Справа № 753/9099/20
Суддя: Мицик Ю. С.
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9099/20
провадження № 2-а/753/117/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Мицик Ю.С.

при секретарі Пугач Д.С.

за участю

позивача ОСОБА_1

інші учасники не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві рядового поліції Пітиляка Романа Володимировича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Дарницького районного суду м. Києва як адміністративного суду із позовом до інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві рядового поліції Пітиляка Романа Володимировича (далі - відповідач 1), Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач 2) про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 26.05.2020 серії ЕАМ № 2588969 за ч. 3 ст. 122 КУпАП. Позов обґрунтовано тим, що того ж дня, позивач керуючи автомобілем «Ауді», д.н.з. НОМЕР_1 рухався по вул. Велика Васильківська в напрямку від Либідської площі до центру міста, маючи намір прийняти участь у розгляді справи в якості адвоката, яка була призначена до розгляду 16.05.2020 о 10-00 год. в Окружному адміністративному суді м. Києва. На ділянці вулиці Великої Васильківської від будинку № 89 до будинку № 77 смуга для маршрутних транспортних засобів в чотирьох місцях відокремлена переривчастою лінією (дорожньої розмітки, в тому числі для здійснення повороту праворуч в арку будинку № 81 через яку можливий заїзд до будинку вказаного суду та зворотнього виїзду в напрямку буд. № 79. Перед будинком № 81 по вул. Велика Васильківська в м. Києві, позивач маючи намір повернути праворуч з метою заїзду в арку буд. № 81 у повній відповідності з п. 17.2 ПДР зробив спробу виконати такий маневр та повернути праворуч, однак водій автомобіля патрульної поліції, який рухався по смузі для маршрутних транспортних засобів пришвидшуючи рух та включивши світлові сигнали перешкодив йому у виконанні вказаного маневру, через що позивач повернувся на другу полосу руху та пришвидшившись вирішив повторно виконати поворот праворуч для заїзду між будинками № 79 та № 77, що також дозволяється п.17.2 ПДР, однак водій автомобіля патрульної поліції, рухаючись по смузі для маршрутних транспортних засобів та тримаючись неподалік заднього правового колеса керованого позивачем автомобіля повторно перешкодив здійсненні повороту праворуч, та своїми діями, в тому числі через гучномовець, вимагав здійснити зупинку. Оскільки зупинка транспортного засобу заборонена на смузі для маршрутних транспортних засобів, позивач в дозволеному місці заїхав на цю смугу руху та повернув праворуч на вул. Івана Федорова в м. Києві і в дозволеному для зупинки місці зупинив транспортний засіб, яким керував. Після зупинки позивач пояснив патрульним, що вони двічі перешкодили йому у здійсненні дозволеного повороту праворуч, хоча необхідності для них рухатись по смузі для маршрутних транспортних засобів не було, як і причину, що зумовлювала необхідність здійснення ним вказаного маневру, але внаслідок неналежної підготовки та невміння оцінити ситуацію відповідно до ПДР, на думку позивача, працівники поліції заявили, що не вірять у правдивість його пояснень і будь-який рух інших автомобілів по смузі для маршрутних транспортних засобів заборонено. Не погодившись із вказано постановою позивач звернувся з позовом до суду та просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі через відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ухвалою суду від 19.06.2020 вказаний позов було залишено без руху та встановлено позивачу час для усунення недоліків позову.

Згідно ухвали суду від 31.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

21.08.2020 від представника Департаменту патрульної поліції надійшла заява про залучення Департаменту патрульної поліції в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача та письмові пояснення на поданий позов.

Ухвалою суду від 25.08.2020 постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Департамент патрульної поліції.

Ухвалою суду від 09.12.2020, за клопотанням позивача залучено до участі у вказаній справі у якості співвідповідача - Департамент патрульної поліції та виключено його з числа третіх осіб. Роз`яснено, що відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву на позов в п`ятнадцятиденний термін з дня отримання ним даної ухвали.

