Справа № 280/9158/20
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАННЯ ВИИНЕСЕННЯ ДОДАТКОВОГО СУДОВОГО РІШЕННЯ

ЩОДО РОЗПОДІЛУ СУДОВИХ ВИТРАТ

19 березня 2021 року Справа № 280/9158/20

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря судового засідання Прус Я.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача про винесення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОДРЕЗЕРВ-УКРАЇНА» до Державної податкової служби України до Головного управління ДПС у Запорізькій області

про визнання протиправними і скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОДРЕЗЕРВ-УКРАЇНА» (далі ТОВ «ПРОДРЕЗЕРВ-УКРАЇНА», позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Державної податкової служби України (далі ДПС України, відповідач 1), до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі ГУ ДПС у Запорізькій області, відповідач 2), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення комісії відповідача 2, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 17.06.2020 №1645048/35672525, та зобов`язати відповідача 1 зареєструвати податкову накладну №11 від 01.05.2020 у Єдиному реєстрі податкових накладних у день її направлення, а саме 28 травня 2020 року;

визнати протиправним та скасувати рішення комісії відповідача 2, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 17.06.2020 №1645069/35672525, та зобов`язати відповідача 1 зареєструвати податкову накладну №14 від 03.05.2020 у Єдиному реєстрі податкових накладних у день її направлення, а саме 28 травня 2020 року;

визнати протиправним та скасувати рішення комісії відповідача 2, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 17.06.2020 №1645061/35672525, та зобов`язати відповідача 1 зареєструвати податкову накладну №17 від 04.05.2020 у Єдиному реєстрі податкових накладних у день її направлення, а саме 28 травня 2020 року.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19.02.2021 вищевказаний позов ТОВ «ПРОДРЕЗЕРВ-УКРАЇНА» задоволений повністю.

12 березня 2021 року представником позивача подано до суду заяву (вх. №14465) про стягнення судових витрат, в якій зазначає, що витрати позивача на правничу допомогу, надану йому Адвокатським об`єднанням в рамках цієї справи склали 25000,00 грн. При цьому, звертає увагу суду, що в даному випадку вартість правової допомоги в договорі встановлена у фіксованому розмірі. Пояснює, що на виконання п. 2.1., 2.2. Договору від 13.08.2020 №С171-ЗП , 30 жовтня 2020 року AO «ПРАВО ГАРАНТ» виставлено ТОВ «ПРОДРЕЗЕРВ-УКРАЇНА» рахунок № С171-ЗП/1, який оплачений позивачем у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 2122 від 05.03.2021, в свою чергу, на підтвердження надання послуг (повний супровід справи у суді першої інстанції) сторонами підписано Акт № С171-ЗП/1 прийому-передачі виконаних робіт від 30.10.2020. Таким чином, просить суд стягнути на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Окрім цього, позивачем надано суду клопотання від 09.03.2021 про поновлення пропущеного процесуального строку, в обґрунтування якого зазначає, що 01 березня 2021 року ним отримано рішення суду по даній справі від 19.02.2021, тобто про вищезазначене рішення позивач дізнався лише після його фактичного отримання поштою, у зв`язку з тим, що справа розглядалась без участі представника позивача.

Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Частиною 3 статті 143 КАС України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з частинами 4, 5 статті 143 КАС України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із частиною 2 статті 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Для розгляду питання щодо винесення додаткового судового рішення, судом було призначене судове засідання на 19.03.2021 о 09 год. 30 хв., про що повідомлено учасників справи.

Представник відповідача звернувся до суду із клопотанням (вх. №15852 від 18.03.2021) про залишення заяви без розгляду, у зв`язку з недодержанням процесуальних строків для звернення з даною заявою. Вважає, що посилання адвоката на факт отримання рішення 01.03.2021 безпідставним. Також зауважує про неспівмірність витрат на правничу допомогу адвоката з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. На думку відповідача, представником позивача штучно завищено розмір наданої правничої допомоги у сумі 25000,00 грн., яка складається тільки з підготовки позовної заяви по типовій (малозначній) справі, на підставі чого просить зменшити розмір відшкодування витрат на правничу допомогу по справі.

