Справа № 640/7852/20
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2021-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2021 року м. Київ № 640/7852/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., при секретарі судового засідання Мині І.І., за участі представників позивача Калюжної О.Ю., відповідача Пілецького Є.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія Білдінг Ко ЛТД"
до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №;№

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія Білдінг Ко ЛТД", в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 23.12.2019 № та від 26.12.2019 №.

Позовні вимоги мотивовано відсутністю у позивача обов`язку зі сплати земельного податку, помилкову сплату даного податку, та помилкове подання повторної уточнюючої декларації.

Відповідачем позовні вимоги заперечуються з огляду на те, що позивачем було подано дві уточнюючі декларації зі сплати земельного податку, внаслідок чого у позивача виникло від`ємне значення сплати, у зв`язку з чим було проведено камеральну перевірку та винесено оскаржувані податкові повідомлення - рішення.

Розглянувши подані представниками сторін документи, заслухавши усні пояснення їх представників, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем, на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, в порядку п. 76.3 ст. 76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку камеральну перевірку уточнюючих податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2017 рік ТОВ «Будівельно-інвестиційна компанія Білдінг Ко ЛТД», за результатами якої складено акт від 05.12.2019 №91/26-15-04-07-19/33406588.

Крім того, відповідачем проведено камеральну перевірку уточнюючих податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 рік ТОВ «Будівельно- інвестиційна компанія Білдінг Ко ЛТД», за результатами якої складено акт від 06.12.2019 №96/26-15-04-07-19/33406588.

На підставі висновків даних актів відповідачем прийнято :

податкове повідомлення-рішення № від 23 грудня 2019 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 268 752,22 грн. та застосовано штрафні санкції в розмірі 67 188,06 грн.;

податкове повідомлення-рішення № від 26 грудня 2019 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 1 044 849,03 грн. та застосовано штрафні санкції в розмірі 522 424,52 грн.

Прийняття зазначених рішень мотивовано тим, що позивачем подано уточнюючі розрахунки з земельного податку, згідно з якими зменшено суму податку, що підлягав сплаті, на суму, що перевищувала первісно задекларовані показники.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, позивачем, до 2019 року подавалася податкова звітність та сплачувався земельний податок за земельну ділянку 80000000:76:029:0012, з цільовим призначенням - для іншої житлової забудови, площею 0,2347 га, розташовану у Шевченківському районі міста Києва.

Позивачем, в тексті позовної заяви стверджується про сплату такого податку з 2016 року, до матеріалів справи залучено копію облікової картки позивача з 2017 року. При цьому, обставина самостійного узгодження позивачем податкових зобов`язань, стану розрахунків позивача з бюджетом сторонами не оспорювалась, предметом судового розгляду не була.

Як вбачається з копії облікової картки позивача, та не заперечується сторонами, позивачем було подано податкові розрахунки з земельного податку №6 від 20.02.2017р., яким самостійно узгоджено податкові зобов`язання зі сплати земельного податку в сумі 293184,18грн., та № від 18.02.2018р., на суму 333350,41грн.

Також позивачем було подано 13.11.2019 уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 рік реєстраційний номер , згідно з якою зменшено узгоджене податкове зобов`язання з орендної плати за земельні ділянки за січень - грудень 2018 року у розмірі 333 350,41 гривень.

Також позивачем було 14.11.19 подано уточнюючу декларацію , згідно з якою зменшено узгоджене податкове зобов`язання з орендної плати за земельні ділянки за січень - грудень 2018 року у розмірі 293184,18 гривні, та №, згідно з якою зменшено узгоджене податкове зобов`язання з орендної плати за земельні ділянки за січень - грудень 2018 року у розмірі 333103,11 грн.

Позивачем було подано 13.11.2019р. уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2017 рік, згідно з якою зменшено узгоджене податкове зобов`язання з орендної плати за земельні ділянки за січень - грудень 2017 року у розмірі 293 184,18 гривні.

Крім того, позивачем було подано 3 грудня 2019 уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2017 рік реєстраційний номер , згідно з якою зменшено узгоджене податкове зобов`язання з орендної плати за земельні ділянки за січень - грудень 2017 року у розмірі 293 184,18 гривні.

Копії даних уточнюючих податкових декларацій додані позивачем до позовної заяви, а відображення вищезазначених розрахунків та уточнюючих розрахунків в даних обліку позивача підтверджується копією облікової картки, наданої позивачем.

Отже, позивачем було зменшено податкові зобов`язання на суму, яка перевищувала такі зобов`язання, внаслідок чого утворилось від`ємне значення з податку на землю.

У свою чергу, в силу положень п. 49.18 ст. 49 ПК України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків), подаються протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до п. 31.1 і п. 31.3 ст. 31 ПК України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному додатковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою. Строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п. 38.1 ст. 38 ПК України).

За змістом приписів п. 20.1.19 ст. 20 ПК України, контролюючі органи наділені, зокрема, правом застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені (п. 111.2 ст. 111 ПК України).

При цьому, п. 109.1 ст. 109 ПК України визначає, що податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу, грошові зобов`язання, самостійно визначені платником податків, не підлягають оскарженню.

Одночасно з цим, пунктом 50.1 статті 50 Податкового кодексу встановлено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Позивач стверджував про відсутність законодавчо встановлених підстав для справи вказаного податку, з огляду на відсутність землі у власності, стверджуючи про існування відносин суборенди.

Суд щодо цього зазначає, що, відповідно до п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 Податкового кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Суд зауважує, що даними нормами не передбачено надання платником податку податковому органу документів, якими підтверджується наявність підстав для сплати податку.

З огляду на викладене, суд доходить висновків, що обставина наявності чи відсутності у позивача обов`язку зі сплати податку на землю не входить до кола обставин, які мають досліджуватися під час розгляду даної справи, з огляду на те, що предметом спору є правомірність донарахування позивачу податкового зобов`язання, з огляду на декларування позивачем від`ємного значення, а не наявність підстав подання позивачем звітів та сплати податків.

При цьому, суд виходить з того, що згідно пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу, грошові зобов`язання, самостійно визначені платником податків, не підлягають оскарженню.

Натомість, донарахування, здійснені відповідачем, обумовлені тим, що, в ході уточнення податкових зобов`язань, позивачем було задекларовано надмірну сплату податку (від`ємне значення).

З огляду на викладене та керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія Білдінг Ко ЛТД" відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Повний текст рішення складено 23.03.2021.

Суддя С.К. Каракашьян