Справа № 335/1873/21
Суддя: Рибалко Н. І.
Дата ухвалення: 2021-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/1873/21 2-а/335/58/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Рибалко Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Смірнової А.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Фельського Сергія Леонідовича до інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції Хмарюка Артема Ярославовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Фельського С.Л. звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до інспектора лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Запорізькій області Хмарюка А.Я. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своєї заяви, позивач зазначив, що відповідно до постанови інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції Хмарюка А.Я., від 12.02.2021 року, серія ЕАН № 3778954 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що винесена постанова про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КпАП України відносно позивача є незаконною, оскільки висновок відповідача, що позивач порушив вимоги ПДР України, не доведено належними та допустимими доказами, які б підтверджували вину позивача у даному правопорушенні, позивач такого адміністративного правопорушення не вчиняв.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, винесена з порушенням закону та підлягає скасуванню.

Просить суд скасувати постанову серії ЕАН № 3778954 від 12.02.2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, справу закрити.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.02.2021 року, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Позивач у судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримав, просив справу розглянути у письмовому провадженні.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень, причини неявки суду не повідомив. Станом на 19.03.2021 року відзиву на адміністративний позов відповідачем не подано. Будь-яких заяв чи клопотань від нього не надходило.

Справа розглядається у відповідності до ч.3 ст. 194 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши та оцінивши надані докази, у їх сукупності, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 12.02.2021 року інспектором 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції Хмарюк А.Я. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову по справі про адміністративні правопорушення ЕАН № 3778954 від 12.02.2021 року, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

У постанові зазначено, що 12.02.2021 року о 10:27 у м. Запоріжжі по вул. Ігоря Сікорського, 200, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом без чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або без чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, чим порушив п. 2.1 г. ПДР.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в судове засідання не з`явився, відзив не надав. Будь-яких інших доказів відповідач на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові не надав, не спростував твердження позивача, що він не порушував ПДР України.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суду не надано відповідачем належні та достатні докази на підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП. У постанові про адміністративне правопорушення відносно позивача відсутні посилання на докази, що стали підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Будь-яких інших доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП відповідачем до суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи прирівнюються до доведеної невинуватості цієї особи.

Крім того, у рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 Конституційного Суду України дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі Barbera, Messeque and Jabardo v. Spain (скарга № 10590/83 від 6 грудня 1988 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, покладені в основі висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (справа Daktaras v. Lithuania, скарга № 42095/98).

Суд, враховуючи презумпцію невинуватості, закріплену КУпАП та Конституцією України, виходить з того, що показання позивача з приводу конкретних обставин його дій на дорозі не спростовані відповідачем, сама постанова у справі про адміністративне правопорушення не містить відомостей про докази на підставі яких встановлена винуватість ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, а отже, у такому випадку не доведено наявність складу адміністративного правопорушення, за яке позивач притягнутий до відповідальності, у зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню.

Тому позов є обґрунтованим, доведеним та підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивачем за подання адміністративного позову сплачено судовий збір за подання адміністративного позову в розмірі 454,00 гривень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції судові витрати в сумі 454,00 гривень в рахунок відшкодування витрат з оплати судового збору.

Відповідно до вимог ч.3 ст.132 КАС України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За правилами ст.134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2); розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п. 1 ч. 3).

На підтвердження понесення судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду: копію договору від 22.01.2021 року про надання правової допомоги, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Фельським С.Л.., предметом якого є надання останнім правової допомоги, в тому числі у судових справах; розрахунок витрат на правову допомогу, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи від 15.02.2021 року; копію акту приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 15.02.2021 року, копію квитанції до прибуткового-касового ордеру від 15.02.2021 року про оплату позивачем послуг на загальну суму 2 500,00 грн. за надання правової допомоги.

Оцінивши надані позивачем докази на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що витрати, понесені позивачем в зв`язку з пред`явленням позовних вимог до відповідача підтверджуються належними та допустимими в розумінні КАС України доказами. Суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката у сумі 2 500,00 грн. є співмірним із складністю даної справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, а також значенням справи для сторони, тому вказана сума підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Фельського Сергія Леонідовича до інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції Хмарюка Артема Ярославовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову винесену інспектором 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенантом поліції Хмарюком Артемом Ярославовичем, серії ЕАН № 3778954 від 12.02.2021, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн., справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, Солом`янський район, вул. Федора Ернста, буд. 3, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500 ( дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: Н.І. Рибалко