Справа № 161/3581/21
Суддя: Рудська С. М.
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/3581/21
Провадження № 2-а/161/135/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі - Чигринюк В.С.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП про визнання протиправною постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

24.02.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 3783847 від 13.02.2021 року (далі - оскаржувана постанова), складеною поліцейським батальйону № 1 роти № 1 УПП в Волинській області лейтенантом поліції Гапонюк В.М. (далі - поліцейський), його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127 КУпАП та було накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження. Вважає оскаржувану постанову незаконною, оскільки поліцейський не надав йому можливості зателефонувати до адвоката, чим порушив його право на правову допомогу. Враховуючи наведене, просить суд скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі за ч. 1 ст. 127 КУпАП відносно нього закрити.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.03.2021 року у вищевказаній справі було відкрито провадження, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання без повідомлення (виклику) сторін.

19.03.2021 року від відповідача - Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП на поштову адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. На обґрунтування своїх заперечень щодо позову відповідач зазначив, що підставою для винесення оскаржуваної постанови став наступний факт: ОСОБА_1 , 13.02.2021 року о 17:18, як пішохід, здійснив перехід проїзної частини поза пішохідним переходом по вул. В. Чорновола, 1 у м. Луцьку, чим порушив п. 4.7 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 127 КУпАП. Встановивши особу позивача та факт вчиненого ним адміністративного правопорушення, поліцейським було прийнято рішення про початок розгляду справи. Ознайомивши ОСОБА_1 з правами особи яка притягається до адміністративної відповідальності у відповідності до КУпАП та Конституції України, поліцейським було проведено повний та об`єктивний розгляд справи, факт порушення позивачем не заперечувався, крім того він був належним чином зафіксований, після чого на останнього було складено оскаржувану постанову. В свою чергу, на відеозаписі з портативного відеореєстратора поліцейського чітко зафіксовано, як працівник поліції неодноразово запитував чи ОСОБА_1 бажає перенести розгляд справи та скористатись правовою допомогою, однак останній відмовлявся, не бажав скористатись таким правом. При цьому, інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи. Санкція ч. 1 ст. 127 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином, відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, а подальший захист прав і свобод особи забезпечено в суді при оскарженні рішення суб`єкта владних повноважень. Враховуючи наведене, просить суд у задоволенні позову відмовити.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 13.02.2021 року інспектором роти № 1 батальйону № 1 УПП у Волинській області ДПП лейтенант поліції Гапонюк В.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, серії ЕАН № 3783847, про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді попередження за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КУпАП.

З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , 13.02.2021 року о 17 год. 18 хв., в м. Луцьку по вул. В. Чорновола, 1, здійснив перехід проїжджої частини поза пішохідним переходом, чим порушив вимоги п. 4.14 «г» ПДР України (а.с. 2).

Пунктом 4.14 «г» ПДР України передбачено, що пішоходам забороняється переходити проїзну частину поза пішохідним переходом, якщо є розділювальна смуга або дорога має чотири і більше смуг для руху в обох напрямках, а також у місцях, де встановлено огородження.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 КУпАП передбачена відповідальність за непокора пішоходів сигналам регулювання дорожнього руху, перехід ними проїзної частини у невстановлених місцях або безпосередньо перед транспортними засобами, що наближаються, невиконання інших правил дорожнього руху.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП визначені права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, зокрема, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, право особи на професійну правничу допомогу, знайшло своє відображення в Основному Законі, зокрема, ст. 59 Конституції України.

Згідно ч. 1 ст. 271 КУпАП, у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Як вбачається із наданого відповідачем відеозапису із нагрудного відеореєстратора інспектора роти № 1 батальйону № 1 УПП у Волинській області ДПП лейтенанта поліції Гапонюка В.М. та аудіо запису, наданого позивачем, на яких містяться фіксація з місця розгляду суб`єктом владних повноважень адміністративної справи, під час її розгляду ОСОБА_1 виявив бажання скористатись правовою допомогою, заявивши відповідне клопотання (повідомив поліцейського). Проте, інспектором не було вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, передбачене ст. 268 КУпАП у повному обсязі та фактично таке було проігнороване.

Пленум Верховного Суду України у п. 24 Постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, звернув увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

На переконання суду, в контексті наведених вище положень Конституції України та КУпАП, висновки Верховного Суду України, викладені у зазначеній постанові Пленуму, стосуються також осіб, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Відповідно до Постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду від 15.04.2020 року у справі № 524/3644/17, - ненадання особі можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги є порушенням прав особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Ідентичний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 18.02.2020 року по справі № 524/9827/16-а.

Таким чином, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про істотне порушення його прав при розгляді справи про адміністративне правопорушення, що, в свою чергу, нівелює висновки за результатами такого розгляду та є підставою для скасування оспорюваної постанови.

Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, доводи сторони відповідача щодо відмови позивача під час розгляду справи скористатись правовою допомогою чи правом на її перенесення, які викладені у відзиві на адміністративний позов, є безпідставними та такі у повній мірі спростовуються відеозаписом із нагрудного відеореєстратора інспектора роти № 1 батальйону № 1 УПП у Волинській області ДПП лейтенанта поліції Гапонюка В.М.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що інспектором роти № 1 батальйону № 1 УПП у Волинській області ДПП лейтенантом поліції Гапонюком В.М. було допущено порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 127 КУпАП в частині реалізації останнім свого конституційного права на захист, однак в його діях може вбачатися наявність складу адміністративного правопорушення за даною нормою, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, оскаржувану постанову скасувати і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу - Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 454 грн.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 в частині скасування оскаржуваної постанови судом були задоволені , то із УПП у Волинській області ДПП на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 454 грн.

На підставі ст.ст. 127, 251, 252, 280 КУпАП, керуючись ст.ст. 77, 121, 241-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП про визнання протиправною постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП лейтенанта поліції Гапонюка Вадима Миколайовича серії ЕАН № 3783847 від 13.02.2021 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді попередження.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 127 КУпАП направити до Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП на новий розгляд.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП на користь ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 22 березня 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська