зі сплати ПДВ на суму 16 666,65 грн., що підтверджується виданою податковою накладною № 7 від 11.06.2020 р. (т.2, а.с.46-67).

В червні 2020 р. позивачем були придбані товари та послуги на суму 3 592 196 грн., в т.ч. ПДВ 718 439 грн., що підтверджується актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №1166 від 19.06.2020 р., ПН № 32 від 19.06.2020 р., рахунком №90 від 09.06.2020 р., ПН №3 від 09.06.2020 р., договором купівлі-продажу №4902АЛ від 15.06.2020 р., видатковою накладною №56586 від 15.06.2020 р., ПН №156 від 15.06.2020 р., здійснив доплату за міжрядний культиватор в сумі 104000 грн., про що свідчи видаткова накладна №1394 від 01.06.2020 р., ПН №7 від 01.06.2020 р., здійснив передплату ТОВ "Агропартаери" за візок ЛАН-1А в сумі 20 000 грн., згідно рахунку №733 від 26.06.2020 р., ПН №110 від 26.06.2020 р. (т.2, а.с.68-85).

В червні 2020 р. податковий кредит позивача зменшився на суму 16 666,63 грн. та збільшився на суму 718 439 грн. та на кінець періоду становив 1 792 346 грн.

Згідно даних декларації за липень 2020 р. у позивача за реалізацію сільгосппродукції та надання послуг з виконання сільськогосподарських робіт на суму 1 320 326 грн. виникли зобов`язання зі сплати ПДВ на суму 264 065 грн., що підтверджується виданими податковими накладними №7 від 02.07.2020 р., №9 від 06.07.2020 р., №10 від 06.07.2020 р., №11 від 06.07.2020 р., №12 від 06.07.2020 р., №13 від 06.07.2020 р., №14 від 06.07.2020 р., №15 від 07.07.2020 р., №16 від 13.07.2020 р., №17 від 13.07.2020 р., №18 від 16.07.2020 р., №19 від 16.07.2020 р., №20 від 21.07.2020 р., №21 від 29.07.2020 р. (т.2, а.с.86-125).

В липні 2020 р. позивачем були придбані товари та послуги на суму 880 059 грн., в т.ч. ПДВ 176 012 грн., що підтверджується актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №1191 від 17.07.2020 р., ПН №17 від 17.07.2020 р., видатковою накладною №067236 від 17.07.2020 р., ПН №2334 від 17.07.2020 р., здійснена часткова оплата ТОВ «Агроресурс» за трактор в сумі 332 895 грн., про що останнім видано ПН №1472 від 22.07.2020 р., придбано інші товари та послуги, що підтверджується видатковою накладною №138 від 20.07.2020 р., рахунком №109 від 02.07.2020 р., ПН №3 від 03.07.2020 р., актом виконаних робіт №34564 від 06.07.2020 р., ПН №116 від 06.07.2020 р., рахунком №119798 від 06.07.2020 р., ПН №106 від 06.07.2020 р., видатковою накладною №57225 від 03.07.2020 р., ПН №60 від 03.07.2020 р., видатковою накладною №370 від 03.08.2020 р., ПН №81 від 30.07.2020 р., здійснив доплату в сумі 58 199,98 грн. ТОВ «Агропартнери» за візок ЛАН-1А, про що останнім складена ПН №23 від 07.07.2020 р., придбав інші товари та послуги, що підтверджується рахунком №798 від 13.07.2020 р., ПН № 57 від 15.07.2020 р., рахунком №82 від 20.07.2020 р., рахунком №81 від 17.07.2020 р., ПН №7 від 20.07.2020 р., здійснив доплату за засоби захисту рослин та насіння соняшника ТОВ «Торговий дім «Агро-Вєнта», що підтверджується видатковою накладною №167 від 15.07.2020 р., ПН №24 від 15.07.2020 р., видатковою накладною №168 від 15.07.2020 р., ПН №27 від 15.07.2020 р., видатковою накладною №169 від 15.07.2020 р., ПН №28 від 15.07.2020 р., видатковою накладною №170 від 15.07.2020 р., ПН №29 від 15.07.2020 р., видатковою накладною №171 від 15.07.2020 р., ПН №30 від 15.07.2020 р., придбав інші товари та послуги, що підтверджується видатковою накладною №173 від 15.07.2020 р., ПН №32 від 15.07.2020 р., видатковою накладною №174 від 15.07.2020 р., ПН №33 від 15.07.2020 р., видатковою накладною №175 від 15.07.2020 р., ПН №34 від 15.07.2020 р., видатковою накладною №176 від 15.07.2020 р., ПН №35 від 15.07.2020 р., видатковою накладною №177 від 15.07.2020 р., ПН №36 від 15.07.2020 р., видатковою накладною №178 від 15.07.2020 р., податковою накладною №37 від 15.07.2020 р., видатковою накладною №6518 від 29.07.2020 р., ПН №467 від 29.07.2020 р., актом надання послуг №347 від 12.07.2020 р., ПН №33 від 12.07.2020 р. (т.2, а.с.126-175).

