Справа № 200/12789/19-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року справа №200/12789/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: судді-доповідача Ястребової Л.В., суддів Гайдара А.В., Компанієць І.Д.,

секретар Сізонов Є.С.,

за участі представника позивача Авчиєва Т.О.,

представника відповідача Сенникова А.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2020 р. у справі № 200/12789/19-а (головуючий І інстанції Аляб`єв І.Г., повний текст складений 19.10.2020р. в м. Слов`янськ Донецької області) за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та зобов`язання вчинити дії, -

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо неправомірного нарахування та відображення в ІКП з ПДВ платника податків - ОКП «Донецьктеплокомуненерго» пені за період з 01 листопада 2016 року по 21 жовтня 2019 року у розмірі 56741865,25 грн.; зобов`язати відповідача здійснити облікові операції в ІКП з ПДВ платника податків - ОКП «Донецьктеплокомуненерго» щодо коригування податкової заборгованості у вигляді зменшення нарахованої пені за період з 01 листопада 2016 року по 21 жовтня 2019 року у розмірі 56741865,25 грн.; визнати протиправними дії відповідача щодо зарахування сплачених грошових коштів ОКП «Донецьктеплокомуненерго» за період з 01 листопада 2016 року по 21 жовтня 2019 року в рахунок оплати пені та зобов`язати відповідача здійснити облікові операції перерознесення платежів в ІКП з ПДВ платника податків - ОКП «Донецьктеплокомуненерго» шляхом редагування напряму зарахування зі зменшення заборгованості по пені в рахунок зменшення податкової заборгованості з основного платежу за період з 01 листопада 2016 року по 21 жовтня 2019 року (т.1, а.с. 4-48).

В обґрунтування позову зазначив, що за період 2016-2019 років, внаслідок неправильного зарахування податковим органом поточних платежів позивача з ПДВ утворилася пеня, яку позивач вважає незаконною.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2020 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління ДПС у Донецькій області щодо неправомірного нарахування та відображення в ІКП з ПДВ платника податків обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» пені за період з 01 листопада 2016 року по 21 жовтня 2019 року у розмірі 41 332 240,30 грн. Зобов`язано Головне управління ДПС в Донецькій області здійснити облікові операції в ІКП з ПДВ платника податків обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» щодо коригування податкової заборгованості у вигляді зменшення нарахованої пені за період з 01 листопада 2016 року по 21 жовтня 2019 року у розмірі 41332240,30 грн. Визнано протиправними дії Головного управління ДПС в Донецькій області щодо зарахування сплачених грошових коштів обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» за період з 01 листопада 2016 року по 21 жовтня 2019 року в рахунок оплати пені в розмірі 41332 240,30 грн. Зобов`язано Головне управління ДПС в Донецькій області здійснити облікові операції перерознесення платежів в ІКП з ПДВ платника податків обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» шляхом редагування напряму зарахування зі зменшення заборгованості по пені в рахунок зменшення податкової заборгованості з основного платежу за період з 01 листопада 2016 року по 21 жовтня 2019 року на суму 41 332 240,30 грн. В задоволені решти позовних вимог відмовлено (т.9, а.с. 239-243).

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, вважає, що судом не повно з`ясовано усі обставини справи, судове рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що розстрочення судом у процесі виконання судового рішення присудженої ним з платника податків суми податкового боргу (сплата якої на час вирішення спору в суді вже є простроченою) не впливає на факт вчинення правопорушення, оскільки воно є вчиненим до моменту відповідного розстрочення, а тому розстрочення виконання не змінює обсягу відповідальності платника податків. Також зазначає, що усі операції щодо обробки будь-якої інформації по кожному платнику податків виконуються в автоматичному режимі засобами інформаційно-телекомунікаційних систем на центральному рівні згідно відповідних алгоритмів, опрацьовані дані відображаються в системі «Електронний кабінет платника податків». Посилаючись на висновок Верховного Суду у постанові від 23.04.2019р. у справі №808/8492/13-а зазначає, що постановлення судом рішення про розстрочення сплати податкового боргу не змінює статус такої заборгованості - податковий борг - несплачена сума узгодженого (самостійно задекларованого) грошового зобов`язання, та не спростовує того факту, що боржник вчинив податкове правопорушення у вигляді несплати такого і таке правопорушення триває до часу погашення боргу в добровільному чи примусовому порядку (т.10, а.с. 1-3).

