Справа № 486/1315/16-а
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2021-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2021 р.м.ОдесаСправа № 486/1315/16-а
Головуючий в 1 інстанції: Далматова Г.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кравець О.О.
судді Зуєвої Л.Є.
судді Коваля М.П.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області на рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28 жовтня 2020 року по справі №486/1315/16-а, прийнятого суддею Далматовою Г.А., у порядку письмового провадження, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

I. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ І РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ:

05 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ГУПФ України в Миколаївській області, в якому з урахуванням уточнення, просив:

визнати протиправною бездіяльність щодо непроведення перерахунку пенсії з 01.01.2016 відповідно до вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" від 23.12.2015 №900-VІІ (надалі Закон №900-VІІ), статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ (надалі Закон №2262-ХІІ), Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" від 11.11.2015 №988 (надалі Постанова №988);

зобов`язати провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону №900-VІІ, статті 63 Закону №2262-ХІІ, Постанови №988, починаючи з 01.01.2016 без обмеження граничного розміру та в подальшому проводити виплати пенсії у новому збільшеному розмірі відповідно до змін, внесених до законодавства України, залишивши під час перерахунку пенсії відсотковий розмір премій, доплат та надбавок, визначений під час призначення пенсії, врахувавши при цьому зміну розмірів посадових окладів і окладів за спеціальним званням;

встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати у десятиденний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про його виконання.

Постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 18.04.2017 позов задоволено частково: визнана протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Миколаївській області щодо непроведення перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2016 відповідно до Закону №900-VІІ, статті 63 Закону №2262-ХІІ, Постанови №988 та зобов`язане ГУ ПФУ в Миколаївській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону №900-VІІ, статті 63 Закону №2262-ХІІ, Постанови №988, починаючи з 01.01.2016 без обмеження строком та в подальшому проводити виплати пенсії у новому збільшеному розмірі відповідно до змін, внесених до законодавства України, залишивши під час перерахунку пенсії відсотковий розмір премій, доплат та надбавок, визначений під час призначення пенсії ОСОБА_1 , врахувавши при цьому зміну розмірів посадових окладів і окладів за спеціальним званням. В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2017 постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 18.04.2017 було змінено, викладено третій абзац резолютивної частини у наступній редакції: "Зобов`язати ГУ ПФУ в Миколаївській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону №900-VІІ, статті 63 Закону №2262-ХІІ, Постанови №988, починаючи з 21.05.2016". В іншій частині постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 18.04.2017 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 30 липня 2020 року постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 18.04.2017 в частині, що змінена постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2017 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2017 в частині зміни постанови Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 18.04.2017 у справі №486/1315/16-а скасовано та направлено справу в цій частині позовних вимог на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

В решті постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 18.04.2017 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2017 №486/1315/16-а залишено без змін.

Верховний Суд у постанові вказує , шо для правильного вирішення заявлених у даній справі позовних вимог в частині зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивача відповідно до Закону №900-VІІ, статті 63 Закону №2262-ХІІ, Постанови №988, починаючи з 01.01.2016 без обмеження граничного розміру та в подальшому проводити виплати пенсії у новому збільшеному розмірі відповідно до змін, внесених до законодавства України, залишивши під час перерахунку пенсії відсотковий розмір премій, доплат та надбавок, визначений під час призначення пенсії, врахувавши при цьому зміну розмірів посадових окладів і окладів за спеціальним званням, судам необхідно було дослідити довідку про розмір грошового забезпечення позивача, видану уповноваженим органом відповідно до пункту 3 Порядку №45.

Крім того, що стосується висновку суду апеляційної інстанцій в частині недотримання позивачем строків для звернення до суду з позовом про перерахунок раніше призначеної пенсії, Верховний Суд наголошує , що частиною 3 статті 51 Закону №2262-ХІІ (у редакції Закону України від 15.07.2015 №614, який набрав чинності 01.01.2016) перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28 жовтня 2020 року, з урахуванням висновків Верховного Суду, позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону №900-VІІ, статті 63 Закону №2262-ХІІ, Постанови №988, починаючи з 01 січня 2016 року без обмеження граничного розміру та в подальшому проводити виплати пенсії у новому збільшеному розмірі відповідно до змін, внесених до законодавства України, залишивши під час перерахунку пенсії відсотковий розмір премій, доплат та надбавок, визначений під час призначення пенсії, врахувавши при цьому зміну розмірів посадових окладів і окладів за спеціальним званням - задоволено.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900-VІІ від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року, постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» за № 988 від 11 листопада 2015 року, починаючи з 01 січня 2016 року без обмеження строком, та в подальшому проводити виплати пенсії у новому збільшеному розмірі відповідно до змін, внесених до законодавства України, залишивши під час перерахунку пенсії відсотковий розмір премій, доплат та надбавок, визначений під час призначення пенсії ОСОБА_1 , врахувавши при цьому зміну розмірів посадових окладів і окладів за спеціальним званням.

II. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ , УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ АПЕЛЯНТА ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ АПЕЛЯЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області подало апеляційну скаргу, у якій вважає вказане рішення прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що пенсійним органом на виконання постанови Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 18.04.2017 року з 01 липня 2017 року проведено перерахунок пенсії позивача з таких видів грошового забезпечення на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ПС №01581 від 27 квітня 2017 року, виданої ліквідаційною комісією УМВС України в Миколаївській області на підставі постанов Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2015 року №988, наказу МВС від 06 квітня 2016 року №260 та порядку №45.

Таким чином, вказує апелянт, органи пенсійного фонду не наділені повноваженнями щодо визначення складових грошового забезпечення осіб, пенсія яким призначена відповідно до Закону №2262. В зв`язку з цим, перерахунок пенсії позивачу здійснено головним управлінням на підставі довідки, виданої відповідним органом та з урахуванням вимог Закону України №2262, постанови КМ України №45.

III. ПРОЦЕДУРА АПЕЛЯЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року апеляційну скаргу залишено без руху.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2021 року призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав:

IV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Миколаївській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону №2262-ХІІ.

21.11.2016 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок йому пенсії (а/с 10-11).

Листом ГУ ПФУ в Миколаївській області вих. №3987/03 від 29 листопада 2016 року ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії у зв`язку з тим, що Кабінетом Міністрів України не приймалися рішення про перерахунок пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ (а/с 13-14).

Листом №4019/02/22-2017 від 22 березня 2017 року Міністерство внутрішніх справ України повідомило Пенсійний фонд України про необхідність проведення перерахунку пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції) з урахуванням грошового забезпечення, установленого для поліцейських згідно Постанови №988, з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, тобто з 01 січня 2016 року, зобов`язало надати списки осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), пенсії яких підлягають перерахунку (а/с 69).

V. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ ТА ОЦІНКА СУДУ :

Згідно вимог ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч.1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до частини 3 статті 63 Закону №2262-XII, перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених для поліцейських.

Статтю 63 Закону №2262-XII доповнено вказаною частиною згідно із Законом №900-VIII, який набрав чинності 29 грудня 2015 року.

Частиною 4 статті 63 Закону №2262-XII передбачено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

Підставою для здійснення перерахунку пенсії призначеної відповідно до Закону №2262-XII є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена за рішенням суб`єкта владних повноважень, який наділений компетенцією установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до абзацу 2 пункту 15 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII, за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади і плату за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ встановлено Постановою Кабінету Міністрів України №988, Постановою «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 р. № 268» від 18 листопада 2015 року №947.

Збільшення грошового забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими ідентичне складовим грошового забезпечення колишніх працівників міліції, але за своїм розміром більшим, слугує безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції.

Пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 (в редакції, чинній на час спірних правовідносин, надалі - Порядок №45) передбачено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону №2262-XII пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Згідно п. 2 Порядку №45 визначено, що на підставі зазначеного в пункті 1 цього Порядку рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв`язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п`ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям. Пенсійний фонд України повідомляє у п`ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки). Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Пунктом 3 Порядку №45 встановлено, що на підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Згідно пунктів 23-24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за №135/13402, перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону №2262-XII. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії. Проте, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера, так і рішення, прийняте, зокрема, Кабінетом Міністрів України, про що державні органи повідомляють орган Пенсійного фонду України.

Згідно з абзацом 5 пункту 5 Порядку №45 для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів - інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.

Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (надалі - Конвенція) , була ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97, та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції , кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції , кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які, на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Отже, вищевказана норма гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і в оцінці дотримання "справедливого балансу" в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за яких майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.

Відповідно до ст.8 Конституції України, ст.6 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 року ,суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно з практикою ЄСПЛ Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі Наталія Михайленко проти України (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції майном визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні законне сподівання на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі Стретч проти Сполученого Королівства (пункт 32)), а також право на певні суми соціальних виплат , у тому числі , у разі їх невиплаті є втручанням у право на мирне володіння майном (п.34. рішення ЄСПЛ по справі Суханов та Ільченко проти України (заяви № 68385/10 та 71378/10), рішення набуло статусу остаточного від 26 вересня 2014 року.

Поняття майно в першій частині статті 1 Першого протоколу має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Певні інші права та інтереси, що складають активи, наприклад, борги, можуть також вважатися майновими правами і, відповідно, майном у розумінні цього положення. Держава на власний розсуд визначає, які доплати надавати своїм працівникам із державного бюджету. Держава може ввести, призупинити або припинити їх виплату, вносячи відповідні законодавчі зміни. Однак, якщо законодавча норма, яка передбачає певні доплати, є чинною, а передбачені умови - дотриманими, державні органи не можуть відмовляти у їх наданні, доки законодавче положення залишається чинним (див.пункти 22, 23 Справа Сук проти України (Заява № 10972/05) від 10 березня 2011 року).

Законне сподівання на отримання активу також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має законне сподівання, якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (див. рішення у справі Копецький проти Словаччини (Kopecky v. Slovakia) [ВП], заява № 44912/98, п. 52, ЄСПЛ 2004-IX). Проте не можна стверджувати про наявність законного сподівання, якщо існує спір щодо правильного тлумачення та застосування національного законодавства і вимоги заявника згодом відхиляються національними судами (див. вищенаведене рішення у справі Копецький проти Словаччини (Кореску v. Slovakia), п. 50; Anheuser-Busch Inc. проти Португалії (Anheuser-Busch Inc. v. Portugal) [ВП], заява № 73049/01, п. 65, ЄСПЛ 2007-І).

Якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, в свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності (див.пункт 39 рішення у справі Гайгузус проти Австрії (заява № 17371/90).

В межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (пункт 23). Тобто коли соціальна чи інша подібна виплата закріплена законом, має виплачуватися на основі чітких і об`єктивних критеріїв і якщо людина очевидно підходить під ці критерії - це породжує у такої людини виправдане очікування в розумінні статті 1 Першого протоколу ( див. рішення у справі Кечко проти України (Заява №63134/00).

Першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі Колишній Король Греції та інші проти Греції (Former King of Greece and Others v. Greece) [ВП], заява № 25701/94, пп. 79 та 82, ЄСПЛ 2000-XII).

В сучасній демократичній державі багато осіб протягом усього свого життя або ж його частини, коли йдеться про засоби для існування, перебувають у повній залежності від виплат за соціальним страхуванням або соціальним забезпеченням. В правових системах багатьох країн визнається, що такі особи потребують певного забезпечення, і відтак для них передбачається, що в разі дотримання умов, за яких вони можуть скористатися цими встановленими для них виплатами, вони автоматично будуть отримувати відповідні виплати (див. рішення у справі Стек та інші проти Сполученого Королівства (заяви №№ 65731/01 та 65900/01).

Тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, в який тлумачиться і застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики Суду (див. рішення у справі "Скордіно проти Італії"(Scordino v. Italy) (№ 1) [ВП], № 36813/97, пункти 190 та 191, ECHR 2006-V та п.52 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Щокін проти України" (заяви №№ 23759/03 та 37943/06), від 14 жовтня 2010року, яке набуло статусу остаточного 14 січня 2011року ).

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), п. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pincv. The Czech Republic), заява № 36548/97, п. 58, ECHR 2002-VIII). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelasv. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pincv. The Czech Republic), п. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії" (Gashiv. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії" (Trgov. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року, також Рішення у справі "Рисовський проти України" (Rysovskyy v. Ukraine) від 20 жовтня 2011 року, заява № 29979/04, п.71).

Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення ЄСПЛ у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

(1) Оцінка аргументів учасників справи і висновку суду першої інстанції

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.1-2 ст.308 КАС України, в редакції Закону на момент вчинення процесуальної дії).

Наявність визначених законодавством підстав для здійснення відповідачем перерахунку пенсії позивачу та протиправна бездіяльності ГУ ПФУ в Миколаївській області щодо непроведення перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2016 відповідно до Закону №900-VІІ, статті 63 Закону №2262-ХІІ, Постанови №988 була встановлена судовими рішеннями , які набули законної сили , у тому числі: Постановою Верховного Суду від 30 липня 2020 року , та у частинах, що були залишені без змін постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 18.04.2017 та постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2017

Як вбачається з витягу із списку осіб, пенсії яких (за яких) підлягають перерахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 (а/с191), де зазначений ОСОБА_1 оперуповноважений сектору карного розшуку Южноукраїнського МВ УМВС України в Миколаївській області, розмір грошового забезпечення, з якого обчислена пенсія до перерахунку складає 7438,26 грн.

Згідно із довідкою про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 27 квітня 2017 року (а/с 183) ОСОБА_1 встановлено надбавку за стаж служби 30%, надбавку за службу в умовах режимних обмежень 15%, премія 1,28 %. Усього грошове забезпечення 6157,82 грн.

Вказана довідка є чинною, її видано відповідальними органами, а тому з урахуванням вищенаведених норм чинного (на момент виникнення спірних правовідносин) законодавства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо необхідності зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивача відповідно до Закону №900-VІІ, статті 63 Закону №2262-ХІІ, Постанови №988, починаючи з 01 січня 2016 року без обмеження граничного розміру та в подальшому проводити виплати пенсії у новому збільшеному розмірі відповідно до змін, внесених до законодавства України, залишивши під час перерахунку пенсії відсотковий розмір премій, доплат та надбавок, визначений під час призначення пенсії, врахувавши при цьому зміну розмірів посадових окладів і окладів за спеціальним званням.

При цьому, згідно ч. 3 ст. 51 Закону № 2262-XII право ОСОБА_1 на здійснення перерахунку пенсії з 01 січня 2016 року не може обмежуватись певним строком.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11 серпня 2020 року справа № 714/19/17 та 24 вересня 2020 року справа №404/6160/14-а.

Отже, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову у частині зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону №900-VІІ, статті 63 Закону №2262-ХІІ, Постанови №988, починаючи з 01 січня 2016 року без обмеження граничного розміру та в подальшому проводити виплати пенсії у новому збільшеному розмірі відповідно до змін, внесених до законодавства України, залишивши під час перерахунку пенсії відсотковий розмір премій, доплат та надбавок, визначений під час призначення пенсії, врахувавши при цьому зміну розмірів посадових окладів і окладів за спеціальним званням .

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і апеляційним судом відхиляються за необґрунтованістю.

(2) Висновки апеляційного суду:

Судом 1-ої інстанції повно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки, викладених у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, правильно застосовані та додержані норми матеріального та процесуального права, справу розглянуто повноважним складом суду, суд не приймав рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі, судове рішення прийнятне та підписано суддею, який зазначений у судовому рішенні.

Апеляційний суд доходить до висновку, щодо наявності підстав для задоволення позову в частині перегляду, а у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, рішення суду 1-ої інстанції залишити без змін та також вважає, що відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат.

Керуючись ст.8,19,55 Конституції України, ст. 6 та ст. 1 Першого протоколу Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, ст. 3, 6, 7, 242, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28 жовтня 2020 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, встановлених ст.328 КАС України.

Повне рішення складене та підписане 19.03.2021 року

Головуючий суддя Кравець О.О.
Судді Коваль М.П. Зуєва Л.Є.