Справа № 420/6856/20
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2021-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/6856/20
Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Одеська ТЕЦ» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Акціонерного товариства «Одеська ТЕЦ» про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У липні 2020 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФУ в Одеській області) звернулось до суду першої інстанції з позовом до Акціонерного товариства "Одеська ТЕЦ" (далі - АТ "Одеська ТЕЦ") в якому просило стягнути заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 923 246, 88 грн за період з 01.07.2017 р. по 25.03.2019 р.

В обґрунтування вимог позивач указує на приписи Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування", які зобов`язують суб`єкта підприємницької діяльності, незалежно від форми власності сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у 100% розмірі від об`єкта оподаткування, яким є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

За таких умов, на переконання позивача, АТ "Одеська ТЕЦ" повинно відшкодувати виплачені, за Списком №2, особам, в кількості - 26, пенсії, з урахуванням поштового збору.

Позивач наголошує, що суми, які підлягають сплаті, зазначені в розрахунку боргу та у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року, ухваленого за правилами загального позовного провадження, позов ГУ ПФУ в Одеській області задоволено частково.

Суд стягнув з АТ "Одеська ТЕЦ" на користь ГУ ПФУ в Одеській області заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 905 148,51 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог, суд - відмовив.

Мотиви часткового задоволення заявлених позовних вимог, складаються з такого.

За аналізом законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність обов`язку АТ "Одеська ТЕЦ" сплачувати щомісячно в термін до 25 числа витрати на виплату та доставку пільгових пенсій.

Оцінюючи доводи відповідача про неможливість списання заборгованості, яка виникла в період ліквідаційної процедури, оскільки у банкрута інших зобов`язань, крім тих, які пов`язані з ліквідаційною процедурою не виникають, суд першої інстанції зазначив таке.

Так, на думку суду, після припинення провадження у справі про банкрутство, закон не забороняє задовольняти вимоги поточних кредиторів, на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне та інше соціальне страхування, на відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, на виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.

Покликаючись на Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд відзначив , що заборгованість за період з 01.07.2017 р. по 15.01.2019 р., відноситься до поточної заборгованості, а позивач перед відповідачем фактично виступає поточним кредитором.

Тим часом, суд першої інстанції погодився з доводами відповідача, що у ОСОБА_1 відсутнє право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки така обставина підтверджена рішеннями судів, що набрали законної сили.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідно в АТ "Одеська ТЕЦ" відсутній обов`язок по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсії за період з 01.07.2017р. по 25.03.2019р. у розмірі 18 098,37 грн..

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, АТ "Одеська ТЕЦ", в апеляційній скарзі, просить його скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Указуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, скаржник зазначає таке.

Відповідно до положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у ліквідаційній процедурі нові зобов`язання банкрута можуть виникати виключно у випадках щодо оплати комунальних і експлуатаційних витрат, інших витрат, пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Окрім того, як відзначає скаржник абзацом 2 пункту 6.8 статті 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного Фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1 (надалі - Інструкція № 21-1) заборонено органу Пенсійного фонду направляти підприємству, що знаходиться в процесі ліквідації, розрахунки для відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

На переконання скаржника, спірні правовідносини повинні регулюватися Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (втратив чинність 21.10.2019 р.), позаяк справу про визнання АТ "Одеська ТЕЦ" банкрутом було порушено 15.06.2001 р., а введено ліквідаційну процедуру 13.12.2016 р..

Господарський суд, слухаючи справу про банкрутство, як пояснив скаржник, керувався нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Цитуючи існуючу усталену практику суду касаційної інстанції у подібних правовідносинах, скаржник наголошує, що заявлені у ліквідаційній процедурі банкрута вимоги Пенсійного фонду з відшкодування фактичних витрат на доставку і виплату пенсій, які понесені даною установою, не мають характеру поточних, у розумінні статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", оскільки виникли після винесення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури, під час якої не виникає будь - яких нових зобов`язань, що можуть бути заявлені в порядку згаданого Закону.

Узагальнюючи викладене, АТ "Одеська ТЕЦ" висновувалося з того, що суд першої інстанції безпідставно не врахував наведені норми матеріального права та не обґрунтував, чому не застосовані правові висновки Верховного Суду з подібних правовідносин.

Таке порушення судом першої інстанції норм матеріального права, призвело, на думку скаржника до помилкового висновку, що вимоги Пенсійного фонду є поточними кредиторськими вимогами.

Доводом апеляції є також те, що сума заборгованості, що зазначена в позові, не підтверджується належними доказами, понад те, не визначений розмір заборгованості, що був нарахований після закриття провадження у справі про банкрутство (15.01.2019 р. - 25.03.2019 р.) .