Щодо клопотання позивача про поновлення строку для подання доказів суд виходить з наступного.

Частиною 7 статті 139 КАС України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом встановлено, що 27 січня 2021 року позивач надав заяву (вх. №5023) про намір стягнути витрати на професійну правничу допомогу та зазначив, що докази їх понесення надасть до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у справі.

У відповідності до ухвали суду 21.12.2020 дана справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №943 вбачається, що копію рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.02.2021 у справі №280/9158/20 представник позивача отримав 01 березня 2021 року.

Із клопотанням про стягнення витрат на правничу допомогу позивач звернувся до суду 09 березня 2021 року (дата подання до поштового відділення), тобто в межах п`ятиденного строку, передбаченого частиною 7 статті 139 КАС України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про поновлення позивачу строку на подання доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу.

У відповідності до частини 3 статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

В даному ж випадку, враховуючи те, що розгляд даної справи здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в порядку письмового провадження), суд вважає за можливе здійснювати розгляд даної заяви позивача в порядку письмового провадження.

На підставі приписів частини 4 статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши наявні матеріали справи судом встановлено таке.

Частинами 1 та 2 статті 16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог частин 3-5 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Аналіз вищевикладених норм дає підстави вважати, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд має виходити з критерію обґрунтованих дій позивача, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та запровадження певних запобіжників від можливих зловживань з боку учасників судового процесу та осіб, які надають правничу допомогу, зокрема, неможливості стягнення необґрунтовано завищених витрат на правничу допомогу.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Але, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо однак, вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права, однак відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 7 статті 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З метою отримання професійної правничої допомоги, 13 серпня 2020 року між ТОВ «ПРОДРЕЗЕРВ-УКРАЇНА» та Адвокатським об`єднанням «Право Гарант» укладено Договір № С171-ЗП про надання правової допомоги (далі-Договір), відповідно до п. 1.1. якого в порядку та на умовах цього Договору Адвокатське об`єднання зобов`язується надати Клієнту, а Клієнт прийняти та оплачувати, Правову допомогу: визнання протиправним та скасування рішень комісії відповідача 2 від 17.06.2020 №1645048/35672525, від 17.06.2020 №1645069/35672525, від 17.06.2020 №1645061/35672525, а саме:

- підготовка позовної заяви;

- підготовка відповіді на відзив;

- представництво в суді першої інстанції;

- підготовка апеляційної скарги/відзиву на апеляційну скаргу;

- представництво у суді апеляційної інстанції.

Пунктами 2.1., 2.2. Договору визначено, що Гонорар Адвокатського об`єднання за надання правової допомоги становить 25000,00 грн. в т. ч. ПДВ за повний супровід справи до набрання судовим рішенням законної сили.

На підтвердження витрат на правничу допомогу заявником надано до суду копії: акту №С171-ЗП/1 прийому-передачі виконаних робіт за договором від 13.08.2020 № С171-ЗП про надання правової допомоги, рахунку №С171-ЗП/1 від 30.10.2020; платіжного доручення №2122 від 05.03.2021 на суму 25000,00 грн.

Надаючи оцінку вказаним доказам суд враховує, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, слід керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

На підставі системного аналізу матеріалів справи та долучених представником позивача доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 2.3 Договору від 13.08.2020 № С171-ЗП в актах приймання-передачі наданих послуг зазначається перелік, найменування та обсяг послуг, що були надані клієнту, зокрема номер судової справи, дата участі адвоката в судовому засіданні, кількість годин, що були витрачені на надання правової допомоги ( випадку надання правової допомоги, вартість, якої визначається погодинною оплатою), П.І.Б. адвоката та реквізити його свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (який безпосередньо за дорученням Адвокатського об`єднання надав клієнту правову допомогу), вартість та загальна сума наданих послуг. Акти приймання-передачі наданих послуг є підтвердженням факту надання Адвокатським об`єднанням Клієнту правової допомоги відповідно до умов цього Договору.

