Справа № 825/1228/18
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2021-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 825/1228/18 Суддя (судді) першої інстанції: Тихоненко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року (м. Чернігів, дата складання повного тексту - 25.01.2021) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Ліквідаційна комісія Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду, в якій просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області вчинені на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.07.2018 № 825/1228/18, які полягають у здійсненні обмеження пенсії позивача максимальним розміром при проведенні її перерахунку з 01.01.2016 та подальшої виплати, а також у невиплаті заборгованості по пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2020.

Заява обґрунтована тим, що при виконанні рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.07.2018 по справі № 825/1228/18, відповідач здійснив перерахунок та виплату пенсії заявнику з застосуванням обмежень в розмірі 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, що свідчить про порушення вимог пенсійного законодавства. Вказує, що пенсія йому призначена в 1993 році, тобто до запровадження обмежень виплати пенсій максимальним розміром, що свідчить про неможливість їх застосування до спірних правовідносин. Тобто дії відповідача звужують зміст вже набутих прав заявника, розмір призначеної пенсії якого більше ніж 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Отже, не виплата заявнику заборгованості по пенсії за період 01.01.2016 по 31.12.2020 є протиправними діями відповідача, які порушують права позивача та свідчать про невиконання рішення суду.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року заяву позивача про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу в частині задоволення заяви та прийняти нову про відмову у задоволенні заяви. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення питання. Скаржник вважає, що вчиняючи дії щодо перерахунку пенсії пенсійним органом порушено чинне законодавство шляхом обмеження пенсії максимальним розміром, тим самим звужуючи зміст вже набутих прав позивача. Також вказує, на порушенні прав позивача щодо невиплати заборгованості по пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2020.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

У відповідності до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положеннями ч. 2 ст. 14 КАС України також передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною 6 статті 383 КАС України встановлено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Аналіз вищезазначених норм права свідчить, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст.383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача. Застосування судом до суб`єкта владних повноважень заходів процесуального впливу можливе виключно у випадку встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.07.2018 позов ОСОБА_1 задоволено повністю: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії позивачу з 01.01.2016 відповідно до Закону України від 23.12.2015 № 900 «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», статей 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» на підставі надісланої довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 29.01.2018 № 101/5632; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести позивачу перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2016 відповідно до Закону України від 23.12.2015 № 900 «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», статей 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 29.01.2018 № 101/5632.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2018 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області задоволено. Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 03.09.2020 касаційну скаргу позивача задоволено. Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2018 року скасовано. Справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, третя особа Ліквідаційна комісія Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії направлено на новий розгляду до суду апеляційної інстанції.

24.11.2020 постановою Шостого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишено без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.07.2018 без змін.

Таким чином, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.07.2018 набрало законної сили 24.11.2020.

На виконання вищезазначених рішень судів, позивачу здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2016, при цьому її виплату обмежено максимальним розміром, а саме: 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Сума доплати становить 338108,21 грн (а.с.41-42).

Вирішуючи заяву, подану у порядку ст. 383 КАС України, суд перевіряє, чи на виконання рішення суду відповідачем було допущено бездіяльність, протиправні дії/рішення, тобто, предметом розгляду такої заяви може бути лише перевірка виконання відповідачем того обсягу вимог, які були предметом розгляду спору по суті, та які було вирішено до виконання судом у резолютивній частині.

Разом із тим, з аналізу змісту та резолютивної частини рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.07.2018, слідує, що судом під час розгляду спору по суті не перевірялась обгрунтованість/необгрунтованість застосування пенсійним органом обмеження розміру пенсії та не вирішувались такі вимоги, оскільки з норм процесуального законодавства слідує, що судовому захисту підлягають лише порушені права особи на момент звернення до суду з позовом, а вимоги на майбутнє не підлягають задоволенню.

За таких обстав, суд першої інстанції вірно встановив, що правовідносини, які виникли на підставі здійсненого перерахунку/виплати пенсії на виконання рішення суду, які не були предметом розгляду по суті спору та судом не розглядались (правовідносини між позивачем та ГУ ПФУ в Чернігівській області з приводу обмеження розміру його пенсії виникли поза межами правовідносин, що були предметом судового розгляду у справі), можуть бути предметом оскарження дій/бездіяльності відповідача у новому спорі, під час розгляду якого, судом вже буде надано оцінка діям пенсійного органу, а не у порядку ст. 383 КАС України, адже, наразі, виникла ситуація, коли під час розгляду заяви в порядку ст. 383 КАС України, збільшується обсяг розгляду позовних вимог, по якому вже є судове рішення, що набрало законної сили.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав вважати, що ГУ ПФУ в Чернігівській області ухиляється від виконання рішення суду.

Крім того, матеріалами справи підтверджено, що 23 грудня 2020 року відкрито виконавче провадження ВП №63982427 з примусового виконання виконавчого листа №825/1228/18 виданого 11.12.2020 на підставі рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.07.2018.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що виділення коштів із державного бюджету на фінансування певної бюджетної програми не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України, а тому вимагати від такого органу дій, які виходять за межі його повноважень, не має правових підстав.

Невиконання судового рішення територіальним Управлінням Пенсійного фонду в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а.

Отже, в ході судового розгляду не було встановлено вини та умислу у навмисному невиконанні рішення суду з боку ГУ ПФУ в Чернігівській області, оскільки відповідачем було здійснено всі залежні від нього дії для забезпечення виконання рішення суду у даній справі.

Наразі виконавче провадження ще триває.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про визнання неправомірними дій, вчинених Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.07.2018 у справі №825/1228/18.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 23.03.2021.

Головуючий-суддя:А.Ю. Кучма

Судді:В.О. Аліменко

Н.В. Безименна