В результаті такої діяльності позивача податковий кредит в липні місяці зменшився на 264 065 грн. і збільшився на суму 176 012 грн. та на кінець періоду становив 1 704 293 грн.

Згідно даних декларації за серпень 2020 р. у позивача за реалізацію соняшника на суму 426 411 грн. виникли зобов`язання зі сплати ПДВ на суму 85 282 грн., що підтверджується виданими податковими накладними №22 від 27.08.2020 р. та № 23 від 27.08.2020 р. (т.2, а.с.176-190).

В серпні 2020 р. позивачем були придбані товари та послуги на суму 399 464 грн., в т.ч. ПДВ 79 893 грн., що підтверджується актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №1250 від 07.08.2020 р., ПН №15 від 07.08.2020 р., видатковою накладною №РН-0058 від 14.08.2020 р., ПН №7 від 04.08.2020 р., актом наданих послуг №/08/004439 від 12.08.2020 р., ПН №592 від 11.08.2020 р., видатковою накладною №/08/00441 від 12.08.2020 р., ПН №681 від 12.08.2020 р., актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №24 від 05.08.2020 р., ПН №1 від 05.08.2020 р., видатковою накладною №28 від 03.09.2020 р., ПН №2 від 12.08.2020 р., видатковою накладною №162 від 21.08.2020 р., ПН №9 від 21.08.2020 р., актом виконаних робіт №35039 від 14.08.2020 р., ПН №458 від 13.08.2020 р., договором №2-05/08/20 від 05.08.2020 р., видатковою накладною №1908 від 10.08.2020 р., ПН №75 від 07.08.2020 р., ПН №89 від 10.08.2020 р., рахунком №916 від 07.08.2020 р., ПН №38 від 11.08.2020 р., актом надання послуг №518 від 26.08.2020 р., ПН №91 від 26.08.2020 р. (т.2, а.с.191-218).

Таким чином податковий кредит позивача зменшився на 85 282 гри. і збільшився на суму 79 893 грн. та на кінець періоду становив І 698 904 гри,

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до видаткові накладної №162 від 21.08.2020 р. та податкової накладної №9 від 21.08.2020 р. позивачем придбано конденсат газовий стабілізований природний типу 2 на суму 88580,00 грн., в т.ч. ПДВ 14763,33 грн.

Суму податку на додану вартість у розмірі 14763,33 грн. позивачем включено до складу податкового кредиту за серпень 2020 року.

На думку контролюючого органу, придбаний конденсат газовий стабілізований природний типу 2 не використовується позивачем у здійсненні своєї господарської діяльності.

З долучених до справи копій документів судом також встановлено, що у власності позивача перебували транспортні засоби, а саме: Комбайн зерновий, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; трактор колісний, реєстраційний номер НОМЕР_3 ; трактор колісний, реєстраційний номер НОМЕР_4 ; FAW, реєстраційний номер НОМЕР_5 та КАМАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_6 (т.3, а.с.36-40).

V. Оцінка суду.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.п.200.1, 200.2, 200.3, 200.4 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з п. 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов`язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду. Відповідно до п. 200.6 ст. 200 Податкового кодексу України платник податку може прийняти самостійно рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових зобов`язань з цього податку, що виникли протягом наступних звітних (податкових) періодів, за наявності умов, передбачених п. 200.4 цієї статті. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за результатами звітного податкового) періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. Платник податку зберігає право на отримання бюджетного відшкодування коштами у майбутніх звітних податкових) періодах.

Платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації і пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України).

Системне тлумачення вказаних положень дає підстави вважати, що Податковий кодекс України не обмежує бюджетне відшкодування виключно сумою податкового кредиту попереднього звітного періоду, як і не обмежує право платника податку заявити до повернення суму бюджетного відшкодування часовими межами певного податкового періоду. Чинне податкове законодавство не ставить також право платника податку на отримання податкової вигоди в залежність від того, в якому звітному податковому періоді в нього виникло право на податковий кредит у розмірі суми бюджетної заборгованості.

Отримання бюджетного відшкодування не є обов`язком суб`єкта господарювання, а являється його правом.

При цьому, законодавчо визначено можливість погашення податкового боргу наступних податкових періодів за рахунок податкового кредиту.

Відповідно до п. 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

г) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені у ст. 44 ПК України.

Згідно з абзацами першим, другим п. 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначено Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

За визначенням, наведеним у ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

В цій же статті наведено визначення поняття господарської операції, згідно положень якої господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

У відповідності до положень п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 статті 201 цього Кодексу.

В індивідуальній податковій консультації, викладеній в листі від 04.01.2019 р. №58/6/99-99-15-03-02-15/ІПК, Державна фіскальна служба зазначила: якщо за результатами звітного (податкового) періоду податковий кредит платника перевищує ного податкові зобов`язання, у платника формується від`ємне значення податку на додану вартість звітного (податкового) періоду, яке відповідно до п. 200.4 ПКУ може бути, зокрема, зараховане до складу податкового кредиту наступного звітного податкового) періоду.

Сума від`ємного значення, що розрахована згідно з п. 200.1 ПКУ, відображається у додатку 2 до декларації з ПДВ «Довідка про суму від`ємного значення звітного податкового періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду» (Д2) та у додатку 3 до податкової декларації з ПДВ «Розрахунок суми бюджетного відшкодування» (Д3).

Форму та порядок заповнення і подання зазначених додатків затверджено наказом Мінфіну №21 від 28.01.2016 р.

При цьому ПКУ та вказаним порядком не встановлено особливостей та хронології відображення від`ємного значення ПДВ звітного (податкового) періоду в додатку 2 (Д2) та додатку 3 (Д3).

Деталізація від`ємного значення різниці між податковими зобов`язаннями і податковим кредитом, яка переноситься до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, здійснюється лише в частині періодів її виникнення.

Такі дані відображаються в додатку 2 (Д2).

При заповненні як додатка 2 (Д2), так і таблиці 2 додатка 3 (Д3) доцільно застосовувати принцип хронології формування від`ємного значення, згідно з яким податкові зобов`язання поточного (звітного) періоду зменшуються на суму податкового кредиту у хронологічному порядку його виникнення - від найдавнішого до найновішого.

З огляду на це, у графі 2 таблиці 2 додатка 3 (Д3) рекомендується вказувати індивідуальний податковий номер контрагента, за рахунок якого виникла сума від`ємного значення, виходячи з хронології її виникнення, починаючи зі звітного періоду, який є найближчим до дати подання декларації (найновіший звітний період) та закінчуючи найбільш давнім звітним періодом. Тобто спочатку доцільно відображати «найновішу» щодо звітного періоду подання декларації з ПДВ суму від`ємного значення ПДВ.

Доцільність застосовування саме такого принципу була запропонована платникам податку листом ДФС від 22.07.2016 р. № 24830/7/99-99-15-03-02-17.

Водночас, зважаючи на те, що ПКУ та Порядком №21 не визначено особливостей відображення від`ємного значення ПДВ звітного (податкового) періоду в додатку 2 (Д2) та додатку 3 (Д3), а також те, що у вищезазначеному листі ДФС наведено рекомендації щодо особливостей такого відображення, платник має право самостійно визначати при заповненні як додатка 2 (Д2), так і таблиці 2 додатка 3 (Д3) до податкової декларації з ПДВ послідовність відображення від`ємного значення ПДВ звітного (податкового) періоду та суми бюджетного відшкодування в розрізі періодів виникнення таких сум та послідовність погашення за рахунок такого від`ємного значення податкових зобов`язань відповідного звітного періоду.

