Справа № 305/368/20
Суддя: Ємчук В. Е.
Дата ухвалення: 2021-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 305/368/20 р.
Провадження по справі № 2-а/305/3/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2021 Рахівського районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Ємчука В.Е.

за участі секретаря судового засідання Шемоти М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Рахівського районного суду з позовом про визнання протиправним та скасування протоколу про адміністративне правопорушення №211-ДК/0041П/07/20 від 20 лютого 2020 року, та постанови про накладення адміністративного стягнення від 28.02.2020, складеного головним спеціалістом Відділу контролю за використанням та охороною земель у Рахівському, Тячівському районах Водош Ганною Дмитрівною, та постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позов мотивувала тим, що 03 березня 2020 вона отримала копію протоколу про адміністративне правопорушення від 20 лютого 2020 року складеного головним спеціалістом Відділу контролю за використанням та охороною земель у Рахівському, Тячівському районах Водош Ганною Дмитрівною за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП, розгляд якого було призначено о 10.00 год 28 лютого 2020 у приміщенні відділу Рахівського району Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області за адресою: м .Рахів, вул. Миру, 34. 08 березня 2020, вона отримала постанову про накладення адміністративного у виді штрафу на суму 598,31 грн. Вона не згідно зі складеним протоколом та вважає, що адміністративні матеріали складені незаконно, необґрунтовано. При складанні адміністративних матеріалів, відповідач виходив з того, що 20 лютого 2020 року при проведенні будівельних робіт, які не проводились ОСОБА_1 , самовільно зайнято частину земельної ділянки, що є порушенням вимог ст. 125 Земельного кодексу України. Відповідно до договору оренди, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав від 11.12.2017, за кадастровим номером :05:002:1047, земельна ділянка знаходиться в оренді гр. ОСОБА_2 , цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості пл. 0,3082 у АДРЕСА_1 . Шкода заподіяна внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки становить 598,31 гривні, що є порушенням ст. 211 б Земельного кодексу України та ст. 53-1 КУпАП. Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" був прийнятий лише 17.02.2011 року, а господарська будівля була куплена членами її сім`ї згідно з договором купівлі-продажу №01/07 від 25 квітня 2003 року. У 2003 році, на підставі договору купівлі-продажу господарської будівлі, за адресою АДРЕСА_2 , членами її сім`ї був проведений поточний ремонт зазначеного об`єкта. У складеному відносно неї протоколі час вчинення правопорушення не зазначено, відомості про дату народження, сімейний стан, кількість утриманців, місце проживання/реєстрації, місце роботи та посада й інші дані в протоколі не вказано. Отже, ні у протоколі про адміністративне правопорушення, ні в акті перевірки й слова не зазначено про те, коли (в якому році) була незаконно захоплена земельна ділянка і ким захоплена. Фактично висновок відповідача про порушення нею законодавства ґрунтується на припущеннях, без жодного доказу та факту в якому році побудована будівельна споруда, підстави її придбання та вигадані доводи про захоплення земельної ділянки 20.03.2020. У відповідача не було правових підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності за порушення закону, якого ще не існувало на момент проведення нею поточного ремонту. Протокол про адміністративне правопорушення не відповідає законним вимогам, складений без її присутності та без присутності адвоката, без роз`яснення прав та обов`язків, тому є протиправним і підлягає скасуванню. На думку позивачки, у зв`язку з порушенням кримінального провадження за фактом підробки Великобичківською селищною радою документів остання направляє для проведення беззаконних перевірок на об`єкт позивачки для недопущення об`єктивного розстеження кримінальної справи і продовження з її сторони фальсифікацій матеріалів, які ніби-то підтверджують купівлю камінної будови, розташованої на орендованій земельній ділянці ОСОБА_3 громадянином ОСОБА_2 . У зв`язку з наведеним просить визнати протиправним та скасувати протокол про адміністративне правопорушення №211-ДК/0041П/07/20 від 20.02.2020 та постанову про накладення адміністративного стягнення від 28 лютого 2020 року, складеного та винесену головним спеціалістом Відділу контролю за використанням та охороною земель у Рахівському та Тячівському районах Водош Ганною Дмитрівною, якою звинувачують ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ухвалою Рахівського районного суду від 13.03.2020 було відкрито провадження у даній справі та роз`яснено відповідачу про його право до початку судового засідання подати суду відзив на позов та докази, у разі заперечення позовних вимог.

