Справа № 400/6010/20
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення позову

22 березня 2021 р. № 400/6010/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши заяву про забезпечення позову

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідачів:1: Дисциплінарної комісії приватних виконавців при Міністерстві юстиції України, вул. Архітектора Городецького, 13, м. Київ, 01001 2: Міністерства юстиції України, вул. Архітектора Городецького, 13, м. Київ, 01001

треті особи:1: член Дисциплінарної комісії приватних виконавців при Міністерстві юстиції України Соломко Олексій Володимирович, вул. Кловський узвіз, 7 А, оф.22, м. Київ, 01021 2: дисциплінарний уповноважений Асоціації приватних виконавців України Яковлева Діана Віталіївна, вул. Середньофонтанська, 19-В, оф.204, м. Одеса, 65039

про:визнання протиправними та скасування рішення, наказу,

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2021 року Приватний виконавець ВО Миколаївської області ОСОБА_1. подав до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії Наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2020 року, яким має бути реалізоване рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців при Міністерстві юстиції України, що оформлене протоколом № 47 від 08.12.2020 року, в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності за результатом розгляду подання за скаргою ОСОБА_2 , у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця строком на один місяць.

Заява вмотивована тим, що існують (на думку Позивача) очевидні ознаки протиправності оскаржуваного Наказу МЮ та рішення Дисциплінарної комісії ПВ МЮ України, які Позивач оскаржує у суді в межах даної адміністративної справи. Окрім того, оскаржуваним Наказом Відповідач з 18.03.2021 року зупинив діяльність Позивача строком на один місяць, що може завдати неприпустимої шкоди законним правам та інтересам сторін за виконавчими провадженнями, що перебувають на виконанні Позивача. Порядку передачі справ іншому приватному виконавцю, за умови блокування держ.реєстру приватного виконавця, законодавцем не розроблено. Отримання приватним виконавцем основної винагороди від здійснення своєї професійної діяльності є єдиним джерелом його доходу.

Рішення про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності вноситься до Єдиного реєстру приватних виконавців України на підставі наказу Міністерства юстиції України, але таке внесення інформації унеможливить поновлення порушених прав позивача, оскільки вилучення інформації з реєстру не передбачено законом та не можливо технічно. Невжиття заходів забезпечення позову призведе до блокування роботи Позивача на більш тривалий строк, ніж один місяць, оскільки рішення суду по суті ще не прийнято та незалежно, яке буде прийнято рішення судом, набирає воно законної сили лише після апеляційного оскарження, а це буде тривалий строк (більше ніж місяць) в умовах режиму пандемії, а відтак зникає сенс оскарження незаконних дій Відповідача.

Представник Відповідача проти заявленого клопотання про вжиття заходів забезпечення позову заперечив, надав суду відзив на Заяву, де зазначив, що реалізацією Наказу МЮ права та інтереси сторін виконавчих проваджень, які перебувають на виконанні Позивача, ніяким чином не порушуються, оскільки існує законодавчо визначена можливість передачі виконавчих проваджень на виконання іншим приватним виконавцям. Окрім того, через нетривалий строк дії обмеження МЮ доступу Позивача до Реєстру ВП (всього місяць) відсутня потреба передавати всі виконавчі провадження на виконання іншим приватним виконавцям. Після спливу терміну блокування Реєстру Позивачеві, приватні виконавці повернуть передані ним виконавчі провадження ОСОБА_1 .

Заява про вжиття заходу забезпечення позову була призначена судом Ухвалою до розгляду на 19.03.2021 року з викликом сторін у судове засідання, але через заву Позивача (заявника) розгляд справи було відкладено на 22.03.2021 року.

22.03.2021 року сторони прибули в судове засідання та подали клопотання про розгляд заяви в порядку письмового провадження.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, позовну заяву та матеріали, додані до неї, врахувавши наданні відповідачем пояснення, що викладені в Відзиві на заву, суд встановив наступне:

Протоколом від 08.12.2020 року № 47 оформлено рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців при Міністерстві юстиції України про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосовано до нього дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення діяльності строком на один місяць.

