Справа № 380/9718/20
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року справа №380/9718/20

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Крутько О.В.,

за участю секретаря судового засідання Шведа Б.В.,

представника позивача Хом`яка Є.Л.,

представника відповідача Катревич Н.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Львові адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому згідно уточнених позовних вимог просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати станом на день звільнення з військової служби ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби, встановленої ч.2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в сумі 209937,50 грн.

Згідно ухвали від 19.11.2020 відкрито загальне позовне провадження у адміністративній справі. Підготовче засідання призначено на 24.12.2020.

24.12.2020 відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні до 04.02.2021.

04.02.2021 відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні до 11.02.2021.

11.02.2021 згідно протокольної ухвали закрито підготовче засідання, призначено справу до судового розгляду на 16.03.2021.

Позивач аргументує позовні вимоги наступним: наказом начальника Західного регіонального управління від 17.08.2020 № 405-ОС майора ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас у зв`язку із закінченням строку контракту. Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина 2144) Західного регіонального управління Державної прикордонної служби від 31.08.2020 № 308-ос майора ОСОБА_1 виключено із списків особового складу, усіх видів забезпечення Львівського прикордонного загону. Відповідач станом на день звільнення з військової служби не нарахував та не виплатив позивачу одноразову грошову допомогу у розмірі 50% місячного грошового забезпечення. Одноразову грошову допомогу виплачено ОСОБА_1 після подання позовної заяви до суду у грудні 2020 в сумі 209937, 50 грн. (військовий збір 3917,80 грн., ПнДФО 47013,56 грн., компенсація ПнДФО 47013,56 грн., сума Приватбанку 257268,63 грн.), що підтверджується довідкою Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 7 від 11.01.2021. Позивач вважає бездіяльність відповідача протиправною у зв`язку з чим звернувся до суду.

Відповідач за уточненими позовними вимогами заперечень по суті не подав, проте вказав у відзиві на позовну заяву, що відповідно до пункту 6 Інструкції про розміри і порядок виплати додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 73 від 02.02.2016 (надалі також Інструкція № 73) передбачено, що винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби, начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби на підставі наказів вищих начальників. Порядок виплати грошової винагороди та грошового забезпечення відрізняється. Винагорода не має фіксованого розміру та залежить від видатків на грошове забезпечення, а підпунктом 2 пункту 2 Інструкції передбачено лише граничний розмір такої винагороди. У зв`язку з дефіцитом бюджетних асигнувань в Львівським прикордонним загоном 17.12.2020 на картковий рахунок позивача перераховано суму 209937, 50 грн. одноразової грошової допомоги. Відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши вступні промови учасників процесу, додаткові пояснення, дослідивши докази суд виходив з наступного.

ОСОБА_1 проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ).

Наказом начальника Західного регіонального управління від 17.08.2020 № 405-ОС майора ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас у зв`язку із закінченням строку контракту.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина 2144) Західного регіонального управління Державної прикордонної служби від 31.08.2020 № 308-ос майора ОСОБА_1 виключено із списків особового складу, усіх видів забезпечення Львівського прикордонного загону.

Відповідач станом на день звільнення з військової служби не нарахував та не виплатив позивачу одноразову грошову допомогу у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Одноразову грошову допомогу виплачено ОСОБА_1 після подання позовної заяви до суду у грудні 2020 в сумі 209937, 50 грн. (військовий збір 3917,80 грн., ПнДФО 47013,56 грн., компенсація ПнДФО 47013,56 грн., сума Приватбанку 257268,63 грн.), що підтверджується довідкою Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 7 від 11.01.2021.

Позивач вважає бездіяльність відповідача протиправною у зв`язку з чим звернувся до суду.

Відповідно до пункту 2 стаття 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року

№ 2011-XII (далі Закон № 2011-XII) військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до п.п. 1, 6 п. 9 «Виплата одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби» Розділу V «Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям залежно від умов проходження служби» Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 25.06.2018 № 558, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 23.07.2018 за № 854/32306 (далі Інструкція № 558) військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які в разі звільнення з військової служби мають право на отримання одноразової грошової допомоги, до їх грошового забезпечення, з якого нараховується ця одноразова грошова допомога, включаються - для військовослужбовців, що звільняються з посад, на які вони були призначені, - посадовий оклад, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород).

Згідно ч. 1 ст. 47 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення провести з ним розрахунок у строки, зазначені статтею 116 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Частиною другою статті 116 КЗпП України визначено, що у разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відтак, враховуючи те, що спеціальним законодавством, яке регулює грошове забезпечення військовослужбовців, не встановлено відповідальність роботодавця за невиплату або несвоєчасну виплату працівнику всіх належних сум, суд дійшов висновку про можливість застосування норм статті 116 та 117 КЗпП України як таких, що є загальними та поширюються на правовідносини, які виникають під час звільнення з військової служби.

Указом Президента України від 29.12.2009 № 1115/2009 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, яке визначає порядок проходження громадянами України військової служби у Державній прикордонній службі України та регулює питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.

Відповідно до п. 293 цього Положення №1115/2009, особа, звільнена з військової служби, на день виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби розраховується за всіма видами належного їй на день звільнення матеріального та грошового забезпеченням.

Згідно матеріалів справи, наказом начальника Західного регіонального управління від 17.08.2020 № 405-ОС майора ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас у зв`язку із закінченням строку контракту. Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина 2144) Західного регіонального управління Державної прикордонної служби від 31.08.2020 № 308-ос майора ОСОБА_1 виключено із списків особового складу, усіх видів забезпечення

ІНФОРМАЦІЯ_4 станом на день звільнення не нараховано та не виплачено ОСОБА_1 , зокрема одноразову грошову допомогу у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби, встановленої ч.2 ст. 15 Закону 2011-XII. Одноразову грошову допомогу виплачено ОСОБА_1 після подання позовної заяви до суду у грудні 2020 в сумі 209937,50 грн. (військовий збір 3917,80 грн., ПнДФО 47013,56 грн., компенсація ПнДФО 47013,56 грн., сума Приватбанку 257268,63 грн.), що підтверджується довідкою Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 7 від 11.01.2021.

Зазначені обставини не є спірними та визнаються сторонами. Таким чином, бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати станом на день звільнення з військової служби ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби слід визнати протиправною.

Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на наведені обґрунтування, позовні вимоги слід задоволити повністю.

Судові витрати розподілу не підлягають, оскільки такі позивачем не оплачувались.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 14, 77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військової частини НОМЕР_2 ) Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо не нарахування та невиплати станом на день звільнення з військової служби ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби, встановленої ч.2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в сумі 209937,50грн.

Судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22.03.2021.

Суддя Крутько О.В.