Справа № 420/6423/20
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2021-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/6423/20
Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді доповідачаКравця О.О.
судді Зуєвої Л.Є.
судді Коваля М.П.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року по справі № 420/6423/20, прийнятого у порядку письмового провадження у складі судді Юхтенко Л.Р. за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Таміра Торг» до Державної податкової служби України та Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,,-

ВСТАНОВИВ:

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ І РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ:

16 липня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Таміра Торг» звернулось до суду з позовом до Державної податкової служби України та Головного управління ДПС в Одеській області, в якому просило:

визнати протиправними дії Головного управління ДПС в Одеській щодо зупинення реєстрації податкових накладних;

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 1565179/42558036; № 1565178/42558036; №1565181/42558036; № 1565180/42558036 від 14.05.2020 року та № 1575652/42558036 від 21.05.2020 року;

зобов`язати Держану податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 296 від 20.11.2019 року, № 417 від 26.11.2019 року, № 319 від 20.11.2019 року, № 443 від 28.11.2019 року, № 5 від 04.12.2019 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 1565179/42558036 від 14.05.2020 року про відмову в реєстрації ПН № 296 від 20.11.2019 року, № 1565178/42558036 від 14.05.2020 року про відмову в реєстрації ПН № 417 від 26.11.2020 року, №1565181/42558036 від 14.05.2020 року про відмову в реєстрації ПН № 319 від 20.11.2019 року, № 1565180/42558036 від 14.05.2020 року про відмову в реєстрації ПН № 443 від 28.11.2019 року, № 1575652/42558036 від 21.05.2020 року про відмову в реєстрації ПН № 5 від 04.12.2019 року.

Зобов`язано Держану податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 296 від 20.11.2019 року, № 417 від 26.11.2019 року, № 319 від 20.11.2019 року, № 443 від 28.11.2019 року, № 5 від 04.12.2019 року, подані Товариством з обмеженою відповідальністю «Таміра Торг».

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

II. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ , УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ АПЕЛЯНТА ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ АПЕЛЯЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Не погоджуючись з рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року, Головне управління ДПС в Одеській області, подала апеляційну скаргу, в якій вважає, що судом 1-ї інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права та просив його скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги Головне управління ДПС в Одеській області, обгрунтовує тим, що позивачем не надано разом із повідомленнями всіх необхідних для реєстрації податкових накладних документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів /послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності типових форм та галузевої специфіки, накладних.

III. ПРОЦЕДУРА АПЕЛЯЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 січня 2021 року призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав:

IV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Судами 1-ої інстанції та апеляційної інстанції було встановлено, що ТОВ «Таміра Торг» зареєстровано у 2018 році як юридична особа, основним видом діяльності позивача є: оптова торгівля іншими товарами господарського призначення, а саме: продуктів харчування арахіс, фініки, цукати, мигдаль, родзинки, рис та інше, для реалізації на території України.

З матеріалів справи вбачається, що 10.10.2019 року між ТОВ «Таміра Торг» (Постачальник) та ТОВ «Гведеон» (Покупець) укладено договір поставки № 1010/19-1 (а/с 179-181, Т.1).

20.11.2019 року на виконання умов вказаного договору, позивачем було реалізовано на користь ТОВ «Гведеон» товар: фініки сушені, Іран, у кількості 1000 кг, вартістю 34 110, 00 грн. (без ПДВ), про що були складені такі первинні документи: рахунок на оплату № Р5886 від 20.11.2019 року (а/с 24, Т.1), видаткова накладна № 5886 від 20.11.2019 року (а/с 25, Т.1), товарно-транспортна накладна № Р5886 від 20.11.2019 року (а/с 26-27, Т.1) та отримано від покупця довіреність на отримання товарно-матеріальних цінностей № 294 від 20.11.2019 року (а/с 28, Т.1).

ТОВ «Таміра Торг» було складено на користь ТОВ «Гведеон» податкову накладну № 296 від 20.11.2019 року та направлено 17.12.2019 року для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджено квитанцією № 1 (а/с 29-30, Т.1). Однак, реєстрація вказаної податкової накладної була зупинена, оскільки ПН/РК відповідає вимогам п. 1.6. п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку».

