Справа № 540/3719/20
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/3719/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Чорноморського регіонального Управління Укртрансбезпеки, Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання дій протиправними та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 25.08.2020 року №210418,

встановив:

20.11.2020 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Чорноморського регіонального Управління Укртрансбезпеки (далі відповідач 1), Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (далі відповідач 2), у якому позивач просить:

- визнати дії державних інспекторів Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки щодо складання довідки №031657 від 30.06.2020р. про результати здійснення габаритно - вагового контролю, акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №040505 від 20.11.2019р., розрахунку №1219/19 від 20.11.2019 р. - протиправними;

- скасувати постанову Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно - господарського штрафу №210418 від 25.08.2020 року, якою на ОСОБА_1 накладено штраф.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що відповідачем 1 проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки RENAULT MAGNUM AI 3061 EM державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом - KRONE SDP 27 державний номер НОМЕР_2 , який перебував під керуванням ОСОБА_1 та належить йому на праві власності. За результатами габаритно-вагового контролю автомобіля та причепа працівниками Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки встановлено, що під час зважування повна маса транспортного засобу склала 43,05 т, при нормативно допустимих 44, осьові навантаження: 6,95 т, 11,85 т, 24,25 т. За наслідками здійснення габаритно-вагового контролю старшими інспекторами ВДК та нагляду за безпекою на наземному та водному транспорті складено довідку №031657 від 30.06.2020 р. про результати здійснення габаритно-вагового контролю, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №043179 від 30.06.2020 р. та розрахунок № 510/20 від 30.06.2020 р., яким визначена плата за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування в розмірі 17,80 євро, як плата за перевищення нормативів. Позивач вважає такі дії посадових осіб Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки протиправними, оскільки загальна фактична вага транспортного засобу, щодо якого був проведений габаритно-ваговий контроль, не перевищувала нормативно допустимої ваги 44 тон. Крім того, вказаний транспортний засіб був навантажений сипучим вантажем, у зв`язку з чим він не міг бути розподілений рівномірно, не може бути сталим по навантаженню на осі транспортного засобу. Крім того, позивач зазначає, що законодавчо не встановлена Методика зважування, яка б надавала можливість достовірно встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень. Крім того, на думку позивача, під час здійснення габаритно - вагового контролю посадовими особам відповідача порушено Порядок №879, яким передбачено, що у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки, то подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд, плата за проїзд здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України. При цьому п. 23 Порядку 879 передбачено, що власник великовагового та / або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб. Проте, старшими інспекторами ВДК Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки не з`ясовано у водія причини перевантаження на другу вісь, не видано довідку про здійснення габаритно-вагового контролю, не запропоновано водієві привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами, подальший рух транспортного засобу не заборонено. Позивач також вказує, що габаритно-ваговий контроль здійснювався засобом вимірювальної техніки автомобільні тензометричні ваги повісного зважування, які не зареєстровані у Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки та не сертифіковані.

Ухвалою суду від 23.11.2020 року провадження у справі відкрито, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

За змістом відзиву, отриманого 21.12.2020 року, відповідачі позовні вимоги не визнають, у задоволенні позову просять відмовити. В обґрунтування своєї позиції зазначають, що за результатами габаритно - вагового контролю транспортного засобу марки RENAULT MAGNUM AI 3061 EM державний номер НОМЕР_1 було встановлено, що навантаження на одиночну вісь склало 11,85 т при нормативно - допустимому - 11 т. Про вказані результати габаритно - вагового контролю свідчить талон зважування від 30.06.2020р. Зважування транспортного засобу здійснювалося на повіреному належним чином засобі вимірювальної техніки, про що свідчить Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки. Щодо доводу позивача про те, що на час проведення рейдової перевірки відсутня методика зважування транспортних засобів, що здійснюють перевезення рідких (сипучих) речовин, то відповідач зазначає, що відсутність такої методики не є підставою, яка звільняє перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу та від обов`язку по внесенню плати за таке перевищення. Крім того, відповідно до п.12.5 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 14.10.1997 №363 для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху. Також відповідач вважає безпідставним твердження позивача про те, що вантаж є сипучим і його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, оскільки транспортний засіб на вагу заїжджає повільно, зі швидкістю 5-6 км на годину, а така швидкість руху не може призвести до зміщення вантажу. Враховуючи, що позивач виконував вантажні перевезення з навантаженням на одиночну вісь 11,8 т при нормативно допустимому 11 т, з перевищенням параметрів від нормативу на 7,73%, тому заступником начальника Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки прийнято постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу відповідно до абз. 14 ч. 1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», тобто 8500 грн. З огляду на викладене відповідачі вважають, що постанова про застосування адміністративно - господарського штрафу від 25.08.2020 №210418 є правомірною та такою, що відповідає вимогам законодавства України, а відтак не підлягає скасуванню.

11.01.2021 р. позивачем надано до суду відповідь на відзив, у якій заперечує доводи відповідачів з підстав, викладених у позовній заяві.

Ухвалою суду від 21.01.2021 року вирішено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

Ухвалою суду від 11.02.2021 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 04.03.2021 року вирішено подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив, що 20.11.2019 року державними інспекторами Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Шпінь С.О. та Мелошик В.М. на автомобільній дорозі М14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 203 км» проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів транспортним засобом марки RENAULT MAGNUM AI 3061 EM державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом - KRONE SDP 27 державний номер НОМЕР_2 , який перебував під керуванням ОСОБА_1 та належить йому на праві власності.

За результатами вказаної перевірки складено акт перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №217782 від 30.06.2020 р., яким зафіксовано порушення вагових обмежень на одиничну вісь, чим порушено п. 22.5 ПДР.

У ході проведення перевірки здійснено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки RENAULT MAGNUM AI 3061 EM державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом - KRONE SDP 27 державний номер НОМЕР_2 , за результатами якого встановлено, що повна маса транспортного засобу складає 43,05 т., навантаження на осі транспортного засобу 6,95т, 11,85т, 8,2т, 8,05т, 8,0т про що складено довідку № 031657 від 30.06.2020р.

На підставі вказаної довідки старшим державним інспектором Шпінь С.О. складено акт № 043179 від 30.06.2020 р. про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, відповідно до якого фактична маса транспортного засобу, що перевіряється, становить 43,05 т., нормативно допустима 44,0 т.; фактичні осьові навантаження 6,95 т., 11,85 т., 24,25 т. при нормативно допустимому навантаженні 11,0т, 11,0т, 24,0 т відповідно.

До акту № 043179 від 30.06.2020 р. складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 510/20 від 30.06.2020 р. на суму 17,80 євро за перевищення фактичними ваговими параметрами навантаження на одиничну вісь транспортного засобу нормативних параметрів.

25.08.2020 року Київським міжрегіональним управлінням "Укртрансбезпеки" винесено постанову № 210418 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 8500 грн.

Вважаючи дії відповідача та постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи спір, суд застосовує такі норми права.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон України "Про автомобільний транспорт" № 2344-III від 05.04.2001 ( далі - Закон №2344-III), у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, який передбачає, зокрема,

- перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами. ( стаття 1);

- з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. ( частина 2 ст. 29 );

- рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (стаття 33 );

- у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків ( частина 4 ст. 48 Закону).

Згідно ст. 29 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 р. № 3353-XII з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, визначено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567).

В пп.12 - 15 Порядку № 1567 визначено, що рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених п.15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка. Графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується керівником Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно, зокрема: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 р. № 103 (далі - Положення № 103), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства). Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, підготовку пропозицій щодо їх удосконалення, а також законодавства про судноплавство на суднах, у морських і річкових портах, територіальних та внутрішніх водах, на внутрішніх водних шляхах України, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування (п.п.2, 17 п.5 Положення № 103).

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу (п.8 Положення №103).

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, визначений Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 (далі - Порядок № 879), яким передбачено, зокрема, -

- контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів. вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології; великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306;( пункт 2 Порядку № 879)

- габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції. ( пункт 3 Порядку № 879).

Відповідно до пункту 4 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування затвердженого Наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України 10.12.2013 року № 1007/1207, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04 лютого 2014 року за № 215/24992, посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю:

- видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю;

- складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30-31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, передбачено що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Наведеними правовими нормами визначено повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю. При цьому участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, зокрема, навантаження на вісі транспортного засобу, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративно-господарська відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Як встановлено судом, спірність питання у даній справі полягає у правомірності застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 8500 грн., за вчинення правопорушення, передбаченого абз. 14 ч. 1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

При цьому з наявних у справі документів, судом встановлено, що під час проведення рейдової перевірки та за результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки RENAULT MAGNUM AI 3061 EM державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом - KRONE SDP 27 державний номер НОМЕР_2 , який перебував під керуванням ОСОБА_1 , посадовими особами Чорноморського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки встановлено порушення п.22.5 ПДР "перевезення вантажів з перевищенням вагових норм на одиночну вісь" при дозволених 11,0 т фактично 11,85 т., що передбачає відповідальність за абз.14 ч.1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, про що посадовими особами відповідача було складені

- довідку № 031657 від 30.06.2020 р. про результати здійснення габаритно-вагового контролю,

- акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №043179 від 30.06.2020 р.,

- акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 30.06.2020 р. № 217782.

За результатами розгляду вказаних матеріалів перевірки уповноваженою особою прийнято оскаржувану постанову № 210418 від 25.08.2020 року.