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати рішення суду першої інстанції.

Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечував.

Суд, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Позивач Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго», , місцезнаходження: пров. Земляний, 2, м. Краматорськ, Донецька область, 84307, пройшло передбачену законом процедуру державної реєстрації з 23.02.2001 року № 1 002451, зазначене вбачається з копії Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців (т.1, а.с.62-63).

Як встановлено судом першої інстанції, спірна сума пені у розмірі 57 213 772,44 грн нарахована протягом 2016-2019 років та складається із наступних складових:

- пеня, нарахована на податкову заборгованість з ПДВ, що стягнута за рішеннями судів, а її стягнення розстрочене відповідними судовими рішеннями у розмірі 40 236 218,69 грн.;

- пеня, нарахована за прострочення сплати самостійно задекларованих позивачем сум податкових зобов`язань з ПДВ у 2016-2019 роках на суму 14 914 764,13 грн;

- пеня, нарахована на самостійно задекларовані позивачем суми податкових зобов`язань з ПДВ (шляхом подання уточнюючих розрахунків) у період 2016-2019 років на суму 2 401,31 грн.;

- пеня, нарахована за прострочення сплати податкових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом у відповідних податкових повідомленнях рішеннях на суму 873 341,05 грн;

- пеня, що позначена в особовій картці позивача як нарахована на підставі невизначеного документу (платіжне доручення № 216 від 28 грудня 2015 року).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Підпунктом 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

Згідно із підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається:

при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів (270 календарних днів у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Пунктом 129.3 цієї ж статті передбачено, що нарахування пені закінчується:

у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань;

у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов`язань відповідного бюджету перед таким платником податків;

у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України);

при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини).

У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку.

Згідно з пунктом 129.4 цієї ж статті на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення у його сплаті, починаючи з 91 календарного дня (з 271 календарного дня у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Щодо доводу апелянта, що розстрочення судом у процесі виконання судового рішення присудженої ним з платника податків суми податкового боргу (сплата якої на час вирішення спору в суді вже є простроченою) не впливає на факт вчинення правопорушення, оскільки воно є вчиненим до моменту відповідного розстрочення, а тому розстрочення виконання не змінює обсягу відповідальності платника податків, суд зазначає наступне.

Як встановлено матеріалами справи, пеня нарахована на податкову заборгованість з ПДВ, що стягнута за рішеннями судів, а її стягнення розстрочене відповідними судовими рішеннями у розмірі 40 236 218,69 грн. прийняті до 2015 року тобто до запровадження електронного адміністрування ПДВ.

Враховуючи, що відповідні суми заборгованості виникли до 01 липня 2015 року, визначальним для нарахування на них пені є спосіб погашення відповідної заборгованості (за рахунок коштів на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість або іншим шляхом).

Так, відповідно до пункту 87.1 Податкового кодексу України не можуть бути джерелом погашення податкового боргу, крім погашення податкового боргу з податку на додану вартість (крім податкового боргу, що виник до 1 липня 2015 року), кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Як встановлено судом першої інстанції, сума пені у розмірі 35 975 184,49 грн. нарахована на суми заборгованості, що виникли до 01 липня 2015 року та погашені податковим органом з коштів на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Тобто, податковим органом самостійно погашалася заборгованість по розстроченим судовим рішенням за рахунок поточних платежів позивача з ПДВ у 2016-2019 роках (в межах задекларованих позивачем самостійно податкових зобов`язань).