Державний інспектор у сфері державного контролю за використання та охороною земель і дотриманням законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області Водош Ганна Дмитрівна подала відзив на позов ОСОБА_1 , де зазначила, що позов в частині оскарження протоколу про адміністративне правопорушення не може бути задоволений судом, оскільки складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення і можуть бути предметом оцінки судом вчинення адміністративного правопорушення, однак не може бути скасований, оскільки він не є рішенням суб`єкта владних повноважень. Щодо суті правопорушення вчиненого ОСОБА_1 зазначила, що за заявою ОСОБА_2 від 14.02.2020 про самовільне захоплення земельної ділянки, яка перебуває в оренді останнього, вона з участю спеціаліста землевпорядника Великобичківської селищної ради Лопатюк О.М. у присутності заявника ОСОБА_2 і ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_5 провела позапланову перевірку земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:1047, що знаходиться на території Великобичківської селищної ради. Згідно з наданими для перевірки матеріалів польових геодезичних робіт і плану земельної ділянки, складеного за результатами кадастрової зйомки проведених ТзОВ «МОЯ ЗЕМЛЯ» по виносу меж в натурі (на місцевості) земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:1047 було встановлено, що суміжним землевласником ОСОБА_1 без належної правової підстави з порушенням меж земельної ділянки проведено будівництво господарських споруд та встановлено огорожу на частину земельної ділянки площею 0,0156 га, що знаходиться у користуванні на умовах оренди ОСОБА_2 . За порушення вимог земельного законодавства, передбаченого п.б частини 1 статті 211 Земельного кодексу України встановлено відповідальність ст. 53-1 КУпАП, за що ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності. Позивачка та її чоловік були присутні під час проведення перевірки, однак відмовилися підписати акт обстеження земельної ділянки від 20.02.2020 та розрахунок шкоди. Тоді ж вона склала припис про усунення порушень, виявлених під час проведення перевірки та ОСОБА_1 була попереджена щодо обов`язкового виконання припису і наслідки його невиконання за ст. 188-5 КУпАП. Також тоді ж було складено протокол про адміністративне правопорушення №211-ДК/0041П/07/01/-20, у якому зазначено про виявлене правопорушення земельного законодавства. Посилання позивачки про те, що у протоколі не зазначено часу вчинення правопорушення, а також відомостей про особу порушника вважає надуманими, оскільки такі зазначаються за їх наявності, а самовільне заняття земельної ділянки є триваючим, тому зазначення часу його вчинення є безглуздим та не заслуговує на увагу. Позивачка була належним чином повідомлена про розгляд адміністративної справи, оскільки вона отримала 25.02.2020 протокол, в якому зазначено дату та час розгляду справи. Отже, для розгляду протоколу ОСОБА_1 не з'явилася, хоча була завчасно повідомлена. Вважає, що перевірка дотримання земельного законодавства була проведена відповідно до вимог кодексу України про адміністративні правопорушення, а доводи, що викладені у позовній заяві, є надуманими, законодавчо не обґрунтовані, нікчемні та мають ознаки юридичної неграмотності. З огляду на викладене просить закрити провадження у справі про скасування протоколу про адміністративне правопорушення №211-ДК/0041П/)7/01/-20, а у задоволенні позову про визнання протиправного та скасування протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відмовити у повному обсязі. Крім того, Водош Г.Д. звертає увагу, що вона є старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням законодавства України про охорону земель у Рахівському, Тячівському районах, однак органом, що уповноважений здійснювати перевірку дотримання вимог земельного законодавства є Головне управління держгеокадастру у Закарпатській області, тому останнє необхідно залучити до участі у даній справі в статусі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Представник позивача, ОСОБА_1 , Мелай М.Ю. 24.09.2020 подав заяву про заміну первісного відповідача Головного спеціалісту відділу контролю за використанням та охороною земель у Рахівському, Тячівському районах Водош Ганну Дмитрівну на належного відповідача, яким є Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області.

Ухвалою Рахівського районного суду від 17.11. 2020 було замінено первинного відповідача головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Рахівському, Тячівському районах Водош Ганну Дмитрівну на належного відповідача Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області.

Відповідач, голова комісії з ліквідації Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області І.Завальнюк 16.03.2021 подав відзив на позов ОСОБА_1 , в якому просив позов в частині оскарження протоколу закрити, оскільки він не є рішенням суб`єкта владних повноважень. Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КупАП, то вважає, що останню було правомірно визнано винною у порушенні земельного законодавства, оскільки вона захопила частину земельної ділянки, яка перебуває у користуванні ОСОБА_2 , що було встановлено під час перевірки, яка проводилася за зверненням ОСОБА_2 , та підтверджено належними доказами, у тому числі матеріалами польових геодезичних робіт і плану земельної ділянки складеного за результатами кадастрової зйомки. Позивачка від підпису матеріалів за результатами перевірки відмовилася, а на розгляд протоколу не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи. Інструкція з оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про адміністративні правопорушення, що зареєстрована у Мін`юсті 07.02.2017 за №173/30041 передбачає зазначення у протоколі детальну інформацію щодо порушників лише у разі її наявності, тому посилання ОСОБА_1 на відсутність даних про її дату народження, сімейний стан та інше є безпідставним, а не зазначення дати вчинення правопорушення зумовлено тим, що самовільне зайняття земельної ділянки є триваючим правопорушенням. Отже, всі дії під час перевірки здійснювались відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, а доводи позивачки є надуманими, тому позов є необґрунтованими, а постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КупАП прийнята відповідно до законодавства України, тому просить закрити провадження у справі про скасування протоколу про адміністративне правопорушенння, а у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання протиправного та скасування протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відмовити у повному обсязі.

Представник позивачки адвокат Мелай М.Ю. надав 19.03.2021 суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області повторно в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи й вирішення спору по суті, приходить до такого висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 20 лютого 2020 року головний спеціаліст Відділу контролю за використанням та охороною земель у Рахівському, Тячівському районах Водош Ганна Дмитрівна склала протокол про адміністративне правопорушення №211-ДК/0041П/)7/01/-20 при перевірці здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів, шляхом проведення позапланової перевірки стосовно земельної ділянки за кадастровим номером :05:002:1047, яка розташована на території Великобичківської селищної ради.

ОСОБА_1 не погоджується зі складеним протоколом та вважає, що адміністративні матеріали складені незаконно і необґрунтовано. Отже, в даному випадку предметом адміністративного позову є визнання протиправним та скасування вказаного протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

За приписами ч. 1 ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно протокол про адміністративне правопорушення має доказовий характер і не породжує правових наслідків, оскільки не встановлює права й обов`язки для учасників спірних правовідносин, а тому не є рішенням суб`єкта владних повноважень в розумінні статті 19 КАС України, а є лише підставою для подальшого вирішення питання щодо притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності, згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення, а отже, оскарження останнього, як окремого акту та дій по його складанню, в судовому порядку не передбачено.

Таким чином, виходячи з системного аналізу зазначених норм права, слід дійти висновку, що кінцевим результатом розгляду протоколу про адміністративне правопорушення є прийняття уповноваженим органом одного з рішень, визначених ст. 284 КУпАП. При прийнятті рішення повинні враховуватись обставини, що визначені ч. 1 ст. 280 КУпАП, а саме: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а відповідно повинна враховуватись і правомірність дій по складанню протоколу, дотримання нормативно-правових актів посадовою особою, яка його склала, тощо, що в даному випадку повинно здійснюватись судом, уповноваженим на його розгляд та прийняття відповідного рішення у вигляді постанови.

Розгляд та вирішення позовів про скасування протоколів про адміністративні правопорушення не належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки правильність їх складання зобов`язаний перевіряти орган, компетенції якого стосується розгляд справи про адміністративне правопорушення, в якій такий протокол про адміністративне правопорушення є доказом.