Порушення норм процесуального права, на думку скаржника, виразилося в тому, що попри те, що справа була призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження, суд знехтував правом відповідача приймати участь у справі, з метою захисту прав та законних інтересів, та розглянув справу в порядку письмового провадження.

ГУ ПФУ в Одеській області, скориставшись процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу, зазначає про її необґрунтованість та вважає рішення суду першої інстанції законним та таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального права.

Головною тезою відзиву є обов`язок Пенсійного фонду нарахувати суб`єкту господарювання понесені витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, незважаючи на те, що останній перебуває в ліквідаційній процедурі, і, у випадку закриття провадження у справі про банкрутство, коли підприємство набуває статусу діючого, заявляти вимоги про стягнення заборгованості відповідних витрат.

Фактичні обставини справи.

12.06.2001р. кредитор - ВАТ "Одесагаз" звернулось до Господарського суду Одеської області із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ВАТ "Одеська теплоелектроцентраль".

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.06.2001р. у справі №17-2-1-7-5-6-5-21-2-32-39-18/01-5010 прийнято заяву до розгляду та порушено провадження у справі про банкрутство ВАТ "Одеська теплоелектроцентраль"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; заборонено боржнику та іншим особам вчиняти будь-які дії по відчуженню майна боржника, де б воно не знаходилось та в якому б вигляді воно не було, здійснювати дії по реорганізації боржника внесення майна ті інших активів як внеску у підприємства, організації, що засновуються.

Постановою Господарського суду Одеської області від 13.12.2016 р,. в цій справі, ПАТ «Одеська ТЕЦ» визнано банкрутом та введено ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців; припинено повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном; призначено ліквідатором ПАТ «Одеська ТЕЦ» арбітражного керуючого Лахненка Є.М.; заборонено ліквідатору та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження активів боржника до затвердженого переліку ліквідаційної маси органом уповноваженого управляти державним майном; господарську діяльність ПАТ «Одеська ТЕЦ» завершено закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу за виключенням укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу в процедурі ліквідації тощо.

03.04.2018 р. Фонд державного майна України звернувся до суду з клопотанням про припинення провадження в справі про банкрутство ПАТ «Одеська ТЕЦ».

В обґрунтування клопотання Фонд державного майна України указує на ч. 5 ст. 12 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна» від 18.01.2018 р. №2269, на п. 4-3 розділу 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», відповідно до положень яких провадження у справах про банкрутство підприємств/господарських товариств, більше ніж 50 відсотків акцій (часток) яких прямо чи опосередковано належать державі, щодо яких прийнято рішення про приватизацію, підлягає припиненню, крім тих, що ліквідуються за рішенням власника.

На підтвердження обставин, що стосовно ПАТ «Одеська ТЕЦ» прийнято рішення про приватизацію, надано розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1089-р, яким було включено до переліку об`єктів, що підлягають приватизації відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 18.02.2013 року № 96 ПАТ «Одеська ТЕЦ», яке було прийнято на підставі ч. 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного майна» (чинного на час прийняття розпорядження від 07.11.2014 № 1089-р).

Ураховуючи вказану норму Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна», а також те, що в статутному капіталі ПАТ «Одеська ТЕЦ» держава, в особі Фонду державного майна України, володіє акціями в розмірі 99,989 %, господарський суд Одеської області, вирішив провадження по справі про визнання банкрутом ПАТ «Одеська ТЕЦ» - припинити.

У резолютивній частині ухвали, Господарський суд Одеської області скасував мораторій на задоволення вимог кредиторів, а заяви ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, ПАТ «Укртрансгаз», в особі філії УМГ «Прикарпатрансгаз», ПАТ «Одесагаз» про визнання поточних кредиторських вимог до ПАТ «Одеська ТЕЦ» - залишив без розгляду.

Є визнаними обставини, що в АТ "Одеська ТЕЦ" за Списком №2 працювали наступні особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_1 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 .

Переліченим особам, на підставі заяв про призначення пенсії, довідок про підтвердження наявного трудового стажу, відповідними розпорядженнями Пенсійного фонду була призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №2 (а.с.35-124).

Як зазначає позивач, відповідно до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, картки особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій АТ "Одеська ТЕЦ" має заборгованість перед ГУ ПФУ в Одеській області по фактичним витратам на виплату та доставку пільгових пенсій по вищевказаним пенсіонерам, які працювали на зазначеному підприємстві, за Списком №2 за період із 01.07.2017р. по 25.03.2019р. в сумі 923 246,88 грн.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси 02.02.2018р. у справі №522/5062/15-а, яке набрало законної сили, відмовлено и ОСОБА_1 у задоволенні вимог про наявність права отримувати пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.

Якщо узагальнити доводи апеляційної скарги, можна дійти висновку, що вони містять в собі два основних аргументи.