Разом з тим, позивач вважає, що під час здійснення габаритно - вагового контролю посадовими особами Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки порушено Порядок № 879 в частині того, що останніми не було не з`ясовано у водія причини перевантаження на другу вісь, не видано довідку про здійснення габаритно-вагового контролю, не запропоновано водієві привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами, подальший рух транспортного засобу не заборонено.

Надаючи оцінку вказаним доводам представника на предмет їх обґрунтованості, то суд вказує про таке: щодо не видання довідки про здійснення габаритно-вагового контролю, то матеріали справи містять довідку № 031657 від 30.06.2020 р. про результати здійснення габаритно-вагового контролю, чим спростовується вказаний довід позивача.

Щодо недотримання відповідачем вимог Порядку № 879 в частині не заборони подальшого руху транспортного засобу після виявлення факту перевищення габаритного нормативного параметру, то суд зазначає, що така бездіяльність відповідача не оскаржується позивачем та не впливає на правомірність винесеної постанови.

Окрім того слід зазначити, що відповідно до Порядку № 879, права вжиття заходів із затримання транспортного засобу покладене на відповідні підрозділи МВС, які також присутні при габаритно-ваговому контролі.

Вказана позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, висловленим у постанові від 09 серпня 2019 року справа №819/586/16, адміністративне провадження № К/9901/29786/18.

Щодо доводу представника позивача, що вказаний транспортний засіб був навантажений сипучим вантажем, у зв`язку з чим він не міг бути розподілений рівномірно, не може бути сталим по навантаженню на осі транспортного засобу, то суд зазначає наступне: згідно п.3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. (далі - Правила №30)

Зі змісту вищенаведених положень п. 22.5 Правил дорожнього руху вбачається, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Згідно з п. 6 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Водночас, згідно з п. 4 Правил № 30 допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Пунктом 21 Порядку № 879 визначено, що у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Таким чином, законодавець чітко передбачив критичну похибку у розмірі 2 відсотки, що дозволяє враховувати специфіку вантажу, в тому числі й сипучого, який під час транспортування здатний зсуватися.

Крім того, відповідно до пункту 8.15 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997р. №363, вантаж повинен бути належним чином закріплений засобами кріплення (ременями, ланцями, розтяжками, тросами, розпірними перекладинами, якірними рейками (балками), сітками тощо) відповідно до національних стандартів щодо правил безпечного закріплення вантажів і засобів кріплення. Кількість засобів кріплення вантажу повинна бути достатньою для здійснення його безпечного перевезення.

Пунктом 12.5 наведених Правил встановлено, що для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Переміщення вантажу під час руху не є припустимим, оскільки його переміщення спричиняє збільшення динамічної маси транспортного засобу при гальмуванні, а також порушує стійкість транспортного засобу. Вказані негативні переміщення вантажу під час руху можуть призвести до непередбачуваних катастрофічних наслідків та є загрозою для безпеки дорожнього руху.

Отже, відповідальність за пакування, навантаження, розміщення вантажу несе перевізник, а тому в усіх випадках нерівномірного навантаження на осі відповідальність за таке навантаження має нести перевізник, як учасник дорожнього руху.

За таких, посилання позивача на специфіку вантажу і на те, що за рахунок саме його пересипання мало місце перевищення встановлено допустимого осьового навантаження, суд також не приймає до уваги.

Щодо доводу позивача про те, що законодавчо не встановлена Методика зважування, яка б надавала можливість достовірно встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень, то суд зазначає, що, дійсно, на момент виникнення спірних правовідносин, не була затверджена відповідна методика Мінекономрозвитку, якою мали керуватися органи Укртрансбезпеки під час проведення габаритно-вагового контролю.

Проте, оскільки за змістом статей 4 і 29 Закону України "Про дорожній рух", статті 33 Закону України "Про автомобільні дороги" визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України, і такий механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів визначено Порядком №879, яким керувався відповідач, суд вважає, що відповідачем правомірно проведений габаритно-ваговий контроль транспортного засобу. Крім того, скаржником не наведено жодних обґрунтувань порушення його права у спірних правовідносинах внаслідок проведення габаритно-вагового контролю без використання методики Мінекономрозвитку.

Наведене узгоджується з подальшим нормативним регулюванням спірних правовідносин, а саме скасування п.19 Порядку №879 Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №671 без визначення необхідності застосування затвердженою Мінекономрозвитку або іншою методикою.

Дана позиція суду узгоджується з постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 09 серпня 2019 року, справа №817/1051/16, адміністративне провадження №К/9901/30157/18

Отже, посилання позивача на відсутність відповідної Методики зважування, яка б надавала можливість достовірно встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з порушенням вагових параметрів, судом не прийнято до уваги, оскільки відсутність такої методики не є підставою, яка звільняє перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу.

