Справа № 280/861/21
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2021-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

24 березня 2021 року Справа № 280/861/21 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., за участю секретаря судового засідання Погомій Я.І.,

представника позивача - Крутільової К.А.,

розглянув у підготовчому засіданні клопотання представника Офісу Генерального прокурора про залишення позову без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Офісу Генерального прокурора (вул. Різницька, буд. 13/15, м. Київ, 01011) про стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

01.02.2021 засобами системи «Електронний суд» до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Офісу Генерального прокурора (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

стягнути з відповідача, правонаступника Генеральної прокуратури України, на користь позивача вихідну допомогу у сумі 31592,75 грн.;

стягнути з відповідача, правонаступника Генеральної прокуратури України, на користь позивача середній заробіток за весь час затримки при звільненні по день постановлення судового рішення.

Крім того, просить розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 03.02.2021 позов був залишений без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позову.

08.02.2021 засобами системи «Електронний суд» позивач подав до суду заяву на усунення недоліків позову.

Ухвалою від 08.02.2021 у справі відкрите загальне позовне провадження, підготовче засідання призначене на 04.03.2021.

26.02.2021 від відповідача до суду надійшов відзив на позов.

01.03.2021 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

03.03.2021 від відповідача до суду надійшло клопотання про залишення позову без розгляду.

04.03.2021 від представника позивача до суду надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою від 04.03.2021 підготовче засідання було відкладене на 24.03.2021.

У підготовче засідання представник відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце підготовчого засідання, не прибув.

Підготовче засідання проведене за відсутності представника відповідача.

У підготовчому засіданні судом поставлене на обговорення клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду обґрунтоване пропуском позивачем строку звернення до суду із цим позовом.

Представник позивача заперечив проти заявленого клопотання, пославшись на норму ч. 2 ст. 233 КЗпП України, а також зазначивши, що про порушення свого права на отримання вихідної допомоги позивач дізнався саме 29.01.2021 з листа відповідача. Посилання відповідача на попередню відповідь на звернення позивача щодо виплати вихідної допомоги вважає безпідставним оскільки у попередній відповіді відповідач не послався на норму Кодексу законів про працю України, а позивач не є спеціалістом у галузі трудового права. Разом з тим, у листі від 29.01.2021 відповідач вже обґрунтовує свою позицію посилаючись на КЗпП України та Закон України «Про прокуратуру».

Розглянувши клопотання відповідача суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Судом встановлено, що наказом Генерального прокурора від 21.12.2019 №2113ц позивача було звільнено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» з посади прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі (з місцем постійної дислокації у місті Мелітополі) управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України.

Листом Генеральної прокуратури України від 24.12.2019 №1441-3153 вих-19 позивача було поінформовано про необхідність прибути до Департаменту кадрової роботи та державної служби для ознайомлення з наказом про звільнення та отримання трудової книжки.

У відповідь на зазначений лист 12.01.2020 позивач надав згоду на скерування трудової книжки засобами поштового зв`язку та копії наказу про його звільнення. Також, посилаючись на норми ст. 47 КЗпП та п. 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці, Мін`юсту і Мінсоцзахисту від 29.07.1993 №58, зазначив про обов`язок роботодавця видати працівнику належним чином оформленої трудової книжки та провести з ним розрахунок у встановлений строк. Посилаючись на норму п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП, ст. 44 КЗпП просив виплатити йому вихідну допомогу та повідомити про причини її невиплати у встановлений законом строк.

Отже, 12.01.2020 позивачу було достовірно відомо про невиплату йому вихідної допомоги про звільненні.

Листом від 10.02.2020 №06-493-20 відповідач поінформував позивача про те, що його звільнено, оскільки в день звільнення позивач не отримав трудову книжку, то йому був надісланий зазначений вище лист від 24.12.2019. Зазначено про отримання трудової книжки позивача з письмового дозволу позивача ОСОБА_2 . Також зазначено, що вихідна допомога при звільненні прокурорів на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» не передбачена Законом. Також надано копію наказу Генерального прокурора від 21.12.2019 №2113ц.

Позивачем оскаржено наказ про його звільнення до Окружного адміністративного суду міста Києва (справа №640/1833/20).

Листом від 29.01.2021 №27/3-358-вих-21 відповідач надав відповідь на запит позивача. Зазначив про відсутність правових підстав для виплати позивачу вихідної допомоги.

До твердження позивача та його представника про те, що позивача не є спеціалістом в галузі трудового права суд ставиться критично, оскільки таке твердження спростовується вищенаведеним зверненням позивача від 12.01.2020 в адресу Генеральної прокуратури України, з якого вбачається обізнаність позивача із нормами статей 44, 47 КЗпП України.

Суд зазначає, що зміст листа відповідача від 10.02.2020 №06-493-20 в частині невиплати позивачу вихідної допомоги при звільненні є чітким та зрозумілим. Крім того, в своєму листі від 12.01.2020 позивач вже зазначав про невиплату йому вихідної допомоги при звільненні.

Твердження позивача та його представника про необхідність застосування до спірних правовідносин вимог ч. 2 ст. 233 КЗпП України не відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові по справі №711/4010/13-ц від 18.03.2020, відповідно до якої вихідна допомога не належить до структури заробітної плати, тобто не є основною чи додатковою заробітною платою.

Частиною 1 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Позов поданий через систему «Електронний суд» 01.02.2021.

В даному випадку визначений в ч. 5 ст. 122 КАС України строк, як і строки визначені в ч. 2 ст. 122 КАС України (шестимісячний строк) та ст. 233 КЗпП України (тримісячний строк), станом на дату звернення позивача до суду минув і позивачем не подана заява про його поновлення та докази в обґрунтування поважності причин пропуску цього строку.

Згідно з ч. 13 ст. 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Враховуючи вищевикладені обставини суд вважає, що наявні підстави для залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 169, 171, 241, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Офісу Генерального прокурора (вул. Різницька, буд. 13/15, м. Київ, 01011) про стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви строком 5 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви можуть бути усунені шляхом подання до суду та надіслання в адресу відповідача до дати, встановленої судом, заяви про поновлення строку звернення до суду із цим позовом та доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду, а також доказів надіслання копій такої заяви відповідачу.

Копію ухвали вручити представнику позивача.

Роз`яснити позивачу, що згідно з ч.15 ст.171 КАС України якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Р.В. Кисіль