Відповідно до норм «Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого Наказом Мінфіну № 21 від 28.01.2016 р., (глава V. Порядок заповнення податкової декларації, п. 4. Розділ II "Податковий кредит"):

1) до розділу II "Податковий кредит" (рядки 10, 11 та 13 декларації) включаються обсяги придбання (виготовлення, будівництва, спорудження, створення) з податком на додану вартість (рядки 10.1 та 10.2) або без податку на додану вартість (рядок 10.3) товарів/послуг, необоротних активів на митній території України, ввезених на митну територію України товарів, необоротних активів (рядки 11.1 та 11.2), отриманих на митній території України від нерезидента послуг (рядок 13).

5) у рядку 16 відображається від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду.

У рядок 16.1 переноситься значення рядка 21 декларації за попередній звітний (податковий) період.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме декларації з ПДВ за липень 2020 р., значення рядка 21-1 704 293 грн. було перенесено позивачем в рядок 16.1 декларації за серпень 2020 року, як того і вимагає закон.

Відповідно до глави V п. 5 Розділ III "Розрахунки за звітний період" Порядку № 21:

2) якщо в результаті розрахунку значення різниці між сумою податкових зобов`язань (рядок 9) і податкового кредиту (рядок 17) отримано від`ємне значення, то заповнюється рядок 19 декларації.

З рядка 19 визначається сума перевищення від`ємного значення над сумою, обчисленою відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації. Визначена сума вказується у рядку 19.1 та зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21).

5) сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3), відображається у рядку 21 та переноситься до рядка 16.1 наступного звітного (податкового) періоду.

Як вбачається з матеріалів справи всі вимоги щодо їх заповнення витримані, значення щодо сум зобов`язань та податкового кредиту зазначені вірно, їх розмір підтверджується доданими до позовної заяви первинними документами, які підтверджують здійснення господарських операцій, а сума податкового кредиту підтверджується зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними, виданими продавцями товарів та послуг, які були придбані позивачем.

Отже, неправомірне зменшення суми податкового кредиту є підставою для скасування відповідного податкового повідомлення-рішення.

Неправомірне зменшення податкового кредиту призвело до неправомірного збільшення податкових зобов`язань позивача та накладання штрафу.

Відповідно до вимог п.п. 14.1.265 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, штрафна санкція - це плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків, у зв`язку із порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Як вбачається з наданих у справі доказів, позивачем не завищувався розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 1 698 904 грн., а відповідно немає і підстав для збільшення податкового зобов`язання на суму 20 152 грн., відповідно відсутні і підстави для накладання штрафу в розмірі 10 076 грн. у зв`язку із відсутністю факту порушення податкового законодавства.

В акті перевірки інспектор зазначає, що згідно податкової накладної № 9 від 21.08.2020 р., виписаної ТОВ «Корда Плюс», придбання конденсату газового стабілізованого природного типу 2 в кількості 14,17 т за серпень 2020 року ФОП ОСОБА_1 включено до податкового кредиту в сумі 14 763 грн. При цьому вважає, що газовий конденсат стабілізованого природного типу 2 не використовується позивачем в господарській діяльності, тому, що згідно наданих на перевірку свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів такий тип пального не значиться, а при експлуатації сільськогосподарської техніки (комбайн, трактора) та вантажних автомобілів (КАМАЗ, FAW) використовується дизельне пальне.

Відповідно до п. 3 «Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив», затвердженого Постановою КМУ № 927 від 01.08.2013 р. дизельне паливо це - суміш рідких вуглеводнів, отриманих в процесі переробки нафти, газового конденсату або їх сумішей, яка википає при температурі 170-360 °С та використовується у двигунах внутрішнього згоряння із запаленням паливно-повітряної суміші від стискання.

Отже, твердження відповідача про те, що газовий конденсат не використовується позивачем в господарській діяльності та, що сума ПДВ 14 763 грн. не має бути включена до податкового кредиту в серпні 2020 р. є хибним та спростовується наведеними вище обставинами.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши досліджені під час судового розгляду справи докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що відповідачем не доведена правомірність визначення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

У процесі розгляду справи не виявлено інших фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, за сукупністю наведених обставин та враховуючи наявність письмових доказів, що підтверджують наведені позивачем доводи у позовній заяві та виходячи з системного аналізу вищезазначених норм чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову шляхом скасування податкових повідомлень-рішень № 9 від 17.11.2020 р. та № 9 від 17.11.2020 р.

VI. Розподіл судових витрат

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 132 КАС України).

Відповідно до частин 1-5 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у випадку доведення здійснення витрат пов`язаних з розглядом саме цієї справи.

Отже, принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналогічна позиція викладене в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду по справі 826/856/18.

На підтвердження понесеного позивачем розміру витрат на правничу допомогу адвоката надано:

- копію договору про надання правової допомоги від 01.12.2020 року №6 (т.1, а.с.22-26);

- копію додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги від 01.12.2020 року №6 (т.1, а.с.27);

- копію акта виконаних робіт №1 договору про надання правової допомоги від 01.12.2020 року №6 (т.1, а.с.28);

- платіжне доручення №163 від 08.12.2020 року про сплату на користь адвоката 15000,00 грн. (т.1, а.с.20);

- ордер серії АІ №1073290 (т.1, а.с.21).

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у випадку доведення здійснення витрат пов`язаних з розглядом саме цієї справи та враховуючи принцип співмірності здійснених витрат.

Згідно додаткової угоди №1 до договору №6 про надання правової допомоги від 01.12.2020 року та акту виконаних робіт, адвокатом виконано такі послуги:

- вивчення спірних правовідносин;

- узгодження правової позиції;

- збір та вивчення доказів у справі;

- підготовка та подання до Кіровоградського окружного адміністративного суду позовної заяви про визнання протиправними та скасування оскаржуваних податкових повідомлень рішень.

Також зазначено, що на роботу адвокатом витрачено 58 годин, а загальна сума виконаних робіт склала 15000,00 грн.

Верховний Суд у постанові від 11.12.2019 у справі №545/2432/16-а зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Надаючи оцінку вимозі позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн судом враховуються складність справи, різноманітність правового регулювання спірних правовідносин, змістовність наданих позивачем пояснень, підготовка наданих до суду матеріалів, підтверджуючих фактичне понесення позивачем відповідних витрат, а також відсутність змістовних заперечень відповідача у цій частині.

Слід зазначити про те, що такі послуги адвоката як вивчення спірних правовідносин та узгодження правової позиції, охоплюються послугою щодо підготовки та подання позовної заяви, а зібрання доказів не вимагало вчинення будь-яких дій у зв`язку із тим, що залучені на обгрунтування позову докази - первинні документи та декларації були в наявності та надані позивачем.

При цьому, суд зазначає, що підготовка адміністративного позову у даній справі не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, а розмір витрат позивача, пов`язаних з правничою допомогою, не є співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг).

Як зазначено Європейським судом з прав людини у п.268 Рішення по справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014 (Заява №19336/04): "Згідно з практикою Суду, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява №34884/97, п.30, ECHR 1999-V).".

Аналогічну практику вирішення питання судових витрат застосовано Європейським судом з прав людини і у п.95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пп.34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п.80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п.88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004.

Крім того, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.

Крім того, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.

Враховуючи складність справи, відсутність судових засідань та вчинення адвокатом дій не пов`язаних з розглядом даної адміністративної справи, суд зменшує судові витрати на правничу допомогу до 10000,00 грн.

В матеріалах справи також містяться докази понесення позивачем витрат по сплаті судового збору у розмірі 10510,00 грн. (т.1, а.с.19; т.2, а.с.234).

Отже, до відшкодування позивачу підлягають витрати по сплаті судового збору у розмірі 10510,00грн. та на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Керуючись ст.ст.139, 246, 255, 292-297, 325, 382 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, код ЄДРПОУ - 43142606) про скасування податкових повідомлень рішень від 17.11.2020 року №9 та №9 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.11.2020 року №9.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.11.2020 року №9.

Стягнути на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, код ЄДРПОУ - 43142606) витрати зі сплати судового збору в розмірі 10510,00 грн.

Стягнути на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, код ЄДРПОУ - 43142606) витрати на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Суддя

Кіровоградського окружного

адміністративного суду Р.В. Жук