Станом на дату розгляду заяви про забезпечення позову рішення про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності на підставі протоколу від 08.12.2020 року № 47 внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України з 18.03.2021 року. Таким чином, суд дійшов висновку, що реалізація Відповідачем дисциплінарного стягнення, яке саме й оскаржується Позивачем у суді, вже почалася, що є ознакою невідворотності понесення дисциплінарного стягнення Позивачем.

Суд вважає, що за таких умов існує очевидна необхідність застосування заходів забезпечення позову та це є доцільним, оскільки незастосування заходів забезпечення позову призведе до зведення нанівець мети застосування інституту забезпечення позову в адміністративному процесі.

Зупинення Відповідачем діяльності приватного виконавця на місяць починаючи з 18.03.2021 року (шляхом блокування реєстру ВП) ніяким чином неможливо буде відновити в майбутньому, у випадку задоволення позову.

Окрім того, слід зазначити, що у випадку не задоволення позовних вимог Позивача, реалізація оскаржуваного Наказу МЮ цілком можлива після розгляду справи судом по суті, та ніяким чином не порушує права Відповідача.

У відповідності до ч. 4 ст. 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено, у тому числі, зупиненням дії індивідуального акту, та зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити ті чи інші дій, та/або утриматися від вчинення певних дій.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішень судів, що перебувають на виконанні Позивача, оскільки відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 42 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" діяльність приватного виконавця зупиняється у разі застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця - на строк, визначений у рішенні Дисциплінарної комісії про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення.

Згідно з ч. 4 ст. 42 вказаного Закону з дня внесення інформації про зупинення діяльності приватного виконавця до Єдиного реєстру приватних виконавців України приватному виконавцю забороняється здійснювати діяльність приватного виконавця, крім дій, пов`язаних із передаванням виконавчих документів іншому приватному виконавцю або відповідному органу державної виконавчої служб.

Невжиття заходів забезпечення позову, спрямованих на попередження зупинення діяльності заявника, очевидно може призвести до того, що захист прав, свобод та інтересів ОСОБА_1 , на захист яких був поданий даний адміністративний позов, стане неможливим, а шлях їх (прав) відновлення відсутній.

Більш того, захищене в судовому порядку порушене право (інтерес) позивача взагалі може бути знівельовано наслідками вчинення Міністерством юстиції України запису в Єдиному реєстрі приватних виконавців про зупинення діяльності приватного виконавця.

Суд не погоджується з доводами заявника, як обґрунтуванням Заяви про забезпечення позову, що незастосування заходів забезпечення позову призведе до його матеріальних втрат, оскільки отримання доходу від приватної діяльності виконавця є єдиним джерелом доходу.

Такі доводи у даному випадку є недоречними, оскільки Позивачем самостійно обрану приватну форму господарської діяльності та всі ризики, пов`язані з її здійсненням, у тому числі й матеріальні збитки, втрати тощо покладаються виключно на Позивача.

Незалежно від результатів вирішення майбутнього спору по суті, вжиття заходів позову щодо збереження чинною діяльності приватного виконавця та забезпечення її від зупинення Відповідачем, до вирішення спору по суті, не в змозі завдати істотної шкоди Відповідачеві та/або третім особам, тоді як зупинення такої діяльності, безумовно завдає більшої шкоди, ніж та, якої можна запобігти.

Таким чином, заявлені заходи забезпечення позову є співмірними позовним вимогам і дієвими та ефективними заходами забезпечення, у зв`язку із чим заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову з метою запобігання настання для заявника негативних наслідків, з урахуванням дотримання балансу процесуальних прав та обов`язків сторін, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 150-154 КАС України, адміністративний суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про забезпечення позову - задовольнити повністю.

2. Зупинити дію Наказу Міністерства юстиції України (вул. Архітектора Городецького, 13, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код 00015622) щодо введення в дію Рішення дисциплінарної комісії, оформленого протоколом від 08.12.2020 року № 47, про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця строком на один місяць, за результатами розгляду подання щодо скарги ОСОБА_2 - до вирішення справи по суті.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею у порядку ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ст. 295-297 з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Ухвала підписана суддею 22.03.2021 р.

Суддя Н.В. Лісовська