ТОВ «Таміра Торг» надані повідомлення з додатками від 08.05.2020 року щодо подачі документів, які підтверджують реальність господарської операції (а/с 31-78, Т.1); документи щодо придбання товару вантажно-митна декларація від № UA 500060/2019/034136 від 24.10.2019 року, інвойс № 1810 від 18.10.2019 року, сертифікати якості та відповідності продукції, контракт купівлі-продажу товару № LPT від 12.04.2019 року; документи щодо спроможності ТОВ «Таміра Торг» здійснювати господарську діяльність, договір оренди нежитлового приміщення № 0105/19 від 01.05.2019 року (оренда складського приміщення), договір № 304б/10/18 від 17.10.2018 року (оренда офісу в бізнес-центрі).

26.11.2019 року на виконання умов договору від 10.10.2019 № 1010/19-1 на користь ТОВ «Гведеон» (Покупець) поставило товар: інжир сушений, Туреччина, 5 кг, у кількості 100 кг, вартістю 8542 грн. (без ПДВ); інжир сушений Туреччина, 2,5 кг, у кількості 150 кг, вартістю 11 437, 50 грн. (без ПДВ), ядра абрикосу неподроблені в необроблені, Туреччина, 25 кг, у кількості 50 кг, вартістю 3875 грн. (без ПДВ), курага, у кількості 200 кг, вартістю 15 000 грн. (без ПДВ), мак (насіння), у кількості 100 кг, вартістю 7625 грн. (без ПДВ), мигдаль, сирий, очищений, США, 22, 68 кг у кількості 294, 84 кг, вартістю 54 421, 57 грн. (без ПДВ), плоди винограду сушеного, Іран, у кількості 500 кг, вартістю 20 835 грн. (без ПДВ), плоди винограду сушеного, Чілі, у кількості 100 кг, вартістю 11042 грн. (без ПДВ), фініки сушені, кількістю 30 кг, вартістю 1 374, 90 грн. (без ПДВ), фініки сушені, 10 кг, у кількості 600 кг, вартістю 16 602 грн. (без ПДВ), ананаси сушені (цукати), Таїланд, 5 кг, у кількості 60 кг, вартістю 4 750, 20 грн. (без ПДВ), манго сушений (цукати), Таїланд, 20 кг, у кількості 60 кг, вартістю 6940, 20 грн. (без ПДВ). Загальна сума реалізованого товару 162 445 37 грн. (без ПДВ).

Про реалізацію вказаного товару позивачем складені такі первинні документи: рахунок на оплату № 6034 від 26.11.2019 року (а/с 83, Т.1), видаткова накладна № 6034 від 26.11.2019 року (а/с 84, Т.1), товарно-транспортна накладна №Р6034 від 26.11.2019 року (а/с 85-86, Т.1) та отримано від покупця довіреність на отримання товарно-матеріальних цінностей № 293 від 26.11.2019 року (а/с 87, Т.1).

Також позивачем складено податкову накладну № 417 від 26.11.2019 року, яку надіслано на реєстрацію в ЄРПН, реєстрація якої була зупинена (а/с 88-89, Т.1).

Для реєстрації податкової накладної позивачем направлено до контролюючого органу пакет документів на підтвердження реалізації товару, придбання товару та документів на підтвердження спроможності здійснювати господарську операцію (а/с 90-177, Т.1).

28.08.2019 року між ТОВ «Таміра Торг» (Постачальник) та ТОВ «Натс Трейд» (Покупець) укладено договір поставки № 2808/19-1, предметом якого є постачання товару на умовах самовивозу зі складу Постачальника (а/с 241-243, Т.1).

На виконання цього договору позивачем реалізовано на користь ТОВ «Натс Трейд»: ядра горіха «фундук», горіхи лісові очищені, свіжі, Грузія, у кількості 120 кг, вартістю 31 299, 60 грн. (без ПДВ); ядра горіха «фундук», горіхи лісові очищені, свіжі, Грузія, у кількості 120 кг, вартістю 35600, 40 грн. (без ПДВ). Загальна сума реалізованого товару складає 66 900 грн. (без ПДВ), про що складені такі первинні документи: рахунок на оплату № 5896 від 20.11.2019 року (а/с 187, Т.1), видаткова накладна № 5896 від 20.11.2019 року (а/с 188, Т.1), товарно-транспортна накладна №Р5896 від 20.11.2019 року (а/с 189-190, Т.1) та отримано від покупця довіреність на отримання товарно-матеріальних цінностей № 8 від 20.11.2019 року (а/с 191, Т.1).

