Справа № 360/4879/20
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року справа №360/4879/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Національної академії внутрішніх справ України на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 19 січня 2021 року у справі № 360/4879/20 (головуючий І інстанції К.О. Пляшкова) за позовом Національної академії внутрішніх справ України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням особи у вищому військовому навчальному закладі,-

ВСТАНОВИВ:

10.12.2020 року позивач звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовної заявою до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані з його утриманням під час навчання у розмірі 39975,68 грн.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання суду:

- належних доказів зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заяви про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням та документальним підтвердженням наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 19 січня 2021 року адміністративний позов повернуто позивачу.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Судом першої інстанції помилково застосовано положення ч. 5 ст. 122 та ч. 2 ст. 161 КАС України, оскільки позивач не є суб`єктом владних повноважень і не здійснює публічно-владних управлінських функцій. Крім того, позов жодним чином не стосується прийняття відповідача на публічну службу, її проходження або звільнення з публічної служби.

Відомостей щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання або перебування відповідача, позивач у своєму розпорядженні немає. Для підтвердження зазначеної обставини, до суду було надано ксерокопію паспорту відповідача з адресою його реєстрації. Адреса зазначена у позовній заяві є єдиною адресою відповідача, відомою позивачу.

Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, зазначає наступне.

Фактичні обставини справи.

Відповідно до наказу Національної академії внутрішніх справ від 01.09.2014 року №153 о/с ОСОБА_1 був зарахований на навчання курсантом 2-го курсу освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавра за напрямком підготовки «Правоохоронна діяльність».

Між НАВС, комплектуючим органом УМВС України в Луганській області та відповідачем укладено Договір №58 ЛДУ про підготовку фахівця у НАВС.

Відповідно до умов вказаного договору відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов`язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу в органах внутрішніх справ, а у разі відмови відшкодувати витрати пов`язані з утриманням у навчальному закладі.

Згідно витягу з наказу Національної академії внутрішніх справ від 17.06.2016 року №797 ОСОБА_1 присуджено ступінь вищої освіти бакалавра за напрямком підготовки «Правоохоронна діяльність».

Відповідно до Наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 06.07.2018 року №280 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за власним бажанням.

Позивач в позовній заяві щодо строку звернення до суду зазначив, що ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області від 24.08.2020 у відкритті провадження в справі за позовом НАВС до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі відмовлено у зв`язку з тим, що справу належить розглядати у порядку адміністративного судочинства. Не погодившись з зазначеною ухвалою, позивач оскаржив її у Луганському апеляційному суді, який ухвалою від 20.10.2020 залишив ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 24.08.2020 без змін.

Отже з дати отримання ухвали Луганського апеляційного суду від 20.10.2020, позивач вважає, що саме з 05.11.2020 розпочався перебіг шестимісячного строку звернення позивача з даною позовною заявою до суду.

Позивачем до позовної заяви не додано доказів на підтвердження дати отримання ухвали Луганського апеляційного суду від 20.10.2020, а лише зазначено, що отримано зазначену постанову 05.11.2020.

При цьому, з позовною заявою до Луганського окружного адміністративного суду позивач звернувся 10.12.2020 (а.с. 4).

Оцінка суду.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Абзацом 1 ч. 2 ст. 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 5 ст. 122 КАС України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач дізнався про зміну юрисдикції розгляду такої категорії справ 05.11.2020 року, отримавши постанову Луганського апеляційного суду від 20.10.2020 року про залишення без змін ухвали Білокуракинського районного суду Луганської області від 24.08.2020 .

Разом з тим, з позовом до суду позивач звернувся лише 10.12.2020 року, тобто з порушенням місячного строку звернення.

При цьому, Верховний Суд в постанові від 24 грудня 2019 року у справі №821/284/19-а вказав, що спори щодо проходження публічної служби охоплюють спори, які виникають з моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, зокрема й питання відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що зумовлює відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з публічної служби, а тому до таких спорів підлягають застосуванню приписи ч. 5 ст.122 КАС України. Тобто, у цьому випадку підлягає застосуванню місячний строк звернення до суду.

Вказана правова позиція також викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №804/285/16, у постановах Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі №140/721/19 та у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі № 340/685/19.

Матеріали справи свідчать, що у цій справі спірні правовідносини виникли у зв`язку зі звільненням відповідача з публічної служби та виникненням у нього, на підставі укладеного договору, зобов`язання щодо відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з його утриманням у Національній академії внутрішніх справ України.

Таким чином, позивач звернувся до суду з пропуском місячного строку звернення до суду, встановленого ч. 5 ст. 122 КАС України.

Доказів на підтвердження неможливості своєчасного звернення до суду з позовом університетом не надано.

Відтак, є неприйнятним твердження апелянта щодо помилковості застосування до спірних правовідносин ч. 5 ст. 122 КАС України.

При цьому, твердження апелянта, що він не є суб`єктом владних повноважень не спростовує правильності висновків суду про пропуск строку місячного строку звернення із позовом.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року позивачу встановлено десятиденний строк для усунення недоліків, шляхом надання суду:

- належних доказів зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заяви про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням та документальним підтвердженням наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Матеріали справи свідчать, що 15 січня 2021 року від позивача на адресу суду першої інстанції надійшло пояснення на виконання вимог ухвал суду від 21.12.2020, в якому представник наполягає на позиції дотримання шестимісячного строку звернення до суду.

Між тим, клопотання про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням та документальним підтвердженням наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом на виконання вимог ухвали суду від 21.12.2020 позивачем не надано.

Суд зазначає, що правові висновки щодо помилковості позиції позивача про дотримання строку звернення до суду з даним позовом викладені судом в первинній ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху від 21.12.2020.

На підставі пункту 1частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Таким чином, суд погоджує висновок суду першої інстанції, що вимоги ухвали суду від 21.12.2020 про залишення позовної заяви без руху позивачем, у строк визначений судом, у повному обсязі не виконано, недоліки позовної заяви не усунуто, оскільки позивачем не надано клопотання про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням та документальним підтвердженням наявності поважних причин пропуску строку.

Відтак висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви є правильним.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують позицію суду першої інстанції та апеляційним судом відхиляються за необґрунтованістю.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, суд вважає, що суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з достатнім обґрунтуванням нормами процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 229, 236, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Національної академії внутрішніх справ України на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 19 січня 2021 року у справі № 360/4879/20 залишити без задоволення.

Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 19 січня 2021 року у справі № 360/4879/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 22 березня 2021 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 22 березня 2021 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв