Справа № 580/5850/20
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Черкаси

22 березня 2021 року справа № 580/5850/20

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гайдаш В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , далі позивач) з позовом до Управління Служби безпеки України в Черкаській області (вул. Гоголя, 240, м. Черкаси, 18002, далі відповідач), вякому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення з позивачем своєчасного повного розрахунку при звільненні з військової служби;

- стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби в сумі 320810 грн. 40 коп.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що останнім днем проходження служби було 22.12.2018, однак відповідачем здійснено фактичний розрахунок при звільненні, зокрема, виплачено грошову компенсацію за неотримане речове майно лише 29.01.2019, одноразову грошову допомогу при звільненні лише 25.02.2019 та грошову компенсацію за невикористані дні щорічної додаткової відпустки як учаснику бойових дій на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 у справі №580/3364/20 лише 11.12.2020. Тому вважає, що має законні підстави для стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні на підставі ст. 117 КЗпП України.

Управління Служби безпеки України в Черкаській області подало до суду клопотання про залишення позову без розгляду, у якому зазначило, що позивач пропустив місячний строк для звернення з позовом до суду, встановлений частиною п`ятою статті 122 КАС України, оскільки про умови проведення з ним розрахунку при звільненні та нараховані виплати, зокрема, грошову компенсацію за неотримане речове майно та одноразову грошову допомогу при звільненні, позивач був обізнаний під час бесіди перед звільненням, яка була проведена 21.11.2018. Про не проведення виплати компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій позивачу було відомо у липні 2020 року, що засвідчується копією його заяви від 27.07.2020, а також підтверджується поданим 19.08.2020 позовом до Черкаського окружного адміністративного суду (справа №580/3364/20) про компенсацію, з яким позивач звернувся до суду 03.07.2020. З огляду на вказане просить залишити позовну заяву без розгляду на підставі статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивачем подано до суду письмове заперечення на клопотання про залишення позову без розгляду, у якому зазначив, що проведення остаточного фактичного розрахунку при звільненні здійснено лише після виплати компенсації за календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, зокрема, 11.12.2020, тому вважає, що він не пропустив місячний строк для звернення до суду.

Розглянувши клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, суд зазначає наступне.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в Управлінні Служби безпеки України у Черкаській області та наказом Служби безпеки України від 07.12.2018 №1576-ОС позивач з 22.12.2018 звільнений з військової служби.

Наказом начальника Управління Служби безпеки України від 20.12.2018 №132-ОС позивач виключений зі списків особового складу.

29.01.2019 позивачу виплачено грошову компенсацію за неотримане речове майно (платіжне доручення від 29.01.2019 №68) та 25.02.2019 йому виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні (платіжне доручення від 25.02.2019 №200).

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 у справі №580/3364/20 зобов`язано Управління Служби безпеки України в Черкаській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 23.07.2018 до 22.12.2018, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, а саме 22.12.2018.

На виконання цього рішення Черкаського окружного адміністративного суду 12.10.2020 у справі №580/3364/20 відповідач нарахував позивачу грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 23.07.2018 до 22.12.2018, передбачені пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у сумі 6342 грн. та здійснив виплату за платіжним дорученням від 11.12.2020 №1922.

Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

За статтею 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.

Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

У постанові від 30 січня 2019 року у справі №910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду вказала, що за змістом приписів статей 94, 116, 117 КЗпП і статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95-ВР Про оплату праці, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Тобто, всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день його звільнення. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність.

Закріплені у статтях 116, 117 КЗпП України норми спрямовані на забезпечення належних фінансових умов для звільнених працівників, оскільки гарантують отримання ними, відповідно до законодавства, всіх виплат в день звільнення та, водночас, стимулюють роботодавців не порушувати свої зобов`язання в частині проведення повного розрахунку із працівником.

Із матеріалів справ судом встановлено, що предметом спору у даній справі є стягнення з Управління Служби безпеки України в Черкаській області на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені з військової служби, тобто спірні відносини пов`язані зі звільненням позивача з публічної служби, тому під час обчислення строку звернення до суду із позовом цієї категорії застосуванню підлягають саме положення Кодексу адміністративного судочинства України, як норма спеціального процесуального закону.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 22 січня 2020 року у справі №620/1982/19.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною третьої статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною п`ятою статті 122 КАС України визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Як встановлено судом із матеріалів справи та не заперечується сторонами, останнім днем проходження позивача військової служби було 22.12.2018, при цьому, належні позивачу виплати при звільненні було здійснено:

1) грошової компенсації за неотримане речове майно - 29.01.2019;

2) одноразової грошової допомоги при звільненні - 25.02.2019;

3) грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій 11.12.2020.

Суд звертає увагу, що виплата грошової компенсації за неотримане речове майно та одноразової грошової допомоги при звільненні - були передбачені наказом УСБУ в Черкаській області про виключення позивача зі списків особового складу від 20.12.2018 №132-ОС.

Враховуючи, що остання виплата позивачу за грошовими компенсаціями, передбаченими цим наказом УСБУ в Черкаській області від 20.12.2018 №132-ОС здійснена відповідачем 25.02.2019, а позивач звернувся з цим позовом (справа №580/5850/20) до Черкаського окружного адміністративного суду лише 18.12.2020, тобто майже через два роки, тому місячний строк звернення до суду, передбачений ст. 122 КАС України, збіг.

Таким чином, позивачем не надано належних і беззаперечних доказів на підтвердження поважності пропуску позивачем встановленого законом місячного строку для звернення до суду із даними позовними вимогами та доказів неможливості вчасного звернення до адміністративного суду внаслідок суттєвих перешкод, позов у цій справі підлягає залишенню без розгляду.

Однак, виплата позивачу грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної додаткової відпустки як учасника бойових дій здійснена відповідачем 11.12.2020 на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду 12.10.2020 у справі №580/3364/20, тому місячний строк звернення до суду позивачем дотриманий.

У рішенні Конституційного Суду України № 4-рп/2012 року від 22 лютого 2012 року у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 цього кодексу, Конституційний Суд вказав, що аналіз наведених положень свідчить про те, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

Таким чином, для встановлення початку перебігу строку звернення працівника до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

У вищевказаному рішенні, Конституційний Суд України дійшов висновку, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично розрахувався з ним.

Згідно частини 3 статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно пункту 8 частини 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в частині стягнення середнього заробітку за час затримки виплати йому одноразової грошової допомоги при звільненні та грошової компенсації за неотримане речове майно.

Позивач не подав до суду клопотання про поновлення пропущеного строку та у запереченні на клопотання відповідача про залишення позову без розгляду не вказав, з яких причин пропустив зазначений строк, отже позовна заява в цій частині підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. 122, 123, 240, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання Управління Служби безпеки України в Черкаській області про залишення позову без розгляду - задовольнити частково.

Залишити без розгляду позов ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії в частині стягнення середнього заробітку за час затримки виплати йому одноразової грошової допомоги при звільненні та грошової компенсації за неотримане речове майно.

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання, однак апеляційна скарга на ухвалу в частині залишення позову без розгляду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання

Суддя В.А. Гайдаш