31.12.2020 відповідачем Департаментом патрульної поліції подано відзив на позовну заяву, згідно якого останній заперечив проти вимог позивача, вважаючи викладені в позові твердження хибними, а позовні вимоги безпідставними й необґрунтованими, у задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі. Зокрема, відповідач вказав на правомірність винесеної постанови, так як позивач здійснював рух на смузі для руху маршрутних транспортних засобів, що позначена знаком 5.11, чим порушив п. 17.1 ПДР. Так, патрульними поліцейськими було виявлено зазначене порушення ПДР з боку водія автомобіля «Ауді», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 . Зупинивши авто, інспектор представився, пояснив причину зупинки, висунув вимогу пред`явити документи. За результатом вчиненого правопорушення, за своїм внутрішнім переконанням інспектор оцінив докази й розглянув у відповідності зі ст.ст. 278, 279 КУпАП справу про вчинення адмінправопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, за результатами чого виніс постанову, оформлену згідно ст. 283 КУпАП. Тому, оскаржувана постанова була винесена у межах повноважень інспектора, в порядку та спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин справи.

В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав в повному обсязі, з підстав, що викладені позовній заяві.

Відповідач 1 до суду не з`явися, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У визначений ухвалою строк відзив до суду не подав.

Відповідач 2 в судове засідання свого представника не направив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином

Вислухавши виступ позивача, дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис, що долучений до відзиву, надавши оцінку доказам у їх сукупності й співставленні, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що інспектором Управління патрульної поліції у м. Києві рядовим поліції Пітиляком Р.В. 26.05.2020 щодо позивача винесено постанову серії ЕАМ № 2588969, згідно якої ОСОБА_2 того дня близько 10 год. 00 хв. в м. Київ по вул. Велика Васильківська, 79, керуючи транспортним засобом, здійснив рух по смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.8, чим порушив п. 17.1 ПДР.

За вимогами ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Так, відповідно до п. 17.1 ПДР України на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП України встановлено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

У відповідності з п. 10.4 ПДР перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Згідно п. 17.2 ПДР водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

Згідно захисної позиції ОСОБА_2 , останній здійснив виїзд на смугу для руху маршрутних транспортних засобів в частині полоси, що відокремлена переривчастою лінією і в якій дозволено виконувати поворот.

Проте вказані твердження спростовуються відеозаписом на DVD диску, що долучений відповідачем 2 до відзиву та який було відтворено в судовому засіданні.

Зокрема із вказаного відеозапису вбачається, що транспортний засіб під керуванням позивача ОСОБА_2 рухався на дорозі із смугою для маршрутних транспортних ще починаючи із перехрестя вул. Великої Васильківської та вул. Евгена Коновальця, і в подальшому, лише після проїзду перехрестя вул. Великої Васильківської та вул. Лабораторної, продовжуючи рухатися дорогою із смугою для маршрутних транспортних засобів, позивач ввімкнув покажчик повороту праворуч.

Таким чином, суд вважає, що доводи позивача про відсутність належних та допустимих доказів вчинення ним адміністративного правопорушення є необґрунтованими.

В судовому засіданні позивач звернув увагу суду на те, що навпроти будинку № 79 по вул. Велика Васильківська в м. Києві він рухався у другій полосі руху, що підтверджується відеозаписом, тобто інспектором поліції невірно визначено місце нібито вчиненого правопорушення.

Водночас такі твердження не є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови, оскільки зазначення інспектором в оскаржуваній постанові неправильних даних, щодо місця вчинення правопорушення (номеру вулиці), не спростовує порушення позивачем вимог підпункту п. 17.1 ПДР України.

Така правова позиція щодо неточностей відомостей в постанові про притягнення особи до адміністративного правопорушення, уже була висловлена Верховним Судом у постановах від 28.11.2018 у справі № 537/1214/17, від 24.12.2019 у справі №459/1801/17, а тому суд не знаходить підстав для відступу від вказаних правових позицій.

Таким чином, оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, розмір штрафу відповідає вимогам санкції ч.3 ст.122 КУпАП.

За таких підстав, інспектор патрульної поліції при винесенні постанови діяв на підставі закону та в межах наданих йому повноважень, а тому його дії по винесенню оскаржуваної постанови є правомірними.

За таких обставин, оцінивши надані докази, суд вважає, що вимога позивача про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст. 122, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 9, 11, 69-86, 128, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві рядового поліції Пітиляка Романа Володимировича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23.03.2021.

СУДДЯ: МИЦИК Ю.С.