Справа № 692/184/21
Суддя: Чепурний О. П.
Дата ухвалення: 2021-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 692/184/21
Провадження № 2-а/692/1/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року Драбівський районний суд Черкаської області в складі головуючого судді Чепурного О.П., при секретарі Бубир В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт Драбів в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницького районного управління поліції ГУНП в Вінницькій області про скасування постанови серії БАБ №297925 від 16.02.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом про скасування постанови серії БАБ №297925 від 16.02.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі. Позовну заяву мотивував тим, що постановою поліцейського СРПП відділу поліції №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області від 16.02.2021 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 510 грн. Згідно вищевказаної постанови, 16.02.2021 року о 12 год. 29 хв. позивач керував авто DAF н/з НОМЕР_1 з причіпом KAISER S 3803 н/з НОМЕР_2 , та перевозив вантаж насіння соняшника, при зважуванні на ППВГК виявлено навантаження на стросну вісь 12390 кг, при допустимій 1100 кг, без відповідного дозволу, чим порушив п.п. 22.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП. Позивач зазначає, що вказаний факт не відповідає дійсності, вважає постанову незаконною та такою, що винесена у порушення вимог чинного законодавства, оскільки не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема показання свідків, технічних приладів та засобів на підставі яких було зроблено висновок про вчинення адміністративного правопорушення. Також у постанові не зазначено частини статті 132-1 КУпАП.

Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 19.03.2021 року.

Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідач відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не направив, хоча був повідомлений про дату судового засідання у порядку визначеному чинним законодавством.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення від 16.02.2021 року серії БАБ № 297925 позивача визнано винним у тому, що він 16.02.2021 року о 12 год. 29 хв. керував авто DAF н/з НОМЕР_1 з причіпом KAISER S 3803 н/з НОМЕР_2 , та перевозив вантаж насіння соняшника, при зважуванні на ППВГК виявлено навантаження на одиночну вісь 12390 кг, при допустимій 11000 кг, без відповідного дозволу, чим порушив п.п. 22.5 ПДР України та був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 132-1 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 510,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року N 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N1306.

Відповідно до п.1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 затверджено Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Відповідно до п. 2 вищевказаних Правил, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Згідно п. 22.5 Правил дорожнього руху, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Положенням ст. 283 КУпАП визначено перелік обов`язкових вимог до змісту постанови про адміністративне правопорушення. Зокрема, постанова, окрім іншого, повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи та зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

В порушення вказаної норми закону в постанові про притягнення особи до адміністративної відповідальності не зазначена частина статті 132-1 КУпАП за якою накладено адміністративне стягнення.

Відповідальність за ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає у виді штрафу за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

При цьому частиною 1 вказаної норми передбачена відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, а положенням частини 2 за порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. Окрім цього, відповідно до примітки до ст.132-1 КУпАП, дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. При цьому розмір штрафу, який був накладений на ОСОБА_1 510 грн., ч.2 ст.132-1 КУпАП не передбачено.

Від так, суд вважає, що оскаржувану постанову винесено з порушення вимог ст.283 КУпАП, а саме не зазначено нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване особі правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документам.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак, про такі докази в оскаржуваній постанові не зазначено.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач заперечує проти скоєння ним адміністративного правопорушення.

Відповідач заперечень проти позову та доказів, які б спростували вищезазначені доводи позивача, чи вказували б на правомірність рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності не надав, тому суд вважає, що позивач довів суду не порушував ПДР України, а тому оскаржувані постанови підлягають скасуванню. Всі сумніви трактуються на користь особи, яка притягується до відповідальності, тому позов необхідно задовольнити.

Враховуючи викладене, суд вважає, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.132-1 КУпАП, тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 132, ч.1 ст.139 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи . При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов задоволено на користь позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, а тому з урахуванням вимог ч. 1 ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Вінницькій області необхідно стягнути на користь позивача сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, 251, 280 КУпАП, ст.77, 132, 241-246, 286 КАС України, ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N1306, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Вінницького районного управління поліції ГУНП в Вінницькій області про скасування постанови серії БАБ №297925 від 16.02.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі - задовольнити.

Постанову поліцейського СРПП відділу поліції № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області серія БАБ №297925 від 16.02.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП скасувати, адміністративне провадження щодо нього закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Вінницькій області на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено через Драбівський районний суд Черкаської області до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий