Справа № 600/347/21-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 березня 2021 р. м. Чернівці Справа № 600/347/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши клопотання начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) Марцінкевича Сергія Васильовича про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) Марцінкевича Сергія Васильовича про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить суд:

- визнати протиправними дії щодо відмови у наданні ОСОБА_1 довідки про здачу службового житла за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати начальника Чернівецького прикордонного загону надати ОСОБА_1 довідку про здачу службового житла за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 01 березня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; вирішено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше; встановлено строки для подання до суду заяв по суті справи.

До суду від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі, в обґрунтування якого зазначено, що вирішення питань щодо забезпечення житлом, регулювання інших житлових відносин не входить до компетенції та відповідно управлінських функцій органів прикордонної служби. Вважає, що між сторонами у даній справі виникли правовідносини, пов`язані з правом позивача на отримання житла, які по своєму змісту та суті не є публічно-правовими, а житловими, що виключає можливість його розгляду порядку адміністративного судочинства. Посилався на положення частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, в контексті змісту яких поняття «житлові правовідносини» включає і право на одержання житла в зв`язку з проходженням публічної служби, оскільки дана норма не містить винятку зі встановленого нею загального правила. Крім цього, відповідач вказав, що у даній справі спір пов`язаний із реалізацією житлових прав громадян, зокрема, права на отримання довідки про здачу житла, постановки на квартирний облік, тобто цивільного права, відповідач начальник Чернівецького прикордонного загону у даних відносинах владних управлінських функцій відносно позивача не здійснює, а виступає як особа, яка представляє власника майна житлового фонду. Права, за захистом яких звернувся до суду позивач, на думку відповідача, виникають із житлових відносин, якими охоплюються питання обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов, користування житловими приміщеннями державного або приватного фонду, в тому числі службовими жилими приміщеннями, забезпечення житлових прав позивача та членів його сім`ї, тощо. З урахуванням наведеного та посилаючись на правові позиції судів касаційної інстанції, відповідач вважає, що спір у даній справі не носить публічно-правового характеру та не належить до юрисдикції адміністративних судів, у зв`язку з чим просить суд закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши клопотання відповідача про закриття провадження у даній справі, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі рішення виконкому міської ради від 20 липня 2004 року №640/14 виконавчим комітетом Чернівецької міської ради 12 серпня 2004 року позивачу видано ордер на житлове приміщення №53 серії МВК на склад сім`ї 3 осіб на право зайняття жилого приміщення житловою площею 29,6 кв. м, яке складається з двох кімнат в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 (службова).

Відповідно до витягу з протоколу №8 засідання житлової комісії Чернівецького прикордонного загону від 26 вересня 2008 року у зв`язку із закінченням навчання в Хмельницькій Академії Державної прикордонної служби України військовослужбовець Чернівецького прикордонного загону майора ОСОБА_1 , який перебував на квартирному обліку в управлінні прикордонного загону м. Чернівці складом сім`ї 3 (три) особи (він, дружина ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 , 1996 р.н.) з датою квартирного обліку 28 жовтня 2002 року в загальному порядку та переводом його до нового місця служби до в/ч 9937 м. Маріуполь знятий з квартирного обліку.

Дослідженням актів про перевірку житлових умов від 08 червня 2018 року та 19 лютого 2020 року встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить Державній прикордонній службі України.

Судом також встановлено, що 05 січня 2021 року позивач звернувся до начальника Чернівецького прикордонного загону із заявою про видачу йому довідки про здачу службового житла (квартири за адресою: АДРЕСА_1 ), за результатами розгляду якої відповідач листом від 06 березня 2021 року №704/Я-14 повідомив про неможливість видачі такої довідки, оскільки квартира за вказаною вище адресою позивачем не звільнена, у ній проживають колишня дружина ОСОБА_1 ОСОБА_5 та син ОСОБА_6 .

З наведеного вбачається, що позивачем у даному позові оскаржується відмова відповідача у видачі йому довідки про здачу службового житла за адресою: АДРЕСА_1 , яке, виходячи з наведених вище обставин, отримано ОСОБА_1 безпосередньо під час проходження військової служби у ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У зв`язку з цим суд зазначає таке.

Пунктом 17 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Отже, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема з приводу проходження публічної служби, до якої у тому числі входить військова служба.

Оскільки спірні правовідносини у цій справі виникли у зв`язку з невидачею позивачу довідки про здачу службового житла, отриманого ним під час проходження військової служби, то такі відносини є публічно-правовими і підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства відповідно до пункту 2 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім цього, суд звертає увагу на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 29 вересня 2020 року у справі №712/5476/19 (провадження № 14-62цс20), в якій Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, сформульованого у постанові від 18 квітня 2018 року у справі № 806/104/16, щодо необхідності розгляду таких спорів за правилами цивільного судочинства, та вказала про те, що спори, про оскарження відмови у забезпеченні жилим приміщенням або у призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей і про зобов`язання надати такі приміщення чи компенсацію, належать до юрисдикції адміністративних судів, оскільки стосуються проходження публічної (військової) служби, у зв`язку з якою держава передбачила відповідні соціальні гарантії (пільги), а також призначення та надання таких гарантій (пільг).

При цьому суд відхиляє посилання позивача на правові позиції Верховного Суду України (постанова від 02 грудня 2014 року у справі №21-530а14, від 23 лютого 2016 року у справі №6551а15), Вищого адміністративного суду України (ухвала від 27 липня 2016 року у справі №К/800/54513/15), оскільки такі не є джерелом права. Водночас відповідно до положень частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Посилання ж відповідача на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 25 червня 2019 року у справі №924/1473/15, є безпідставними, оскільки згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень у справі №924/1473/15 предметом спору є рішення сьомого скликання Міськради від 27 січня 2017 року № 17.2-16/2017 «Про затвердження документації із землеустрою, передачу земельних ділянок у власність та користування», зокрема пунктів 8, 8.1 цього рішення та визнання права постійного користування земельною ділянкою загальною площею 12, 8659 га, що розташована по АДРЕСА_2 , за Міністерством оборони України в особі КЕВ м. Хмельницький. Тобто предмет спору у справі №924/1473/15 та характер спірних відносин є відмінними від предмету спору та його підстав у цій справі, а тому висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 червня 2019 року у справі №924/1473/15, не підлягають застосуванню до даних спірних відносин.

Поряд з цим, суд критично оцінює посилання відповідача на правовий висновок, наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №530/212/17, оскільки судом встановлена відсутність такої постанови у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому подане відповідачем клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 19, 241, 248, 257, 260, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) Марцінкевича Сергія Васильовича про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) Марцінкевича Сергія Васильовича про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Лелюк