Так, перший аргумент - законодавча заборона Пенсійному фонду заявляти вимоги про відшкодування витрат на виплату та доставку пільгової пенсії, після введення ліквідаційної процедури підприємства, що відповідно надає підстави для висновку про відсутність у банкрута такого виду заборгованості за період з 01.07.2017 р. по 15.01.2019 р..

Другий аргумент, заборгованість яка була нарахована до і після припинення провадження у справі про банкрутство (25.01.2019 р. - 25.03.2019 р.), не підтверджена належними доказами.

Відповідаючи на доводи апеляції колегія суддів зазначає таке.

Насамперед, колегія суддів, досліджуючи питання, в якому судочинстві повинен розглядатися даний спір, звернулася до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, що викладена в рішенні від 31.10.2018 р. у справі №805/473/17 - а, в якій наголошено, що спір, який виник у справі за участю управління Пенсійного фонду України, як органу виконавчої влади і який у спірних правовідносинах безпосередньо реалізує надані законодавством владні управлінські функції з роботодавцем про стягнення витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Далі, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Пунктом 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон України № 1058-IV) передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

На момент набрання чинності Закону України № 1058-IV, питання щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" було врегульовано Законом України від 26 червня 1997 року "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР (далі - Закон № 400/97-ВР).

Відповідно до абз. 4 п.1 ст. 2 Закону № 400/97-ВР, для платників збору, визначених п.п. 1 та 2 ст. 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Абзацом 3 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 400/97-ВР встановлена ставка збору у розмірі 100 відсотків від об`єкта оподаткування, визначеного абз. 4 п. 1 ст. 2 цього Закону.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення" виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного Фонду України.

Підпунктами 2.1.1 пункту 2.1 Інструкції №21-1, яка розроблена на виконання Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Закону №400/97-ВР, встановлено, що платниками страхових внесків є страхувальники - роботодавці: підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Згідно з п. 6.4 вказаної Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", які надсилаються підприємствами до 20-го січня поточного року протягом десяти днів з новопризначених пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, що визначено п. 6.7 Інструкції.

Як зазначалося вище, вирішення даного спору, пов`язане зі знаходженням боржника, певний період часу у ліквідаційній процедурі.

Колегія суддів погоджується з доводами скаржника про застосування, для врегулювання спірних правовідносин, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", адже саме положення наведеного Закону застосовувалися господарським судом під час розгляду справи про банкрутство АТ "Одеська ТЕЦ".

Абзац 2 пункту 6.8 статті 6 Інструкції №21-1 зазначає, що у разі ліквідації підприємства без правонаступників або визнання банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, відповідно до Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", розрахунки для відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, органом Пенсійного фонду підприємству не направляються.

Скаржник, покликаючись на вказаний пункт Інструкції №21-1 та приписи Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" указує, що з моменту відкриття ліквідаційної процедури повинно припинитися, з боку Пенсійного фонду, нарахування сум щодо відшкодування фактичних витрат.

Колегія суддів вважає таке тлумачення відповідача помилковим та звертає увагу, що абзац 2 пункту 6.8 статті 6 Інструкції №21-1 забороняє Пенсійному фонду направляти на адресу підприємства, що знаходиться в стадії ліквідації, тільки розрахунки для відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Зміст Інструкції №21-1 не містить таких положень, як зупинення нарахування сум для відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Тому, позивач, весь період часу перебування відповідача в ліквідаційній процедурі, виконував зобов`язання перед пенсіонерами, своєчасно виплачуючи пенсії.

Суд апеляційної інстанції, аналізуючи доводи скаржника про відсутність у нього додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати обов`язкових платежів, у зв`язку з тим, що він перебував в процедурі ліквідації, вважає їх необґрунтованими.

На думку суду апеляційної інстанції, всі ці наслідки, про які наголошував скаржник, могли мати місце у випадку припинення підприємством своєї діяльності на підставі визнання його банкрутом, згідно із Законом «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Водночас АТ "Одеська ТЕЦ" не припинило свою діяльність і є діючим підприємством.

Відповідно до наведеної вище ухвали господарського суду Одеської області від 15.01.2019 р., у зв`язку зі закриттям провадження у справі про банкрутство був знятий мораторій на задоволення вимог кредиторів, а заяви поточних кредиторів залишені без розгляду, для надання можливості звернутися до суду в загальному порядку про стягнення боргів.

Отже, є цілком обґрунтованим, проведення ГУ ПФУ в Одеській області розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій та направлення їх на адресу відповідача.

Колегія суддів погоджується з доводами позивача, що у нього відсутня законодавча підстава для списання спірної заборгованості відповідача, оскільки не відбулася повна ліквідація платника - юридичної особи. Так, відповідно до підпункту 10.4 пункту 10

Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум платежів, закриття карток особових рахунків платників, або списання заборгованості можливо лише при повній ліквідації платника - юридичної особи, на підставі відомостей з реєстраційної картки про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи та даних картки особового рахунку.