Протокол про адміністративне правопорушення встановлює лише виявлення порушення, однак, не породжує будь-яких правових наслідків для позивача, не встановлює його прав і обов`язків позивача, а тому не може бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, суд вважає, що підлягає закриттю провадження у справі за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування протоколу про адміністративне правопорушення по справі про адміністративне правопорушення №211- ДК/0041П/07/01/-20 від 20 лютого 2020 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою, другою ст. 2 КАС України, передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988р. «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» (зі змін. та доп.), орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку й обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 211 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення, зокрема, самовільне зайняття земельних ділянок.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 53-1 КУпАП самовільне зайняття земельної ділянки - тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що 28 лютого 2020 року державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель у Рахівському, Тячівському районах Закарпатської області Водош Ганна Дмитрівна винесла постанову про накладення адміністративного стягнення №211-ДК/0052По/08/01/-20 у відношенні ОСОБА_1 за ст. 53-1 КУпАП, на підставі якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень та визначено, що порушенням заподіяно матеріальну шкоду на суму 598,31 гривні.

Статтею 1 КУпАП визначено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частинами 1 та 2 статті 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Статтею 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Приписами ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк (ст. 277-1 КУпАП).

Аналіз наведених вище правових положень дає можливість дійти висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 53-1 КУпАП розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень.

Зокрема, розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, допускається лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Матеріалами справи стверджується, що позивачка була повідомлена про розгляд справи про адміністративне правопорушення 25.02.2020 о 13.16 год, тобто їй вручене поштове відправлення у саме й цей час, що підтверджено відстеженням на сайті Укрпошти, яке було додане до відзиву відповідачем. Розгляд матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відбувся 28 лютого 2020 о 10.00 год, тобто остання була повідомлена про дату та час розгляду справи менше ніж за три доби.

За таких обставин позивачка не була повідомлена в установлені строки про час та місце розгляду справи, що об`єктивно позбавило останню можливості реалізувати надані їй права, які передбачені ст. 268 КУпАП, що на думку суду не має форму незначних процедурних порушень, а є беззаперечною підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 17.10.2018р. у справі № 405/7568/16-а (2-а/405/219/16).

Глава 22 КУпАП визначає порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення.

Так, у ст. 280 вказаної глави КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Якщо при вирішенні питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення органами (посадовими особами), переліченими у пунктах 1-4 статті 213 цього Кодексу, одночасно вирішується питання про відшкодування винним майнової шкоди, то в постанові по справі зазначаються розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування.

По справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи (ч. 1 ст. 284 КУпАП).

Аналіз наведених норм свідчить про існування певного порядку, при дотриманні якого орган (посадова особа) має повноваження приймати постанову про накладення адміністративного стягнення.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, її було прийнято у відсутність особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності, без врахування її особистих пояснень щодо суті правопорушення, а накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень, тобто 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, відбулося без врахування обтяжуючих та пом`якшуючих обставин.

Крім того, зміст оскаржуваної постанови взагалі не містить відомостей про суть вчиненого правопорушення, яке б вказувало на наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП, наявних свідків по справі чи посилань на їх письмові або усні пояснення, також відсутні відомості щодо доказів, які були враховані посадовою особою під час розгляду зазначеної справи з метою встановлення вини позивача. Також, постанова не містить порядку і строку відшкодування шкоди.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідачем не дотримано встановленої чинним законодавством процедури притягнення позивачки до адміністративної відповідальності, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови як такої, що прийнята без дотримання встановленої законом процедури.

Положенням ч. 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративні правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на викладене, відповідно до п.2 ч.3 ст.286 КАС України суд вважає за необхідне надіслати справу на новий розгляд до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області.

Оскільки відповідачем у справі є державний орган, як суб`єкт владних повноважень, судові витрати в частині судового збору у сумі 908 гривень, відповідно до ст. 139 КАС України, слід віднести за рахунок держави.

На підставі наведеного ст.ст. 1, 2, 6, 7, 20, 77, 78, 139, 242, 243, 244, 246, 255, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 28.02.2020 року №211-ДК/0052По/08/01/-20 у відношщенні ОСОБА_1 за ст.53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення і надіслати справу на новий розгляд до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування протоколу про адміністративне правопорушення по справі про адміністративне правопорушення №211- ДК/0041П/07/01/-20 від 20 лютого 2020 року.Судовий збір в сумі 908 гривень віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.Е.Ємчук