Щодо доводу позивача про те, що габаритно-ваговий контроль здійснювався засобом вимірювальної техніки автомобільні тензометричні ваги повісного зважування, які не зареєстровані у Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки та не сертифіковані, то суд зазначає наступне: згідно з підпунктом 6 пункту 2 Порядку №879 вимірювальне і зважувальне обладнання - технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики.

Відповідно до вимог пунктів 12, 13,14 Порядку №879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані. Вимоги до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю визначаються Мінінфраструктури.

За приписами пунктів 1 - 3, 8 розділу ІІ Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затвердженихнаказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016р. № 255, габаритно-ваговий контроль пересувними пунктами здійснюється на спеціально обладнаних ділянках доріг I - IV категорій. Пересувний пункт габаритно-вагового контролю влаштовується на автомобільних дорогах загального користування з урахуванням параметрів видимості для певної категорії дороги згідно з вимогами ДБН В.2.3-4:2015 "Автомобільні дороги. Частина I. Проектування. Частина II. Будівництво" у спеціально обладнаних для проведення габаритно-вагового контролю місцях або на майданчиках для відпочинку, стоянках та майданчиках для короткочасної зупинки автомобілів, обладнаних перехідно-швидкісними смугами. Пересувний пункт габаритно-вагового контролю повинен мати: 1)позначення відповідними тимчасовими дорожніми знаками; 2) рівну поверхню із поздовжнім та поперечним ухилом Ј 3 проміле; 3) тверде покриття (асфальтобетонне або цементобетонне) без деформацій дорожнього одягу; 4) ширину не менше ніж 7,0 м. Вимірювальне і вагове обладнання пересувного пункту повинно бути атестовано на проведення вимірювань та мати відповідне свідоцтво спеціально уповноваженого органу у сфері метрології.

Як встановлено судом, ваговий контроль під час перевірки контролюючим органом проводився засобом вимірювальної техніки - приладом автоматичним для зважування дорожніх транспортних засобів у русі САВПВ-20 № 0001.

На підтвердження обставин утримання зважувального обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю у робочому стані відповідач надав копію свідоцтва Державного підприємства "Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 908/М, виданого 03.07.2019 та чинного до 03.07.2020 на ваги автомобільні тензометричні поосьового зважування САВПВ-20 зав. №0001, виробник ПП ОСОБА_3 , за результатами повірки яких встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ EN 45501:2007.

Зазначені документи, на переконання суду, підтверджують той факт, що зважування транспорту проводилось Чорноморським міжрегіональним управлінням Укртрасбезпеки належною вимірювальною технікою, яка перебувала в робочому стані, а тому підстави для сумніву у достовірності результатів зважування, за відсутності будь-яких інших даних про зважування з боку позивача, відсутні.

Зважування проводилось на 203 км + 500 м автомобільної дороги М-14 "Одеса-Мелітополь-Новоазовськ", де розміщена діюча площадка для проведення габаритно-вагового контролю, яка відповідає розділу II вимоги до пересувного пункту габаритно-вагового контролю, що затверджені наказом Міністерства інфраструктури України №255 від 28.07.2016р.

Отже, суд вважає, що габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки RENAULT MAGNUM AI 3061 EM державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом - KRONE SDP 27 державний номер НОМЕР_2 під час проведення рейдової перевірки, здійснювався технічним засобом, що пройшов повірку, має відповідне свідоцтво та є придатним до застосування.

За таких обставин, доводи позивача про те, що посадові особи відповідача протиправно застосовували ваги автомобільні тензометричні поосьового зважування САВПВ-20", заводський номер приладу 0001, для зважування транспортного засобу позивача, судом визнані необґрунтованими.

Згідно пунктів 26, 27 Порядку № 1567, справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Отже, за своєю правовою природою, розгляд справи суб`єктом владних повноважень, передбачає ніщо інше, як прийняття ним відповідного рішення, що прямо передбачене Порядку №1567.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. ( частина 1 ст. 77 КАС України).

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи встановлені при розгляді справи обставини, суд приходить до висновку про те, що доводи позивача не спростовують факт перевищення ним нормативно допустимого вагового (осьового) навантаження транспортного засобу, тоді як оскаржувані дії відповідача та постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 210418 від 25.08.2020 р. є такими, що відповідають встановленим обставинам справи та вимогам чинного законодавства про автомобільний транспорт, а тому відсутні підстави для визнання їх протиправними та скасування.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України у разі відмови у задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, судові витрати не підлягають розподілу.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволені позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Чорноморського регіонального Управління Укртрансбезпеки (73008, м. Херсон, Бериславське шосе, 46), Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (03083, м. Київ, пр-т Науки, 57) про визнання дій протиправними та скасування постанови про застосування адміністративно - господарського штрафу від 25.08.2020 року № 210418 - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Д.К. Василяка

кат. 113070200