Також позивачем складено податкову накладну № 319 від 20.11.2019 року, яку надіслано на реєстрацію в ЄРПН, реєстрація якої була зупинена (а/с 192-193, Т.1).

Для реєстрації податкової накладної позивачем направлено до контролюючого органу пакет документів на підтвердження реалізації товару, придбання товару та документів на підтвердження спроможності здійснювати господарську операцію (а/с 194-239, Т.1).

01.04.2019 року між ТОВ «Таміра Торг» та ТОВ «Импекс Л» укладено договір поставки № 0104/19-55 (а/с 52-54, Т.2), на виконання якого позивач поставив на користь ТОВ «Импекс Л» такий товар: мигдаль обсмажений, очищений від шкарлупи та шкірки, різаний, США, 10 кг, у кількості 100 кг, вартістю 22 136 грн. (без ПДВ).

На підтвердження реалізації вказаного товару складені такі первинні документи: рахунок на оплату № 6106 від 28.11.2019 року (а/с 246, Т.1), видаткова накладна № 6106 від 28.11.2019 року (а/с 247, Т.1), товарно-транспортна накладна №Р6106 від 28.11.2019 року (а/с 248-249, Т.1) та отримано від покупця довіреність на отримання товарно-матеріальних цінностей № 244 від 28.11.2019 року (а/с 250, Т.1).

Також позивачем складено податкову накладну № 443 від 28.11.2019 року, яку надіслано на реєстрацію в ЄРПН, реєстрація якої була зупинена (а/с 1-2, Т.2).

Для реєстрації податкової накладної позивачем направлено до контролюючого органу пакет документів на підтвердження реалізації товару, придбання товару та документів на підтвердження спроможності здійснювати господарську операцію (а/с 3-50, Т.2).

04.04.2019 року між ТОВ «Таміра Торг» та ТОВ «Топнат» укладено договір поставки № 0404/19-1 (а/с 119-121, Т.2), на підставі якого позивач поставив на користь ТОВ «Топнат» такий товар: арахіс (земляні горішки) 35/39, сирі, лущений, неподріблений, очищений від шкірки, Китай, 25 кг, у кількості 500 кг, вартістю 20 375, 00 грн. (без ПДВ); диня сушена, Узбекистан, 13 кг, у кількості 40 кг, вартістю 5 233, 20 грн. (без ПДВ).

Загальна сума реалізованого товару складає 25 608, 20 грн., на реалізацію яких складені такі первинні документи: рахунок на оплату№ 6243 від 04.12.2019 року (а/с 57, Т.2), видаткова накладна № 6243 від 04.12.2019 року (а/с 58, Т.2), товарно-транспортна накладна №Р6243 від 04.12.2019 року (а/с 59-60, Т.2) та отримано від покупця довіреність на отримання товарно-матеріальних цінностей № 0412 від 04.12.2019 року (а/с 61, Т.2).

Також позивачем складено податкову накладну № 5 від 04.12.2019 року, яку надіслано на реєстрацію в ЄРПН, реєстрація якої була зупинена (а/с 62-63, Т.2).

Для реєстрації податкової накладної позивачем направлено до контролюючого органу пакет документів на підтвердження реалізації товару, придбання товару та документів на підтвердження спроможності здійснювати господарську операцію (а/с 64-117, Т.2).

За результатами розгляду вказаних повідомлень та доданих до них документів, контролюючим органом були прийняті рішення про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав не надання платником податку копій документів первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання, транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг), з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних, а саме:

№ 1565179/42558036 від 14.05.2020 року про відмову в реєстрації ПН № 296 від 20.11.2019 року;

№ 1565178/42558036 від 14.05.2020 року про відмову в реєстрації ПН № 417 від 26.11.2020 року;

№1565181/42558036 від 14.05.2020 року про відмову в реєстрації ПН № 319 від 20.11.2019 року;

№ 1565180/42558036 від 14.05.2020 року про відмову в реєстрації ПН № 443 від 28.11.2019 року.

№ 1575652/42558036 від 21.05.2020 року про відмову в реєстрації ПН № 5 від 04.12.2019 року.