Оцінюючи доводи скаржника, що є невірною позиція суду першої інстанції про віднесення вимог Пенсійного фонду про стягнення спірної заборгованості до кредиторських поточних вимог, а позивача до поточного кредитора, колегія суддів зазначає таке.

ГУ ПФУ в Одеській області, в цій справі, не заявляло та не надавало належних доказів набуття ним статусу, зокрема, поточного кредитора у справі про банкрутство АТ "Одеська ТЕЦ".

За таких підстав, слід вважати обґрунтованим даний довід скаржника та погодитися з тим, що ГУ ПФУ в Одеській області у справі про банкрутство не набуло статусу поточного кредитора.

Разом з тим, на переконання суду апеляційної інстанції, відсутність наведеного статусу не позбавляє Пенсійний фонд, після припинення провадження у справі про банкрутство юридичної особи, стягнути заборгованість, що виникла у зв`язку з виплатою та доставкою пільгових пенсій особам, які працювали в АТ "Одеська ТЕЦ" та покрити понесені витрати.

Колегія суддів підтримує доводи суду першої інстанції, що ГУ ПФУ в Одеській області направлялися розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, в яких містяться суми за кожний місяць нарахування по кожному пенсіонеру з урахуванням сум поштового збору. Дані обставини підтверджується повідомленнями про їх отримання від 21.03.2019 р..

До того ж, як вважає суд апеляційної інстанції, не заслуговує на довіру доводи скаржника про непідтвердження належними доказами суми заборгованості, а саме з яких сум складається сума пільгових пенсій сплачених Пенсійним фондом за спірний період.

У розрахунках фактичних витрат, складених ГУ ПФУ в Одеській області, які є в матеріалах справи, зазначені поіменно пенсіонери, яким було виплачено пенсії, суми виплачених пенсій, а також витрати на доставку пенсій, які понесені під час їх виплати.

Понад те, у розрахунках зазначені суми щомісячного нарахування по кожному пенсіонеру, а у разі зміни розміру нарахувань, Пенсійним фондом складались нові розрахунки.

Є слушними пояснення ГУ ПФУ в Одеській області, що відповідно до Інструкції №21-1, пенсіонерам, які отримують пенсію на пільгових умовах, органи Пенсійного фонду спочатку виплачують пенсію, а на підставі вже виплачених сум, формують розрахунки фактичних витрат, відтак у розрахунках фактичних витрат зазначені суми саме виплачених пенсій.

Аналізуючи довід скаржника про невмотивованість рішення суду першої інстанції, в частині зменшення суми заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, колегія суддів дійшла висновку про його необґрунтованість.

Так, в мотивувальній частині рішення суд першої інстанції указав, що сума заборгованості, яка підлягає стягненню, повинна бути зменшена на суму пенсійних виплат (18 098,37 грн.), що виплачувалася пенсіонерці ОСОБА_1 , яка за судовими рішеннями позбавлена права на отримання пільгової пенсії.

Розглядаючи доводи скаржника про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що виразилося у розгляді справи в порядку письмового провадження, попри бажання сторони брати участь у судовому засіданні, колегія суддів встановила таке.

Судом першої інстанції, в процесі розгляду справи, у підготовчому провадженні, за участі сторін, розглянути усі надані сторонами заяви по суті справи та докази.

Далі суд призначив справу до розгляду по суті.

Ураховуючи припинення в Одеському окружному адміністративному суді розгляду справ у відкритому судовому засіданні, з метою запобіганню поширення коронавірусної інфекції (COVID-19), суд першої інстанції відмовив АТ "Одеська ТЕЦ" у клопотання щодо відкладання розгляду справи, у зв`язку з бажанням бути присутнім у судовому засіданні. Мотиви такої відмови складалися з того, що сторона може скористатися можливістю брати участь у режимі відеоконференції, а також з того, що повинні бути дотримані процесуальні строки, встановлені для розгляду справи.

Колегія суддів погоджується з тим, що у сторони є право бути присутнім у судовому засіданні та захищати свої права, але, на думку суду апеляційної інстанції, наведене процесуальне порушення не призвело до неправильного вирішення справи та не є підставою для скасування судового рішення.

За наслідками апеляційного перегляду, колегія суддів встановила, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права, не допустив істотних порушень норм процесуального права і ухвалив законне й обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позову.

Дотримання судом першої інстанції наведених приписів, дають підстави, відповідно до ст. 316 КАС України, для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Розподіл судових витрат, відповідно до ст. 139 КАС України, у даній справі не здійснюється .

Керуючись статтями 308, 311, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Одеська ТЕЦ" залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Акціонерного товариства "Одеська ТЕЦ" про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 23.03.2021 року.