Таке погашення протирічить вищенаведеному пункту 87.1 Податкового кодексу України.

У відповідності до пункту 129.3 ПК України, відсутня законна кінцева дата для нарахування пені, а значить, попри наявність підстав для початку нарахування пені, її розмір не можна визначити (оскільки відсутня законна кінцева дата нарахування).

Таким чином, податковим органом незаконно обліковується пеня на суму 35 975 184,49 грн, яка нарахована на суму заборгованості що виникла до 01 липня 2015 року та погашена за рахунок коштів, на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Решта пені, нарахованої на суму заборгованості що виникла до 01 липня 2015 року, а її стягнення розстрочене судовими рішеннями, у сумі 4 261 034,20 грн. позивачем не оскаржується.

Щодо доводу апелянта, що усі операції щодо обробки будь-якої інформації по кожному платнику податків виконуються в автоматичному режимі засобами інформаційно-телекомунікаційних систем на центральному рівні згідно відповідних алгоритмів, опрацьовані дані відображаються в системі «Електронний кабінет платника податків», суд зазначає наступне.

Стосовно пені, нарахованої за прострочення сплати самостійно задекларованих позивачем сум податкових зобов`язань з ПДВ у 2016-2019 роках на суму 14 914 764,13 грн, матеріалами справи встановлено, що сума пені виникла внаслідок погашення заборгованості позивача зі сплати самостійно задекларованих сум ПДВ за рахунок коштів рахунку позивача в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

При цьому, з аналізу інтегрованої картки платника податків (далі - ІКП) позивача вбачається, що частина пені у розмірі 3 568 014,39 грн. виникла внаслідок погашень, які відбувалися до 20 числа відповідного місяця.

Отже, як вірно зазначив суд першої інстанції, таке погашення здійснювалося поза процедурою зарахування поточних платежів позивача.

Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 569.

Відповідно до пункту 19 цього Порядку за підсумками звітного (податкового) періоду відповідно до задекларованих у податкових деклараціях з податку результатів діяльності, а також у разі подання уточнюючих розрахунків до податкової декларації з податку, платником податку проводиться розрахунок з бюджетом у порядку, визначеному статтею 200 Кодексу.

Згідно з пунктом 20 цього Порядку для перерахування до бюджету сум узгоджених податкових зобов`язань відповідно до поданої податкової декларації з податку ДФС не пізніше ніж за три робочі дні до закінчення граничного строку, встановленого Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, надсилає Казначейству реєстр платників податку, в якому зазначаються найменування або прізвище, ім`я та по батькові платника податку, податковий номер або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб - підприємців, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією (за наявності) та номером паспорта), індивідуальний податковий номер платника податку, звітний (податковий) період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету.

Відповідно до ст. 202 ПКУ звітним (податковим) періодом з ПДВ є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених ПКУ, календарний квартал. Згідно з п. 203.1 ст. 203 ПКУ податкова декларація з ПДВ подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації з ПДВ, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого п. 203.1 ст. 203 ПКУ для подання податкової декларації.

Враховуючи вищенаведені положення, погашення узгоджених поточних платежів платника з його електронного рахунку здійснюється з 20-го до 31-го числа відповідного звітного місяця.

Частина пені у розмірі 3 568 014,39 грн виникла внаслідок погашень, які відбувалися до 20 числа відповідного місяця.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідні суми стягнуті з електронного рахунку позивача податковим органом самостійно, в порушення передбаченої процедури стягнення заборгованості.

Відповідно до пункту 95.3 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно даних ІКП позивача, списання коштів з електронного рахунку, що здійснювалося з першого по двадцяте число відповідних місяців, здійснене податковим органом самовільно та поза межами задекларованих позивачем поточних (що виникли у відповідному місяці) сум зобов`язань ПДВ.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що пеня в розмірі 3 568 014,39 грн. нарахована відповідачем внаслідок незаконного погашення заборгованості є передчасною та обліковується незаконно.

Решта суми пені, позначеної у ІКП як, такої що виникла на підставі податкових декларацій (у сумі 11 346 749,74 грн) позивачем не оскаржується.

Стосовно пені, нарахованої за прострочення сплати податкових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом у відповідних податкових повідомленнях рішеннях на суму 873 341,05 грн.

Як свідчать матеріали справи, згідно заяви позивача від 27.07.2020 року, ОКП «Донецьктеплокомуненерго» не заперечує правильності нарахування пені на суму 271 054,21 грн.

Сума 602 286,84 грн. нарахована на заборгованість, яка виникла на підстав податкових повідомлень - рішень № від 12 грудня 2017 року та № від 07 липня 2016 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2018 року у справі №805/2163/18-а, яке набрало законної сили, повідомлення - рішення № від 12 грудня 2017 року - скасовано.

Таким, чином, пеня у розмірі 601 994,16 грн (що нарахована за несплату зобов`язань за ППР від 12 грудня 2017 року) є незаконною, оскільки відповідне ППР скасовано судом.

Податкове повідомлення-рішення № від 07 липня 2016 року є узгодженим та не оскаржувалось. Пеня у розмірі 342,68 грн (нарахована за несплату зобов`язань за № від 07 липня 2016 року) є законною.

Стосовно законності пені у розмірі 1 187 147,26 грн., що позначена в особовій картці позивача як нарахована на підставі невизначеного документу (платіжне доручення № 216 від 28 грудня 2015 року), суд зазначає, що ІКП не містить відомостей про зобов`язання, на які нарахована відповідна пеня.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, оскільки відповідачем не наведено пояснень щодо зобов`язань, на які нарахована вказана сума пені та дослідженням картки особового рахунку не встановлено відомостей про зобов`язання, на які нарахована пеня, відповідно сума пені нарахована безпідставно.

Механізм ведення обліку сплати податків встановлено Порядком ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженим Наказом № 765 від 05.12.13 Міністерством доходів і зборів України (втратив чинності 10.06.2016; далі Порядок).

Відповідно до положень пункту 1 Розділу ІІ Порядку, з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску територіальними органами Міндоходів відкриваються інтегровані картки платників за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися платниками, а для обліку сум передоплати - за кожним платником.

Пунктом 13 Розділу ІІ Порядку встановлено, що занесення/перенесення, виключення/включення операцій в інформаційній системі проводяться структурними підрозділами територіальних органів Міндоходів, на які покладено функції з введення відповідної інформації. Контроль за достовірністю та повнотою відображення інформації в інформаційній системі забезпечується структурними підрозділами, на які покладено функції з введення відповідної інформації.

Відповідно до пункту 5 Розділу IV Порядку, дані про надходження податків, зборів, митних платежів, передоплати та єдиного внеску відображаються територіальним органом Міндоходів, на який покладено функції з ведення обліку відповідного платежу, в інтегрованій картці платника і в реєстрі надходжень та повернень у день отримання від органів Державної казначейської служби України відомостей про зарахування та повернення надміру сплачених платежів у вигляді електронного реєстру розрахункових документів.

Аналіз наведених положень Порядку свідчить, що відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально - правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, відповідно належним способом захисту порушеного права позивача є вимога про зобов`язання відповідача здійснити дії по відображенню/коригуванню у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі №805/4374/15-а.

Таким чином, вимоги позову про зобов`язання відповідача внести зміни до ІКП є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги щодо посилання на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 23.04.2019 року у справі № 808/8492/13-а, оскільки правовідносини, у вищезазначеній справі та в межах даної справи не є тотожними.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2020 р. у справі №200/12789/19-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2020 р. у справі № 200/12789/19-а - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 22 березня 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді А.В. Гайдар

І.Д. Компанієць