Справа № 480/618/21
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2021-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2021 року Справа № 480/618/21

Суддя Сумського окружного адміністративного суду Бондар С.О., розглянувши у спрощеному провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/618/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання рішення неправомірним та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі по тексту - ГУ ПФУ в Сумській області) в якій просить:

- визнати неправомірним рішення ГУ ПФУ в Сумській області від 09.12.2020 №86 про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання в частині зменшення його відсоткового розміру з 84% до 54% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Господарського суду Сумської області від 24.02.2020 №02-42/32/1624/20, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020, у розмірі 84% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 20.09.2016 позивачка перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області як суддя у відставці.

У зв`язку зі зміною розміру складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою з січня 2020 року та на підставі Рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/202 позивачка звернулася 24.02.2020 до відповідача із заявою про перерахування щомісячного довічного грошового утримання, додавши довідку від 24.02.2020 № 02-42/32/1624/20. Однак, відповідач перерахунку не здійснив, тому вона вимушена була звернутись до Сумського окружного адміністративного суду з відповідним позовом. Рішенням від 22 жовтня 2020 року у справі № 480/5140/20 суд визнав протиправним та скасував рішення ГУ ПФУ в Сумській області від 25.02.2020 про відмову у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та зобов`язав ГУ ПФУ в Сумській області здійснити з 19.02.2020 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки Господарського суду Сумської області від 24.02.2020 №02-42/32/1624/20. На виконання рішення суду відповідачем було здійснено перерахунок, проте відсоток грошового утримання працюючого судді для обрахування щомісячного довічного грошового утримання відповідач зменшив з 84% до 54%. На думку позивачки, ГУ ПФУ в Сумській області не мало повноважень своїм рішенням про перерахунок пенсії від 09.12.2020 №86 змінювати встановлений законом відсоток суддівської винагороди.

Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області надало суду відзив на позов, у якому зазначає, що на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.10.2020 у справі № 480/5140/20 ОСОБА_1 з 19.02.2020 проведений перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою Господарського суду Сумської області від 24.02.2020 № 02-42/32/1624/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням фактично виплачених сум. За його результатами щомісячне довічне грошове утримання судці у відставці, обчислене у розмірі 54% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. При цьому, Управлінням застосовані положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон №1402), з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020, згідно якого були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 25 розділу XII Прикінцеві та перехідних положень Закону № 1402-VIII зі змінами. Конституційний Суд України у мотивувальній частині свого рішення зазначив, що довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірними із суддівською винагородою, яку отримує діючий суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди, перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності. Запровадження згідно із положенням пункту 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини першої статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України. Таким чином, перерахунок суддям у відставці проведений з урахуванням суддівської винагороди, визначеної нормативно-правовими актами, які прийняті та набрали законної сили після набрання чинності рішення Конституційного Суду України № 2-р/2020, та обумовлюють підстави для перерахунку грошового утримання.

Ухвалою суду від 25.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є суддею у відставці та з 20.09.2016 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області.

У зв`язку зі зміною розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, 24.02.2020 позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, до якої додала, серед іншого, довідку Господарського суду Сумської області від 24.02.2020 №02-42/32/1624/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

25.02.2020 ГУ ПФУ в Сумській області було прийнято рішення, яким відмовлено позивачці у проведенні перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки від 24.02.2020 №02-42/32/1624/20, виданої Господарським судом Сумської області, з тих підстав, що неможливо визначити розмір посадового окладу, а довідка видана з порушенням вимог п.25 Прикінцевих положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Тому ОСОБА_1 змушена була звернутись до Сумського окружного адміністративного суду з відповідним позовом.

Рішенням від 22 жовтня 2020 року у справі № 480/5140/20 суд визнав протиправним та скасував рішення ГУ ПФУ в Сумській області від 25.02.2020 про відмову у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі заяви від 24.02.2020, та зобов`язав ГУ ПФУ в Сумській області здійснити позивачці, як судді у відставці, з 19.02.2020 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі заяви від 24.02.2020, з урахуванням довідки Господарського суду Сумської області від 24.02.2020 №02-42/32/1624/20 та фактично виплачених сум, виходячи зі стажу судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання 22 роки 8 місяців.

На виконання рішення суду відповідачем було прийнято рішення від 09.12.2020 №86, яким здійснено перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, проте відсоток грошового утримання працюючого судді для обрахування щомісячного довічного грошового утримання відповідач зменшив з 84% до 54%.

Вважаючи вказане рішення ГУ ПФУ в Сумській області незаконним, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 (далі по тексту - Закон №1402-VIII).

Відповідно до пункту 2 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України від 07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів", крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Згідно з частинами 1, 3, 4 ст.142 Закону №1402-VI судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до частини третьої статті 135 Закону №1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить:

1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Разом з цим, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №1402-VIII були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Так, пунктом 22 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII було визначено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 01.01.2017 отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів".

До проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" (пункт 23 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII).

Законом України від 16.10.2019 №193-IX "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування", який набрав чинності 07.11.2019, було виключено зазначені вище пункти 22, 23 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII, якими було передбачено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом; що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів".

Розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить з 1 січня 2020 року:

а) для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (пункт 24 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII).

Пунктом 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів". За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Проте, рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідних положень Закону №1402-VIII зі змінами.

Конституційний Суд України у мотивувальній частині свого рішення зазначив, що довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує діючий суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності. Запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402 різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини першої статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.

Предметом спору у даній справі є правомірність застосування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області вимог частини третьої статті 142 Закону №1402-VI, згідно якої щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

На думку позивачки, при перерахунку розміру її щомісячного довічного грошового утримання в частині визначення відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, відповідач зобов`язаний застосовувати Закон України від 07.07.2010 №2453-VI (84%), а в частині розміру посадового окладу судді, який працює на відповідній посаді, відповідач зобов`язаний застосовувати Закон України від 02.06.2016 №1402-VIII (30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року).

Тобто, позовні вимоги зводяться до зобов`язання відповідача при перерахунку довічного утримання застосувати одночасно два Закони: Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 № 2453-VI в частині визначення щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 84% суддівської винагороди, та Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VІІІ в частині визначення базового розміру окладу судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

При цьому, ОСОБА_1 фактично вимагає від ГУ ПФУ в Сумській області не застосовувати чинну норму статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VІІІ, згідно якої щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Суд вважає, що врегулювання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці одночасно двома законами є неможливим, а задоволення таких позовних вимог знову запровадить різні підходи до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, що у свою чергу, зводить нанівець висновок Конституційного Суду України, висловленого в рішенні від 18.02.2020 № 2-р/2020 про те, що запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402 різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, порушує статус суддів та суперечить положенням частини першої статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.

З урахуванням викладеного, рішення ГУ ПФУ в Сумській області від 09.12.2020 №86 про перерахунок позивачці щомісячного довічного грошового утримання в частині застосування 54% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, є правомірним та обґрунтованим.

Таким чином, у суду відсутні законні підстави для визнання неправомірним рішення ГУ ПФУ в Сумській області від 09.12.2020 №86 про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання в частині зменшення його відсоткового розміру з 84% до 54% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, та зобов`язання ГУ ПФУ в Сумській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Господарського суду Сумської області від 24.02.2020 №02-42/32/1624/20, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020, у розмірі 84% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання рішення неправомірним та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Бондар