Справа № 110зп-21/160
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2021-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
23 березня 2021 р.Справа №110зп-21/160

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ільков В.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Б.М.У» про забезпечення позову до подання позовної заяви,-
ВСТАНОВИВ:
22.03.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Б.М.У» про забезпечення позову до подання позовної заяви, відповідно до якої просить:
- забезпечити позов ТОВ «Б.М.У.» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу шляхом зупинення стягнення на підставі Постанови про застосування адміністративно - господарського штрафу № 226005 від 19.11.2020 року;
В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявником зазначено, що Придніпровським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки ухвалена постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №226005 від 19.11.2020 року. Ця постанова є виконавчим документом. Заявник вказує, що наразі ними готується позовна заява до Дніпропетровського окружного адміністративного суду про визнання протиправною та скасування цієї постанови про застосування адміністративно -господарського штрафу №226005 від 19.11.2020 року. Згідно з даними Єдиного реєстру боржників України, у Металургійному відділі ДВС на виконанні перебуває виконавче провадження № 64663843 про стягнення з ТОВ «Б.М.У.» адміністративно - господарського штрафу за Постановою №226005 від 19.11.2020 року, що також підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 02.03.2021 року, яка винесена державним виконавцем Металургійного відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно - Східного територіального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Гольськовим М.О. на їх думку, таке стягнення може призвести до негативних фінансових наслідків для товариства, у вигляді не лише стягнення оскаржуваної суми штрафу, а й витрат виконавчого провадження, здійснення арешту майна та рахунків, з яких здійснюється виплата заробітної плати найманим працівникам. Таким чином, на думку заявника, стягнення суми штрафу та його виконання в подальшому може істотно ускладнити виконання рішення суду, ефективний захист та поновлення порушених прав заявника, за захистом яких вони звернулись до суду, оскільки негативні наслідки оскаржуваної постанови вже повністю будуть реалізовані.
Перевіривши подану заяву, суд зазначає про таке.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Відповідно до ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, або до якого буде подано адміністративний позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову.
Для задоволення судом поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такої заяви та довести, що незадоволення заяви призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч.2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.
При цьому, суд звертає увагу, що у цьому випадку така обов`язкова умова для забезпечення адміністративного позову, як «наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення», може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.
Проте, позивачем не надано доказів, на підтвердження існування обставин, передбачених ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову.
Факт протиправності оскаржуваної постанови Придніпровського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу, яка є предметом спору, потребує доведення та встановлення судом шляхом повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх зібраних доказів.
На момент звернення позивача до суду із заявою про забезпечення позову суду не надано доказів здійснення арешту коштів боржника згідно з вимогами Закону України «Про виконавче провадження».
Відсутні відомості щодо рахунків заявника.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд зазначає, що обов`язок щодо доведення та обґрунтування наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідворотності додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на особу, яка заявляє клопотання.
Окрім посилань заявника на те, що існує реальна загроза пред`явлення оскаржуваної постанови до виконання, доказів, у розумінні ст. ст. 73, 76 Кодексу адміністративного судочинства України, на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам заявника, а також того, що відновлення її прав без вжиття заходів забезпечення позову стане неможливим, суду не надано.
З огляду на викладене, суд робить висновок, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.
Також суд зазначає, що заявник не позбавлена права повторного звернення до суду із заявою про забезпечення позову, обґрунтувавши її та надавши докази на підтвердження своєї правової позиції.
Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 78, 150-151, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,-
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Б.М.У» про забезпечення позову відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В Ільков