Справа № 240/21033/20
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року м. Житомир справа № 240/21033/20

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 11.08.2020.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у серпні 2020 року звернувся до відповідача з заявою щодо призначення йому пенсії відповідно до пп.2 п.2 ст.114 Розділу XIV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки посада та характер виконуваної ним роботи відноситься до робіт, передбачених списком №2, однак, отримав відмову у призначенні йому пенсії на пільгових умовах мотивовану відсутністю необхідного стажу роботи.

Позивач наголошує, що його стаж, зокрема електрозварника та електрогазозварника, на підприємствах, із шкідливими та важкими умовами праці із зайнятістю повного робочого дня становить 13 років 9 місяців 18 днів, що у свою чергу дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а тому, на думку позивача, рішення відповідача щодо відмови йому у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку та відмови зарахувати до стажу роботи відповідних періодів роботи є неправомірними та такими, що суперечать чинному законодавству.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 08.12.2020 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Встановлено відповідачу строк, для подання відзиву на позов.

04.02.2021 до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на позовну заяву (а.с. 98-100). В обґрунтування своєї правової позиції представник відповідача зазначив, що рішення управління про відмову у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах є правомірним та вмотивованим, оскільки останнім не підтверджено необхідний пільговий стаж в порядку визначеному нормативними документами.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 11.08.2020 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до пп.2 п.2 ст.114 Розділу XIV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» додавши до вказаної заяви копію документів на підтвердження пільгового стажу.

На момент звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах позивачу було повних 55 років.

За результатами розгляду заяви №7917 від 11.08.2020 відповідачем прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 у призначення пенсії за віком відповідно до підпунктів 1 пункту 2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи - 12 років 6 місяців (а.с.101).

Про винесене рішення позивача Головне управляння Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило листом №0600-0329-8/53774 (а.с.16), в якому вказано, що до пільгового його стажу не враховано періоди роботи:

- в Публічному акціонерному товаристві "Атмашбуд" з 01.06.1988 по 22.02.1995 на посаді електрозварник напівавтоматичних машинах, оскільки в уточнюючій довідці №01/24 від 28.02.2020 не зазначено розділ та посада з посиланням на Списки №2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162;

- в Норильському комбінаті з 22.03.1995 по 03.06.1996, оскільки згідно з даними трудової книжки НОМЕР_1 запис про звільнення скріплено печаткою у відбитку якої відображено „СССР" яке згідно нормативних документів припинило своє існування 25.12.1991;

- на підприємстві "СМС Консент Україна" (в подальшому "Інтерагробуд") з 21.01.1999 по 25.04.2002, з 30.07.2002 по 08.08.2003, оскільки уточнюючій довідці № 21 від 03.08.2020, не вказано коди професій, з посилання на Списки №2 затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 (за період роботи з 21.01.1999 по 15.01.2003) та з посиланням на Списки №2 затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 (за період роботи з 16.01.2003 по 08.08.2003), відсутня інформація про ритмічність роботи "СМС Консент Україна" (в подальшому ДП "Інтерагробуд"), що передбачено п. 7 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005;

- період роботи в ДМ "Житомир Ворд Білдінг Систем Україна" з 11.08.2003 по 23.05.2006, оскільки в довідці №22/9 від 27.02.2020, не зазначено код професії та не надано документи, що підтверджують проведення атестації робочого місця.

Вважаючи таке рішення про відмову відповідача протиправним, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.16 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV) положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Абзацом першим ч.2 ст.24 Закону №1058-IV встановлено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" від 24.06.2016 №461 затверджено Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно зі ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХХІІ (далі - Закон №1788-ХХІІ, у редакції чинній на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів.

Відповідно до п."б" ст.13 Закону №1788-ХХІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Чоловікам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, встановленого абзацом першим частини 1 статті 26 Закону України №1058-IV.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Пунктом другим ч.2 ст.114 Закону №1788-ХХІ передбачено, що працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731 (далі - Порядок №383), встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 (п.3 Порядку №383).

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (далі - Порядок №442), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 №41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку №442 відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Як вже зазначалося, підставами для відмови у задоволенні заяви позивача про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV слугували відсутність необхідного трудового стажу.

Так, у пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка (п.20 Порядку №637).

