Справа № 160/15461/20
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2021-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рищенко А.Ю.
за участі секретаря судового засідання Дерев`янко К.П.
представника позивача Шмельова О.В.
представника відповідача Коваленко С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Павлоград Буддеталь» про стягнення заборгованості,-
20.11.2020 Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Павлоград Буддеталь» (далі - відповідач), в якій просить:
В обґрунтування позову зазначено, що відповідач має податковий борг у розмірі 2 801 101,79 грн. Сума боргу не сплачується відповідачем добровільно, а тому підлягає примусовому стягненню.
Представник позивача в судовому засіданні, призначеному на 01.03.2021, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні, призначеному на 01.03.2021, проти задоволення позову заперечував, посилаючись на письмовий відзив, що міститься в матеріалах справи, у зв`язку з чим у задоволенні позовної заяви просив відмовити повністю.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Павлоград Буддеталь" знаходиться на обліку як платник податків у Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області.
Згідно інтегрованої картки платника податків за Товариством з обмеженою відповідальністю "Павлоград Буддеталь" обліковується податковий борг у сумі 2 801 101,79 грн., який складається з:
- основний платіж - 2 397 521,84 грн., штрафні санкції - 82 588,48 грн., пеня - 320 991,47 грн., а саме орендна плата з юридичних осіб - 1 211 276,38 грн. (в т.ч. основний платіж 878 777,84 грн., штрафні санкції - 33 484,89 грн., пеня - 299 013, 65грн.);
- по податку на додану вартість - 1 589 655,95 грн. (в т.ч. основний платіж 1 518 744,00 грн., штрафні санкції - 48 934,13 грн., пеня - 21 977,82 грн.);
- по податку на прибуток приватних підприємств - 169,46 грн. (штрафні санкції - 169,46 грн.).
Так, підставами для нарахування податкових зобов`язань ТОВ «Павлоград Буддеталь», за якими обліковується новостворений податковий борг з орендної плати, стало, зокрема, наступне:
Товариством з обмеженою відповідальністю «Павлоград Буддеталь» не сплачено податкові зобов`язання за вказаною декларацією за податкові періоди - вересень-грудень 2019 на суму 319 555,54 грн.
Товариством з обмеженою відповідальністю «Павлоград Буддеталь» не сплачено податкові зобов`язання за вказаною декларацією за податкові періоди - січень-червень 2020 на суму 479 333,40 грн.
У зв`язку з несвоєчасною сплатою узгоджених грошових зобов`язань, платнику відповідно до п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України нарахована пеня у розмірі 299 013,65 грн.
Також, позивачем проведено камеральні перевірки, про що складено акти:
Підставами для нарахування податкових зобов`язань ТОВ «Павлоград Буддеталь», за якими обліковується податковий борг з податку на додану вартість, стали, зокрема:
Крім того, в зв`язку з несвоєчасною сплатою узгоджених грошових зобов`язань, платнику відповідно до п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України нарахована пеня у розмірі 21 977,82 грн.
Позивачем проведено камеральні перевірки, про що складено акти:
- на підставі п.п. 19-1.1.1 п.19.1 ст.19, п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, ст. 76 ПК України проведено камеральну перевірку з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання з податку на додану вартість за грудень 2017 року, січень, лютий 2018 року , про що складено акт від 05.11.2019 № 8084/04-36-54-30/35984515.
Відповідно до ст. 59 ПК України, у зв`язку з несплатою до бюджету сум податкового боргу, Західно-Донбаською ОДПІ в автоматичному режимі сформовано та направлено ТОВ «Павлоград Буддеталь» податкову вимогу від 14.03.2016 року № 1068-17, яка вручена платнику 17.03.2016, про що свідчить підпис на повідомленні про поштове відправлення.
Посилаючись на наведені обставини, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.
Згідно із п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Пунктом 57.3 ст. 57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України встановлено, що суми грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання вважаються податковим боргом.
Статтею 49 ПК України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків.
Пунктом 38.1 ст. 38.ПК України встановлено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Відповідно до ст. 59 ПК України, у зв`язку з несплатою до бюджету сум податкового боргу в автоматичному режимі сформовано та надіслано рекомендованим листом на адресу відповідача податкову вимогу від 14.03.2016 № 1068-17, яка вручена платнику 17.03.2016, про що свідчить поштове повідомлення.
За таких обставин, з урахуванням вимог ст. 57 ПК України, в зв`язку з несплатою відповідачем у встановлені терміни суми грошових зобов`язань, грошові зобов`язання набули статусу податкового боргу.
Доводи відповідача про те, що підприємство не отримувало податкову вимогу, не підтверджено належними доказами та спростовується поштовим повідомленням. Крім того, отримавши додатки до даної позовної заяви до складу, яких входила копія вказаної податкової вимоги, відповідач правом на її оскарження не скористався.
Крім того, щодо доводів відповідача у відзиві на неврахування Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області платіжних доручень № 562 від 12.08.2019, № 595 від 19.08.2019, № 681 від 18.09.2019, № 690 від 18.09.2019, № 1166 від 16.10.2020, № 1089 від 26.08.2020 та № 1099 від 31.08.2020, якими сплачені обов`язкові платежі до бюджету за оренду земельної ділянки, та платіжних доручень № 397 від 19.05.2020, № 1240 від 19.11.2020 та № 1294 від 30.11.2020, якими сплачені суми податку на додану вартість, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, абз. 1 п. 87.9 ст. 87 ПК України передбачено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.
Згідно з абз. 2 п. 87.9 ст. 87 ПК України спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Верховний Суд у постанові від 26.03.2019 у справі № 810/315/17 зазначив, що аналіз положень пункту 87.9 статті 87 ПК України свідчить про те, що зарахування сплачених платником коштів в рахунок погашення податкового боргу, всупереч напряму сплати, визначеного платником податків, прямо передбачено нормами чинного податкового законодавства України.
Також Верховний Суд у зазначеній постанові вказав про правомірність дій податкового органу щодо зарахування сплачених платником податку грошових коштів в якості оплати поточних податкових зобов`язань, на погашення податкового боргу минулих податкових періодів.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, кошти сплачені ТОВ «Павлоград Буддеталь» в подальшому зараховувались в рахунок погашення податкового боргу згідно черговості його виникнення відповідно до п. 87.9 ст. 87 ПК Кодексу, а отже доводи відповідача щодо неврахування контролюючим органом платіжних доручень, якими були сплачені податкові зобов`язання за оренду земельної ділянки та з податку на додану вартість, не приймаються судом до уваги з мотивів їх безпідставності.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Суд враховує, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, приймаючи до уваги, що податкові зобов`язання відповідачем були узгоджені, доказів добровільного погашення сум узгодженого податкового боргу відповідачем не надано, як доказів оскарження вимоги та податкових повідомлень-рішень, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог шляхом стягнення з рахунків відповідача в обслуговуючих банках суми податкового боргу у розмірі 2 801 101,79 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.
Керуючись ст. ст. 241-246 КАС України, суд,-
Адміністративний позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Павлоград Буддеталь» про стягнення заборгованості задовольнити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Павлоград Буддеталь» податковий борг у сумі 2 801 101,79 грн. на користь держави шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, що обслуговують такого платника податків.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення суду складений 10 березня 2021 року.

Суддя А. Ю. Рищенко