14.05.2020р. та 21.05.2020 р. ТОВ «Таміра Торг» подані скарги на вказані рішення, проте вони були залишені без розгляду з підстави розміщення ключу електронного підпису на незахищеному носії інформації (а/с 123-132, Т.2).

V. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ та ОЦІНКА СУДУ.

Ст.8 Конституції України, визначає, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Ч.1 ст. 9 Конституції України встановлює, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно ч. 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Усі громадяни щорічно подають до податкових інспекцій за місцем проживання декларації про свій майновий стан та доходи за минулий рік у порядку, встановленому законом.

Відповідно до п.п. 4.1.4. п.4.1. ст. 4 ПК України (в редакції, діючої на момент прийняття рішення податковим органом), основним принципом податкового законодавства є презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу

Відповідно до п.56.21 ст.56 ПК України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акту , виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Згідно з п. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України (далі ПК України) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відповідно до п. 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 р. № 1246(далі - Порядок № 1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з п. 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, у тому числі, наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.

01.01.2018 р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році", яким п. 201.16 ст. 201 ПК України викладено в новій редакції, за якою: "Реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України".

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.06.2019 по справі № 826/12108/18, визнані протиправними та нечинними п. 10, п. 20, п. 21 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N 117 від 21 лютого 2018 р. "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних".

Постановою Верховного Суду від 10.03.2020 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.06.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2019 у справі № 826/12108/18 залишені без змін та поновлена дія рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.06.2019 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2019 у справі №826/12108/18).

Податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється (п. 5, 6 Порядку № 117).

Відповідно до пункту 10 Порядку № 117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики.

ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Згідно з пунктом 13 Порядку № 117 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування ЄРПН.

Пунктом 14 Порядку № 117 визначено, що перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, включає в себе:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Згідно з пунктом 15 Порядку № 117 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку (пункт 16 Порядку № 117).

Відповідно до пункту 18 Порядку № 117письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС) (пункт 19 Порядку № 117).

Відповідно до пункту 20 Порядку № 117 зазначені комісії приймають рішення про:

реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН;

відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

Згідно з пунктом 21 Порядку № 117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Пунктом 22 Порядку № 117 визначено, що рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН за формою згідно з додатком 2 підлягає реєстрації в окремому ЄРПН, реєстрація яких зупинена. Відповідне рішення набирає чинності після реєстрації його в такому реєстрі.

Згідно з пунктом 23 Порядку № 117 комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 15 цього Порядку:

щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у ЄРПН, з урахуванням поданої податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в ЄРПН, менше 30 млн. гривень, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яке реєструється в окремому ЄРПН, реєстрація яких зупинена, та надсилається платнику податку у порядку, встановленому статтею 42 Кодексу;

щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у ЄРПН, з урахуванням поданої податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в ЄРПН, більше 30 млн. гривень включно, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яке попередньо реєструється в окремому ЄРПН, реєстрація яких зупинена, та надсилається до комісії центрального рівня.

Відповідно до ст.8 Конституції України, ст.6 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року ,суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (надалі - Конвенція) , була ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97, та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції , кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції , кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які, на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Отже, вищевказана норма гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і в оцінці дотримання "справедливого балансу" в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за яких майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.

Першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету "в інтересах суспільства". Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено "справедливий баланс" між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі "Колишній Король Греції та інші проти Греції" (Former King of Greece and Others v. Greece) [ВП], заява № 25701/94, пп. 79 та 82, ЄСПЛ 2000-XII).

Тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, в який тлумачиться і застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики Суду (див. рішення у справі "Скордіно проти Італії"(Scordino v. Italy) (№ 1) [ВП], № 36813/97, пункти 190 та 191, ECHR 2006-V та п.52 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Щокін проти України" (заяви №№ 23759/03 та 37943/06), від 14 жовтня 2010року, яке набуло статусу остаточного 14 січня 2011року ).

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), п. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pincv. The Czec hRepublic), заява № 36548/97, п. 58, ECHR 2002-VIII). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pinc v. The Czech Republic), п. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії" (Trgov. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року, також Рішення у справі "Рисовський проти України" (Rysovskyy v. Ukraine) від 20 жовтня 2011 року, заява № 29979/04, п.71).

Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення ЄСПЛ у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Право на виконання рішень, винесених судом, є невід`ємною частиною «права на суд» (Hornsby v. Greece (Горнсбі проти Греції), § 40; Scordino v. Italy (Скордіно проти Італії) (no. 1) [ВП], § 196). У іншому випадку, положення статті 6 § 1 будуть позбавлені ефекту корисної дії (Burdov v. Russia (Бурдов проти Росії), §§ 34 і 37).

Ефективний захист сторони у справі, а отже і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (Hornsby v. Greece (Горнсбі проти Греції), § 41; Kyrtatos v. Greece (Кіртатос проти Греції), §§ 31-32).

Хоча, за деяких обставин виконання рішення може бути відкладено, відкладання рішення не повинно порушувати право сторони на виконання рішення (Burdov v. Russia (Бурдов проти Росії), §§ 35-37).

У цьому розумінні виконання рішення повинно бути повним та вичерпним, а не частковим (Matheus v. France (Матецс проти Франції), § 58; SabinPopescu v. Romania (Sabin Popescu проти Франції), §§ 68-76), і рішення не може не виконуватись, бути позбавлено юридичної сили, або незаконно відкладено (Immobiliare Saffi v. Italy (Іммобільяре Саффі проти Італії) [ВП], § 74).

Згідно ст.13 Конвенції , кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Стаття 13 Конвенції ( 995_004 ) прямо виражає обов`язок держави, передбачений статтею 1 Конвенції, захищати права людини передусім у межах своєї власної правової системи. Таким чином, ця стаття вимагає від держав національного засобу юридичного захисту, який би забезпечував вирішення по суті поданої за Конвенцією "небезпідставної скарги", та надання відповідного відшкодування (див. справу "Кудла проти Польщі" (Kudla v. Poland) [GC], N 30210/96, п. 152, ECHR 2000-XI).

Зміст зобов`язань Договірних держав за статтею 13 Конвенції ( 995_004 ) залежить від характеру поданої заявником скарги; "ефективність" "засобу юридичного захисту" у значенні цієї статті не залежить від визначеності сприятливого для заявника результату. Водночас засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (див. згадане вище рішення у справі Кудли, пп. 157-158; та рішення у справі "Вассерман проти Росії" (N 2) (Wasserman v. Russia) (no. 2), N 21071/05, п. 45, від 10 квітня 2008 року).

У справах про невиконання судових рішень будь-який засіб юридичного захисту, який дозволяє запобігти порушенню шляхом забезпечення вчасного виконання рішення, є в принципі найціннішим. Однак, якщо судове рішення винесене проти держави і на користь фізичної особи, від такої особи в принципі не слід вимагати використання таких засобів: тягар виконання такого рішення покладається головним чином на органи влади, яким слід використати всі засоби, передбачені в національній правовій системі, щоб прискорити процес виконання рішення і не допустити таким чином порушення Конвенції ( 995_004 ) ( див.п.63-65 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява № 40450/04), яке набуло статусу остаточного від 15 січня 2010 року).

(1) Оцінка аргументів учасників справи і висновку суду першої інстанції

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.1-2 ст.308 КАС України , в редакції Закону на момент вчинення процесуальної дії).

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України (в цьому випадку й далі - у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду і розгляду справи), встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі визначений п.14 Порядку №117.

Вказаний перелік документів включає в себе:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Як встановлено судом 1-ої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивачем відповідно до вимог Порядку № 117 надіслані на адресу відповідача копії документів до господарській операції, по який виписані податкові накладні:

№ 296 від 20.11.2019 року та № 417 від 26.11.2019 року

копія вантажно-митної декларації №UA500060/2019/034136 від 24.10.2019 р. з додатками на 7 арк. копія інвойсу №1810 від 18.10.2019 р.; копія специфікації №1810 від 18.10.2019 р. до Контракту №LPT від 12.04.2019 р.; копія Контракту №LPT купівлі-продажу товару від 12.04.2019 р. з контрагентом-нерезидентом фірмою «LANA LIMITED» (Дубай, ОАЕ) з додатками (а/с 133-147, Т.2);

копія вантажно-митної декларації №UA500060/2019/034726 від 29.10.2019 р. з додатками на 10 арк. копія інвойсу №2110-6 від 21.10.2019 р.; копія специфікації №2110-6 від 21.10.2019 р. до Контракту №TM-TS/0503 від 05.03.2019р.; копія Контракту №TM-TS/0503 купівлі-продажу товару від 05.03.2019 р. з контрагентом- нерезидентом фірмою TESCO EXPORT IMPORT COMPANY LIMITED (Дубай, ОАЕ) з додатками; копія вантажно-митної декларації №UA500060/2019/035050 від 30.10.2019 р. з додатками; копія інвойсу №KFG059 від 23.10.2019 р.; копія Контракту №TA-KAF купівлі-продажу товару від 26.09.2019 р. з контрагентом-нерезидентом фірмою «KAF GIDA.SAN.VE TIC.LTD.STI» (Турецька Республіка); копія вантажно-митної декларації №UA500060/2019/017210 від 11.06.2019 р. з додатками на 6 арк. копія інвойсу №300501 від 30.05.2019 р.; копія специфікації №300501 від 30.05.2019 р. до Контракту №TM-TS/0503 від 05.03.2019 р.; копія вантажно-митної декларації №UA500060/2019/027825 від 09.09.2019 р.; копія інвойсу №004783 від 02.09.2019 р.; копія специфікації №004783 від 02.09.2019 р. до Контракту №TRE2019 від 09.08.2019р.; копія Контракту №TRE2019 купівлі-продажу товару від 09.08.2019 р. з контрагентом-нерезидентом фірмою ERKAN YILMAZ (Турецька Республіка); копія вантажно-митної декларації №UA500060/2019/031406 від 06.10.2019 р. з додатками; копія інвойсу №0210 від 02.10.2019 р.; копія специфікації №0210 від 02.10.2019р. до Контракту № TM-TS/0503 від 05.03.2019р.; копія вантажно-митної декларації №UA500060/2019/036487 від 08.11.2019 р. з додатками; копія інвойсу №0511 від 05.11.2019 р.; копія специфікації №0511 від 05.11.2019 р. до Контракту №LPT від 12.04.2019 р.; копія вантажно-митної декларації № UA500060/2019/024799 від 12.08.2019 р. з додатками; копія інвойсу №510 від 25.07.2019 р.; копія специфікації №510 від 25.07.2019 р. до Контракту №TZ2019 від 17.01.2019 р.; копія Контракту №TZ2019 купівлі-продажу товару від 17.01.2019 р. з контрагентом-нерезидентом фірмою ROSEMARY GIDA.DIS TIC.LTD.STI (Турецька Республіка) з додатками; копія вантажно-митної декларації №UA500060/2019/034879 від 29.10.2019 р. з додатками; копія інвойсу №2410 від 24.10.2019 р.; копія специфікації №2410 від 24.10.2019 р. до Контракту №LPT від 12.04.2019 р.; копія вантажно-митної декларації №UA500060/2019/034081 від 24.10.2019 р. з додатками; копія інвойсу №649 від 04.10.2019р.; копія специфікації №649 від 04.10.2019 р. до Контракту №TZ2019 від 17.01.2019 р.; копія вантажно-митної декларації №UA500060/2019/030600 від 01.10.2019 р. з додатками; копія інвойсу №2009/19 від 20.09.2019 р.; копія специфікації №2009/19 від 20.09.2019 р. до Контракту № TM-TS/0503 від 05.03.2019 р. (а/с 148-250, Т.2, 1-24, Т.3); копія Акта взаєморозрахунків з ТОВ «ГВЕДЕОН» (а/с 87, Т.3); копія виписки по рахунку за період: з 01.01.2019 р. до 31.03.2020 р. стосовно здійснення оплати Товару Покупцем - ТОВ «ГВЕДЕОН» (а/с 106-107, Т.3);

№ 319 від 20.11.2019 року

копія вантажно-митної декларації №UA500060/2019/026666 від 29.08.2019 р. з додатками; копія інвойсу №2019-05 від 20.08.2019 р.; копія специфікації №2019-05 від 20.08.2019 р. до Контракту №TMAV1 від 05.08.2019р.; копія Контракту №TMAV1 купівлі-продажу товару від 05.08.2019 р. з контрагентом-нерезидентом фірмою LTD «AVELANO» (Грузія); копія вантажно-митної декларації №UA500060/2019/027864 від 10.09.2019 р. з додатками; копія інвойсу №03 від 05.09.2019 р.; копія специфікації №03 від 05.09.2019 р. до Контракту №TMAV1 05.08.2019 р. (а/с 25-44, Т.3); копія Акта взаєморозрахунків з ТОВ «НАТС ТРЕЙД» (а/с 88, Т.3) копія виписки по рахунку за період: з 01.01.2019 р. до 31.03.2020 р. стосовно здійснення оплати Товару Покупцем - TOB «НАТС ТРЕЙД» (а/с 108, Т.3);

№ 443 від 28.11.2019 року,

копія вантажно-митної декларації №UA500060/2019/031337 від 05.10.2019 р. з додатками; копія інвойсу №25092 від 25.10.2019 р.; копія специфікації №25092 від 25.10.2019 р. до Контракту №LPT від 12.04.2019 р. (а/с 45-56, Т.3); копія Акта взаєморозрахунків з ТОВ «ИМПЕКС Л» (а/с 89-90, Т.3); копія виписки по рахунку за період: з 01.01.2019 р. до 31.03.2020 р. стосовно здійснення оплати Товару Покупцем - ТОВ «ИМПЕКС Л» (а/с 109-113, Т.3);

№ 5 від 04.12.2019 року, а саме:

копія вантажно-митної декларації №UA500060/2019/039199 від 27.11.2019 р. з додатками; копія інвойсу №805 від 26.11.2019 р.; копія специфікації №805 від 26.11.2019 р. до Контракту №TZ2019 від 17.01.2019 р.; копія вантажно-митної декларації №UA500060/2019/037620 від 18.11.2019 р. з додатками; копія специфікації №24/N від 07.11.2019 р. до Контракту №ЕХР-19/1 від 22.08.2019 р.; копія Контракту №ЕХР-19/1 купівлі-продажу товару від 22.08.2019 р. з контрагентом-нерезидентом фірмою LTD «BUNYODKOR TOMORQA XIZMAT» (Республіка Узбекистан)(а/с 57-86); копія Акта взаєморозрахунків з ТОВ «ТОПНАТ» (а/с 91-95, Т.3); копія виписки по рахунку за період: з 01.10.2019 р. до 31.03.2020 р. стосовно здійснення оплати Товару Покупцем - ТОВ «ТОПНАТ» (а/с 114-117, Т.3).

Апеляційний суд вважає, що були відсутні правові підстави для висновків відповідача про відмову у реєстрації в ЄРПН податкових накладних № 296 від 20.11.2019 року, № 417 від 26.11.2019 року, № 319 від 20.11.2019 року, № 443 від 28.11.2019 року, № 5 від 04.12.2019 року, у зв`язку із відсутністю копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт/послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних .

Апеляційний суд враховує, що пункти 10, 20, 21 Порядку №117 були оскаржені у судовому порядку в рамках адміністративної справи №826/12108/18, по якій рішенням окружного адміністративного суду міста Києва від 05.06.2019 року вказані пункти Порядку №117 визнані протиправними та нечинними.

Дане судове рішення було залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2019 року та постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10.03.2020 року.

Виходячи з положень ч.5 ст.242 КАС України, апеляційний суд враховує наступні висновки Верховного Суду по справі №826/12108/18, а саме , що одним з процедурних порушень прийняття спірного регуляторного акту, що встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, є порушення порядку оприлюднення Кабінетом Міністрів України проекту Постанови №117, який встановлений статтею 9 Закону №1160-IV, має на меті одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань та забезпечує дотримання принципу прозорості та врахування громадської думки.

Проект Постанови №117 був оприлюднений 16.02.2018 року, а через п`ять днів, 21.02.2018 року Кабінетом Міністрів України було прийнято цю Постанову. В той час як нормою статті 9 Закону №1160-IV передбачено, що строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань приймаються зауваження та пропозиції, встановлюється розробником проекту регуляторного акту і не може бути меншим ніж один місяць та більшим ніж три місяці з дня оприлюднення проекту регуляторного акту та відповідного аналізу регуляторного впливу.

Кабінет Міністрів України не дотримався вимог імперативної норми Закону №1160-IV в частині прийняття регуляторного акту щонайменше через один місяць від дати оприлюднення проекту цього акту.

Постанова №117 дійсно не визначає конкретних критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, або підстав для зупинення реєстрації податкової накладної, як то передбачено пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, натомість, на підставі пункту 10 цього Порядку зобов`язано Державну фіскальну службу України визначити відповідні критерії та погодити їх з Міністерством фінансів України.

Верховний суд визнав, що позовні вимоги щодо протиправності пунктів 20, 21 Порядку №117 є обґрунтованими з підстав порушення відповідачем процедури прийняття спірного регуляторного акту та компетенції його прийняття всупереч положень пункту 20.2 статті 20 Податкового кодексу України, за якою центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, яким є Міністерство фінансів України.

Верховний Суд визнав, що нормою пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України Кабінету Міністрів України надано право визначати виключно порядок та підстави зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування до неї в ЄРПН, у той час як спірною постановою врегульовані питання як зупинення, так і відмови у такій реєстрації, що доводить факт прийняття відповідачем постанови за відсутності повноважень в частині відмови у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування до неї в ЄРПН.

Оскільки спірні рішення ДФС України про відмову в реєстрації податкових накладних прийняті за формою згідно з додатком 2 до Порядку №117, тобто саме з підстав, які визначені пунктом 21 цього Порядку, апеляційний суд вважає таке рішення неправомірним також і з урахуванням неправомірності пункту 21 цього Порядку №117, що встановлено судовими рішеннями по справі №826/12108/18.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункти перший та шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 04.12.2018 року по справі № 821/1173/17 та від 18.02.2020 року по справі № №360/1776/19.

Загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акту правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства.

Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція вказана у постанові Верховного Суду від 18.02.2020 року по справі № №360/1776/19

Апеляційний суд, враховуючи принципи верховенства права, належного врядування, презумпції правомірності дій платника податків , практику ЄСПЛ , як джерело права, правові позиції Верховного суду, вважає обґрунтованим висновок суду 1-ої інстанції, щодо наявності підстав для задоволення позову, так, наявними у справі належними, достатніми, достовірними ,допустимими доказми підтверджена реальність господарської операції між ТОВ «Таміра Торг» та ТОВ «Гведеон», ТОВ «Натс Трейд», ТОВ «Импекс Л», ТОВ «Топнат».

Рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 1565179/42558036 від 14.05.2020 року про відмову в реєстрації ПН № 296 від 20.11.2019 року, № 1565178/42558036 від 14.05.2020 року про відмову в реєстрації ПН № 417 від 26.11.2020 року, №1565181/42558036 від 14.05.2020 року про відмову в реєстрації ПН № 319 від 20.11.2019 року, № 1565180/42558036 від 14.05.2020 року про відмову в реєстрації ПН № 443 від 28.11.2019 року, № 1575652/42558036 від 21.05.2020 року про відмову в реєстрації ПН № 5 від 04.12.2019 року становили порушення вимог Конституції України, Податкового кодексу України та ст.1 Протоколу 1 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фіскальний орган, який не дотримується своїх власних процедур, не повинен мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків, "ефективним" засобом правового захисту ,як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає ствердженому порушенню має бути скасування вказаного рішення фіскального органу та його зобов`язання вчинити дії щодо реєстрації податкової накладної.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і апеляційним судом відхиляються за необґрунтованістю.

(2) Висновки суду апеляційної інстанції

Судом 1-ої інстанції правильно вирішено справу без порушення норм процесуального та матеріального права, повно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки, викладених у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, правильно застосовані та додержані норми матеріального та процесуального права , справу розглянуто повноважним складом суду, суд не приймав рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі , судове рішення прийнятне та підписано суддею , який зазначений у судовому рішенні

Апеляційний суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та змни чи скасування рішення суду 1-ої інстанції, яке слід залишити без змін та відмовити у задоволенні апеляційної скарги .

Керуючись ст.8,19,55 Конституції України, ст.6, 13, ст. 1 Першого протоколу Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, ст. 3, 6, 7, 242, 292, 308,311,п.1 ч.1 ст.315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання ,та може бути, у разі відповідності вимогам ст.328 КАС України, оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом 30-ти днів

Повне судове рішення складене та підписане 19.03.2021 року.

Головуючий суддя Кравець О.О.
Судді Коваль М.П. Зуєва Л.Є.