Однак, на думку суду, інформація, яка міститься в акті №С171-ЗП/1 прийому-передачі виконаних робіт за договором від 13.08.2020 № С171-ЗП про надання правової допомоги, зокрема перелік наданих послуг у відповідній графі «попередня оплата відповідно до п. 2.1, п. 2.2 Договору № С171-ЗП від 13.08.2020» та розмір гонорару-25000 грн., не може вважатись тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

В Постанові Верховний суду від 31.07.2019 по справі № 18/4 (2а-15605/08) у пункті 69 зазначив, що для визначення правомірності вимог про компенсацію витрат на правову допомогу суду слід обов`язково з`ясувати низку вагомих обставин: по-перше, що особа, яка надавала таку допомогу стороні, є адвокатом та надавала цю допомогу за договором, укладеним із стороною по справі; по-друге, встановити факт понесення стороною витрат на правову допомогу з дослідженням відповідних доказів таких витрат (банківських виписок з рахунку особи, що надає правову допомогу, прибуткового ордера або інших розрахункових документів); по-третє, визначити погодинну вартість наданої правової допомоги, та кількість годин роботи адвоката у справі з метою правильного обчислення граничного розміру компенсації витрат на правову допомогу.

Документальним підтвердженням здійснення витрат на правову допомогу є наявність належним чином складених первинних документів, які відображають суть господарської операції по наданню цієї допомоги та підтверджують її фактичне здійснення.

Таким чином, суд вважає, що оскільки наданий акт приймання-передачі послуг не дає суду можливість встановити точний розмір витрат на правову допомогу в частині, що стосується безпосередньо адміністративної справи №280/9158/20. Позивач не надав суду детального розрахунку (калькуляції) вартості правових послуг, обумовлених договором, документів, які визначають вартість години послуги адвоката тощо, тому акт від 30.10.2020 не може слугувати належним доказом надання правової допомоги.

При цьому, судом враховане, що у силу п. 1.1 Договору від 13.08.2020 № С171-ЗП до правової допомоги представником позивача були включені послуги, які не були пов`язані з розглядом даної справи (підготовка апеляційної скарги/відзиву на апеляційну скаргу; представництво у суді апеляційної інстанції), а тому стягнення їх вартості за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів не відповідає приписам статті 134 КАС України.

Крім того, суд вказує, що позовна заява підписана представником позивача 14.12.2020 та до суду із даним позовом позивач звернувся 15.12.2020, тобто акт приймання-передачі наданої професійної правничої (правової) допомоги від 30.10.2020 підписаний передчасно, без виконання професійної правничої (правової) допомоги.

Нормами КАС України передбачено також співмірність гонорару адвоката, тобто заявлена адвокатом ціна своїх послуг повинна відповідати складності спору та об`єму робіт, часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт.

Разом із цим, суд вважає, що позивачем не обґрунтовано витрат на правову допомогу у сумі 25000,00 грн. щодо їх співмірності, необхідності сплати такої суми.

Отже, враховуючи те, що склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, беручи до уваги положення статті 139 КАС України щодо обставин, які враховує суд при вирішенні питання про розподіл судових, зокрема, щодо обґрунтованості розміру таких витрат щодо предмета спору, їх співмірності, необхідності сплати такої суми, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви ТОВ «ПРОДРЕЗЕРВ-УКРАЇНА» про ухвалення додаткового судового рішення слід відмовити.

Відповідно частини 5 статті 252 КАС України додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Керуючись ч. 7 ст. 139, ст. ст. 140, 143, 241-243, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОДРЕЗЕРВ-УКРАЇНА» про ухвалення додаткового судового рішення у справі №280/9158/20 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Запорізький окружний адміністративний суд.

Суддя І.В. Батрак