Проаналізувавши нормативно-правові акти України, які регулюють умови пенсійного забезпечення, суд вважає за необхідне вказати, що положення Порядку №637 щодо підтвердження стажу роботи, який є спеціальнім по відношенню до Закону України «Про пенсійне забезпечення», мають бути застосовані лише у чітко визначених та вичерпних випадках, а саме за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Разом з тим, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка (стаття 62 Закону № 1788-XII).

Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110, затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993 (далі - Інструкція №58).

Відповідно до підпункту 1.1 пункту 1 вказаної Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Підпунктом 4.1 пункту 4 Інструкції №58 визначено, що у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Відповідно п.4 до постанови Кабінету міністрів України «Про трудові книжки працівників» № 301 від 27.04.1993 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачу не зараховано до пільгового стажу періоди роботи, зокрема: з 01.06.1988 по 22.02.1995 - в Публічному акціонерному товаристві "Атмашбуд; з 22.03 1995 по 03.06.1996 - в Норильському комбінаті; з 21.01.1999 по 25.04.2002, з 30.07.2002 по 08.08.2003 - на підприємстві "СМС Консент Україна; з 11.08.2003 по 23.05.2006 в ДМ "Житомир Ворд Білдінг Систем Україна".

Щодо незарахування періоду роботи з 01.06.1988 по 22.02.1995 на посаді електрозварник на напівавтоматичних машинах на Публічному акціонерному товаристві "Атмашбуд" (згідно з довідкою Приватного акціонерного товариства "Атмашбуд" №01/6 від 28.02.2020 (а.с.27) у зв`язку із приватизацією державного майна, орендне підприємство "Житомирський завод металоконструкцій" з 30.06.1993 перейменоване в Акціонерне товариство відкритого типу «Атмашбуд», з 08.01.2013 Акціонерне товариство відкритого типу «Атмашбуд» перейменоване у Публічне акціонерне товариство «Атмашбуд» на підставі протоколу загальних зборів акціонерів АТВТ "Атмашбуд" №01/2012 від 16.12.2012, а з 05.05.2017 Публічне акціонерне товариство «Атмашбуд» перейменоване у Приватне акціонерне товариство «Атмашбуд», відповідно до протоколу загальних зборів акціонерів ПАТ "Атмашбуд" №06/2017 від 27.04.2017) суд вказує наступне.

Підставами для відмови у зарахуванні вищевказаного періоду роботи до пільгового стажу слугував факт відсутності в уточнюючій довідці №01/24 від 28.02.2020 (а.с.28,29) розділу та посади з посиланням на Списки №2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994.

Так, як свідчить п.7 у трудовій книжці (а.с.22), позивач з 18.09.1986 прийнятий на ділянку "сборо-свирки (мовою оригіналу)" №3 учнем електрозварника в ТОВ «Житомирський Завод Металевих Конструкцій" (наказ №203-к віж 18.09.1986).

З 12.05.1987 позивачу присвоєна суміжна професія стропальника 2 розряду (наказ №276 від 14.05.1987).

З 01.06.1988 ОСОБА_1 присвоєно 3 розряд електрозварника на напівавтоматичній машині (наказ №308 від 01.06.1988).

З 17.08.1992 переведений в цех №6 електрозварником 3 розряду (наказ №107 від 17.08.1992), а з 22.02.1995 звільнений за власним бажанням, на підставі наказу №39 к від 22.02.1995.

Таким чином, з 01.06.1988 по 22.02.1995, ОСОБА_1 був зайнятий зваркою в середовищі вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також працював восьмигодинний робочий день та п`ятиденний робочий тиждень, що у свою чергу підтверджується довідкою Приватного акціонерного товариства "Атмашбуд" №01/6 від 28.02.2020 (а.с.27).

За змістом довідки за вищевказаний період підприємство працювало ритмічно, позивач за вищевказаний період не займався точковим, стиковим і контактним зварюванням.

Атестація робочих місць зі шкідливими умовами праці на підприємстві вперше проводилась у 1994 році, що підтверджується наказом № 412 від 30.11.1994 (а.с.33-38).

Крім того, як свідчать матеріали справи Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області проведено перевірку обґрунтованості довідки "Про підтвердження наявного трудового стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", яка видана Приватним акціонерним товариством "Атмашбуд", при якій використовувалися такі документи: відомості по нарахуванню заробітної плати з червня 1988 року по лютий 1995 року, накази особового складу, особова картка П - 2.

За результатами проведеної перевірки уповноваженими посадовими особами Пенсійного фонду підтверджені вищевикладені факти, втім до пільгового стажу позивача не враховано періоди роботи в Публічному акціонерному товаристві "Атмашбуд" з 01.06.1988 по 22.02.1995 на посаді електрозварник на напівавтоматичних машинах, оскільки в уточнюючій довідці №01/24 від 28.02.2020 не зазначено розділ та посада з посиланням на Списки №2 затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162.

Однак, суд вважає, що вказане не може бути підставою для відмови вищевказаного періоду до пільгового стажу позивача, та вважає за необхідне наголосити, що вказана посада відноситься до посад за Списком ІІ, що передбачено постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956, а саме відповідно до «Списка №2»: розділ - «XXXII», підрозділ «Общие профессии»; постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26.01.1991, а саме відповідно до «Списка №2»: розділ - «XXXII», підрозділ «Общие профессии» код - 905; постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994, а саме відповідно до Списку №2: розділ - «XXXII», підрозділ - «Загальні професії» код - 905.

Враховуючи викладене, відповідачем безпідставно не зараховано до пільгового стажу позивача період роботи з 01.06.1988 по 22.02.1995 на Публічному акціонерному товаристві "Атмашбуд", оскільки формальні неточності не можуть бути підставою для незарахування періоду роботи до пільгового стажу особи.

Щодо не зарахування періоду роботи з 22.03.1995 по 03.06.1996 на Норильському комбінаті до пільгового стажу, слід вказати наступне.

Підставою для незарахування вказаного періоду роботи до пільгового стажу був відповідний запис про звільнення в трудовій книжці НОМЕР_1 , який скріплений печаткою у відбитку якої відображено "СССР" яке згідно нормативних документів припинило своє існування 25.12.1991.

Слід відмітити, що вказані порушення сталися не з вини позивача, який у спірний період працював на Норильському комбінаті на посаді електрогазозварника четвертого розряду (прийнятий на підставі наказу №519 від 22.03.1995 та звільнений відповідно до наказу № 471 від 28.02.1996).

Крім того, суд наголошує, що ведення трудових книжок працівників підприємства, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), оскільки записи до трудової книжки вносяться виключно власником або уповноваженим ним органом, наявність неправильно занесених записів до трудової книжки, не може ставитись в провину власнику трудової книжки.

Також, як вже зазначалося, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи щодо якої внесені такі відомості.

Таким чином суд вказує, що позивач не несе відповідальність за порушення третіми особами вимог ведення трудових книжок. Формальні неточності у документах не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

При цьому, слід наголосити, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Відповідач при винесені оскаржуваного рішення не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Проаналізувавши вищевикладене, слідує висновок, що порушення правил ведення трудової книжки, не може впливати на особисті права її власника та не може нести негативні наслідки у зв`язку із допущенням порушень вимог п.п. 2.3, 2.4 Інструкції при заповненні трудової книжки роботодавцем.

Дана правова позиція щодо відповідальності за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного адміністративного суду від 06.02.2018 по справі №677/277/17 (провадження №К/9901/1298/17).

Відтак, підставою для підтвердження трудового стажу у особи, є записи (відомості) зазначені у трудовій книжці, а не дотриманням усіх формальних вимог при її заповненні.

Слід наголосити, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту саме зайнятості особи у оскаржуваний період, а неправильність записів у трудовій книжці. Крім того, у даному випадку суперечностей щодо трудової діяльності у вказаний період у сторін, які беруть участь у справі, не виникло.

З огляду на вищевказане, посилання відповідача на неналежне оформлення трудової книжки, як на підставу для відмови у зарахуванні до пільгового стажу у період з 22.03.1995 по 03.06.1996, судом до уваги не береться.

Досліджуючи спірні правовідносини між сторонами, які беруть участь у розгляді справі щодо незарахування до пільгового стажу періоду роботи з 21.01.1999 по 25.04.2002 та з 30.07.2002 по 08.08.2003, в загальному 4 роки 3 місяці 10 днів на підприємстві "СМС Консент Україна" (в подальшому з 10.07.2001 ДП "Інтерагробуд", а з 12.01.2009 ТОВ "БОХ ТЕХ"), які виникли на підставі відомостей відображених в уточнюючій довідці № 21 від 03.08.2020 (а.с.47, відсутній код професій з посиланням на Списки №2 та інформація про ритмічність роботи).

