Справа № 420/14545/20
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Аракелян М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОСТ ЮА» (, вул. Бахчиванджи, 55, прим. 2, м. Маріуполь, Донецька область, 87534) до Одеської митниці Держмитслужби (, вул. Івана та Юрія Лип, 21 А, м. Одеса, 65078) про скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, -

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2020 до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОСТ ЮА» до Одеської митниці Держмитслужби, у якому позивач просить суд:

визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів за №UA500110/2020/000039/2 від 25.11.2020 року, №UA500110/2020/000040, №UA500110/2020/000041/2 від 27.11.2020 року, №UA500110/2020/000043/2 від 04.12.2020р. та за №UA500110/2020/000047/2 від 12.12.2020 року;

визнати протиправними та скасувати картки відмов в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Держмитслужби №UA500110/2020/00120 від 25.11.2020 року, №UA500110/2020/00123, №UA500110/2020/00124 від 27.11.2020 року, №UA500110/2020/00127 від 04.12.2020 року, №UA500110/2020/00131 від 12.12.2020 року.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 18.12.2020 року об 11:42:31 справа №420/14545/20 розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 11.01.2020 року.

Підготовче засідання, призначене на 11 січня 2021 р., було відкладено у зв`язку із неявкою сторін на 27.01.2021 року.

18.01.2021 року за вх.№2505/21 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

21.01.2021 року за вх.3036/21 від представника відповідача надійшло клопотання про залучення доказів.

Підготовче засідання, призначене на 27 січня 2021 р., було відкладено на 15.02.2021 року.

Ухвалою суду від 15.02.2021 року закрито підготовче провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 11.03.2021 року.

У судове засідання 11.03.2021 року сторони не з`явились, про дату, час та місце судового засідання сповіщені належним чином та завчасно. 11.01.2021 року за вх.№982/21 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Відповідач явку представника у судове засідання не забезпечив, згідно рекомендованого повідомлення про вручення повістки про дату, час та місце судового засідання сповіщений 22.02.2021 року.

Згідно ч.9 ст.205 КАСУ якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження.

Позов обґрунтований тим, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу в розмитненні товару за ціною контракту, без врахування документів, які підтверджують заявлену митну вартість товару та не містять розбіжностей.

З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач позов не визнає, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці Держмитслужби разом з митною декларацією містилися розбіжності та відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, що було підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів та відмови органу доходів і зборів у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення проти позову, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

18 лютого 2020 року між ТОВ ПОСТ ЮА (покупець) та TRADELING GROUP SPOLCA z o.o. (Польща) (постачальник) укладено договір №1-ІN від 18.02.2020 року. Відповідно до умов зазначеного договору постачальник зобов`язується на умовах даної угоди поставити покупцю товар (кава розчинна сублімована Касике), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити поставлені товари згідно умов даної угоди. Валюта угоди долар США. Загальна сума договору складає 500000 доларів США. Поставка товару здійснюється однією партією (аркуш справи 13-15).

Відповідно до п. 5.1, 5.2 договору, якщо тільки інше не вказано в інвойсах, покупець сплачує 100% загальної суми інвойсу на окрему партію шляхом банківського переводу SWIFT, у відповідності з інструкціями та реквізитам, вказаним в договорі. Постачальник сплачує усі податкові, митні платежі та мито, як і інші витрати, пов`язані з виконанням умов цього Договору на території країни постачальника. Ціна, вказана в інвойсі, є остаточною ціною товару та повністю включає в себе усі податки, мито та інші обов`язкові платежі, які постачальник самостійно сплачує у відповідності з діючим законодавством країни реєстрації постачальника.

Відповідно до умов зазначеного договору на митну території України поставлений товар: кава натуральна, розчинна, сублімована, країна виробництва Бразиліа.

З метою митного оформлення вищезазначеного товару, 25.11.2020 року декларантом до Одеської митниці Держмитслужби подана електронна митна декларація №UA500110/2020/016908, в якій митна вартість визначена за основним методом за ціною договору №1-ІN від 18.02.2020 року, та документи, які підтверджують вартість товару, зокрема, договір №1-ІN 18 лютого 2020 року, рахунок-фактукру (інвойс) №016454 від 14.10.2020 року, коносамент №MEDUST329662 від 15.10.2020 року, автотранспортну накладну №NOR0555 від 23.11.2020 року, міжнародну товарно-транспортну накладну №555/1 від 25.11.2020 року, сертифікат про походження товару №156623 від 07.10.2020 року, прайс-лист виробника товару б/н від 30.09.2020 року, заява декларанта або уповноваженої особи у вигляді листа про те, що товари не є генетично модифікованим організмом від 13.10.2020 року, звіт про навантажування б/н від 25.11.2020 року, комерційна пропозиція б/н від 30.09.2020 року, постанова суду від 18.08.2020 року, рішення суду від 01.07.2020 року.

Проте, за результатами розгляду декларації від 25.11.2020 року №UA500110/2020/016908, та доданих до неї документів, Одеською митницею Держмитслужби складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення вартості товарів №UA500110/2020/00120 та прийнято рішення про коригування митної вартості товару №№UA500110/2020/000039/2 від 25.11.2020 року.