Так, відповідно до п. 6 Порядку № 383 працівникам спеціалізованих підприємств і організацій (ремонтних, ремонтно-будівельних, монтажних та ін.), зайнятим повний робочий день на роботах із шкідливими умовами праці безпосередньо у виробничих структурних підрозділах інших підприємств та організацій за професіями та на посадах, передбачених Списками, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховуються періоди роботи, відпрацьовані на цих підприємствах або в організаціях, за результатами атестації відповідних робочих місць.

Згідно з п. 7 Порядку № 383, у разі неритмічної роботи підприємства чи організації підрахунок пільгового стажу здійснюється в такому порядку: загальна кількість днів, протягом яких працівник повний робочий день був зайнятий на роботах із шкідливими умовами праці, ділиться на 25,4 - при шестиденному робочому тижні і на 21,2 - при п`ятиденному робочому тижні. Цей же порядок застосовується при обчисленні пільгового стажу працівників, зазначених у пункті 6 цього Порядку.

Тобто, вимоги п. 7 Порядку № 383, щодо підрахунку пільгового стажу стосуються підприємств з неритмічною роботою.

При цьому, суд зазначає, що ритмічність виробництва на підприємстві є економічним аналізом діяльності цього суб`єкту господарювання.

Однак, в матеріалах даної справи не міститься доказів, які б свідчили, що позивач працював на підприємстві з неритмічною роботою.

З відомостей відображених у довідках ТОВ "БОХ ТЕХ": №21 від 03.08.2020, №30 від 06.11.2020, відслідковується, що ОСОБА_1 працював повний робочий день на підприємстві "СМС Консепт Україна" у період з 21.01.1999 по 25.04.2002 та з 30.07.2002 по 08.08.2003 за професією електрогазозварювальника та виконував електрозварювальні роботи на автоматичних та напівавтоматичних машинах зайняті зваркою в середовищі вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №162 від 11.04.1994 (з 21.01.1999 до 25.04.2002, з 30.07.2002 до 15.01.2003) та згідно з постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 (період роботи з 16.01.2003 до 08.08.2003), яка відноситься до професій, які відносяться до Списку 2.

Разом з тим, у довідці №30 від 06.11.2020 (а.с.48) інформація щодо коду професій з посиланням на Списки №2 відображена, зокрема код КП-7212.

Крім того, періоди роботи позивача на підприємстві "СМС Консепт Україна" підтверджується копіями документів, які містяться в матеріалах справи, зокрема: наказом «CMC Консепт Україна» №2 від 21.01.1999 про прийняття ОСОБА_1 на роботу (а.с.49), наказом «CMC Консепт Україна» №45 від 10.07.2001 про реорганізацію підприємства (а.с.50), наказом ДП ПБФ «ІНТЕРАГРОБУД» №73 від 04.08.2003 про звільнення ОСОБА_1 з роботи (а.с.51); наказом ТОВ «БОТ ТЕХ» №2 від 12.01.2009 про перетворення ДП ПБФ «Інтерагробуд» в ТОВ «БОТ ТЕХ» (а.с.52), наказом ТОВ «БОТ ТЕХ» «Про внесення змін в первинні документи по особистому складу» №2-к від 20.03.2020 (а.с.53); наказом ДП ПБФ «Інтерагробуд» №38т б про створення комісії з атестації робочих, місць (а.с.54), наказом ДП ПБФ «Інтерагробуд» «Про атестацію робочих місць» №11а від 21.01.2002 разом з додатками (а.с.55-58), особистою карткою ОСОБА_1 (а.с.59-60), висновком Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрацією про результати атестації робочих місць №10-223 від 23.09.2002 (а.с.61-65), карткою умов праці та розрахунком (а.с.66-68).

Отже, на думку суду, матеріалами справи у повному обсязі підтверджено, що позивач у вищевикладений період працював на підприємстві "СМС Консент Україна".

Щодо незарахування періоду період роботи в ДП "Житомир Ворд Білдінг Систем Україна" з 11.08.2003 по 23.05.2006 до пільгового стажу, оскільки в довідці №22/9 від 27.02.2020 (а.с.70), не зазначено код професії та не надано документи, що підтверджують проведення атестації робочого місця, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Так, відповідно до п.22 трудової книжки позивача (а.с.23 на звороті) позивач з 11.08.2003 відповідно до наказу №195-п від 11.08.2003 прийнятий за строковим договором в складально-зварювальний цех електрозварювальником на автоматичних та напівавтоматичних машинах та на підставі наказу № 159-к від 22.05.2006 звільнений з роботи за власним бажанням.

Вказані факти також підтверджені довідкою "Заводу металоконструкцій Укрсталь Житомир" №01/7 від 27.02.2020 (а.с.69).

За змістом довідки "Заводу металоконструкцій Укрсталь Житомир" №22/9 від 27.02.2020 (а.с.70) позивач у період з 11.09.2003 по 22.05.2006 працював повний робочий день за професією електрозварювальника на автоматичних та напівавтоматичних машинах зайняті зваркою в середовищі вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, тобто на посаді що передбачена Списком 2 (код КП 905), відповідно до розділу ХХХІІІ підрозділу "Загальні професії" постанови Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003.

Відповідно до наказу №47 від 22.08.2002 (а.с.77) на підприємстві було проведено атестацію робочих місць за умовами праці та за результатами проведеної атестації складено висновок №10-24 від 22.08.2002 (а.с.80-83), згідно якого професія яку займав позивач відноситься до професій за Списком №2, що дає право останньому на зарахування вказаного періоду роботи до пільгового стажу.

Щодо позовної вимоги стосовно зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах згідно з списку №2 відповідно до пп.2 п.« 2» ст.114 Розділу XIV-I Закону №1058-IV слід вказати наступне.

Так, постановою Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2016 затверджено в тому числі список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно якого газорізальник та електрозварник відносяться до таких посад.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що його стаж, як працівника, що зайнятий повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць становить 13 років 9 місяців 11 днів.

Разом з тим, записами трудової книжки підтверджено (а.с.22-24), що позивач працював на посаді електрозварника у періоди: з 18.07.1983 по 02.01.1984 - 5 місяців 16 днів (підтверджується трудовою книжкою); з 18.09.1986 по 22.02.1995 - 8 років 5 місяців 5 днів; в період з 22.03.1995 по 03.06.1996 - 1 рік 2 місяці 13 днів; з 28.05.1997 по 27.05.1998 - 1 рік; в період з 21.01.1999 по 25.04.2002 - 3 роки 3 місяці 5 днів (вказане підтверджується трудовою книжкою); робота зварником-монтажником в ДП ПБФ «Інтерагробуд» в період з 26.04.2002 по 28.07.2002 - 3 місяці 3 дні; з 29.07.2002 по 08.08.2003; з 11.08.2003 по 22.05.2006 - 2 роки 9 місяців 12 днів; в період з 23.05.2006 по 12.11.2007 - 1 рік 5 місяців 21 день; з 17.03.2008 по 30.01.2009 - 10 місяців 14 днів; в період з електрозварником з 01.12.2010 по 21.10.2011 - 10 місяців 21 день; з 01.09.2015 по 29.01.2018 - 2 роки 4 місяці 29 днів та з 20.07.2018 по 20.05.2020 - 1 рік 10 місяців 1 день.

Тобто пільговий стаж позивача більше 12 років 6 місяців, передбачених п.2 ч.2 ст.114 Закону №1788-ХХІ, який дає право останньому на пенсію за віком на пільгових умовах.

Разом з тим, доказів у підтвердження того, що дані трудової книжки позивача (в частині вищевказаних періодів роботи) містять неправдиві або недостовірні відомості чи були предметом судового розгляду до суду не надано, при цьому слід врахувати, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відтак, відповідно статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04, рішення від 19.02.2009 року, п. 33) повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 72 вказаного Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 73 вказаного Кодексу).

За змістом статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладені обставини справи, які підтвердженні відповідними доказами, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн, який належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 263, 295, 371, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м.Житомир,10003. РНОКПП/) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 11.08.2020 - дати звернення із відповідною заявою.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області сплачений судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст рішення складено: 22.03.2021.