Також, з метою митного оформлення вищезазначеного товару, 27.11.2020 року декларантом до Одеської митниці Держмитслужби подана електронна митна декларація №UA500110/2020/017138, в якій митна вартість визначена за основним методом за ціною договору №1-ІN від 18.02.2020 року, та документи, які підтверджують вартість товару, зокрема, договір №1-ІN 18 лютого 2020 року, пакувальний лист №016414 від 14.10.2020 року, рахунок-фактукру (інвойс) №016414 від 14.10.2020 року, коносамент №МЕDUST314227 від 15.10.2020 року, автотранспортну накладну №558/1 від 27.11.2020 року, сертифікат про походження товару №156565 від 02.10.2020 року, прайс-лист виробника товару б/н від 30.09.2020 року, заява декларанта або уповноваженої особи у вигляді листа про те, що товари не є генетично модифікованим організмом б/н від 13.10.2020 року.

Проте, за результатами розгляду декларації від 27.11.2020 року №UA500110/2020/017138, та доданих до неї документів, Одеською митницею Держмитслужби складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення вартості товарів №UA500110/2020/00123 та прийнято рішення про коригування митної вартості товару №№UA500110/2020/000040/2 від 27.11.2020 року.

Також, з метою митного оформлення вищезазначеного товару, 27.11.2020 року декларантом до Одеської митниці Держмитслужби подана електронна митна декларація №UA500110/2020/017139, в якій митна вартість визначена за основним методом за ціною договору №1-ІN від 18.02.2020 року, та документи, які підтверджують вартість товару, зокрема, договір №1-ІN 18 лютого 2020 року, пакувальний лист №016415 від 14.10.2020 року, рахунок-фактукру (інвойс) №016415 від 14.10.2020 року, коносамент №МЕDUST314276 від 15.10.2020 року, автотранспортну накладну №557/1 від 27.11.2020 року, сертифікат про походження товару №1565686 від 02.10.2020 року, прайс-лист виробника товару б/н від 30.09.2020 року, заява декларанта або уповноваженої особи у вигляді листа про те, що товари не є генетично модифікованим організмом б/н від 13.10.2020 року.

Проте, за результатами розгляду декларації від 27.11.2020 року №UA500110/2020/017139, та доданих до неї документів, Одеською митницею Держмитслужби складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення вартості товарів №UA500110/2020/00124 та прийнято рішення про коригування митної вартості товару №№UA500110/2020/000041/2 від 27.11.2020 року.

З метою митного оформлення вищезазначеного товару, 04.12.2020 року декларантом до Одеської митниці Держмитслужби подана електронна митна декларація №UA500110/2020/017828, в якій митна вартість визначена за основним методом за ціною договору №1-ІN від 18.02.2020 року, та документи, які підтверджують вартість товару, зокрема, договір №1-ІN 18 лютого 2020 року, пакувальний лист №3812 від 21.10.2020 року, рахунок-фактукру (інвойс) №3812 від 21.10.2020 року, коносамент №HLCUSS від 21.10.2020 року, автотранспортну накладну №561/1 від 03.12.2020 року, сертифікат про походження товару №156634 від 09.10.2020 року, прайс-лист виробника товару б/н від 07.10.2020 року, сертифікат якості №055409 від 03.10.2020 року.

Проте, за результатами розгляду декларації від 04.12.2020 року №UA500110/2020/017828, та доданих до неї документів, Одеською митницею Держмитслужби складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення вартості товарів №UA500110/2020/00127 та прийнято рішення про коригування митної вартості товару №№UA500110/2020/000043/2 від 04.12.2020 року.

З метою митного оформлення вищезазначеного товару, 02.12.2020 року декларантом до Одеської митниці Держмитслужби подана електронна митна декларація №UA500110/2020/018405, в якій митна вартість визначена за основним методом за ціною договору №1-ІN від 18.02.2020 року, та документи, які підтверджують вартість товару, зокрема, договір №1-ІN 18 лютого 2020 року, пакувальний лист №422/20 від 29.10.2020 року, рахунок-фактукру (інвойс) №422/20 від 29.10.2020 року, коносамент №HLCUSS від 29.10.2020 року, автотранспортну накладну №566/1 від 10.12.2020 року, сертифікат про походження товару №156735 від 22.10.2020 року, прайс-лист виробника товару б/н від 15.10.2020 року, сертифікат якості №2219/20 від 30.09.2020 року.

Проте, за результатами розгляду декларації від 12.12.2020 року №UA500110/2020/018405, та доданих до неї документів, Одеською митницею Держмитслужби складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення вартості товарів №UA500110/2020/00131 та прийнято рішення про коригування митної вартості товару №№UA500110/2020/000047/2 від 12.12.2020 року.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відповідно до положень ст. 49, 52 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів та зборів; подавати органу доходів та зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів та зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до вимог ст. 53 Митного кодексу України одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів та зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а саме: декларацію митної вартості та документи що підтверджують числові значення складових митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); інвойс; платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; копія імпортної ліцензії; страхові документи, тощо.

У разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності), зокрема, виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прас - листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення; тощо.

Під час здійснення Одеською митницею Держмитслужби контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу відповідача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом за вищезазначеними митними деклараціями встановлено, що подані документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки та не містять всіх числових відомостей, що підтверджують числові значення вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: 1) відповідно до п. п. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі, тощо) відсутня будь-яка інформація щодо включення/не включення даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів. 2) відповідно до ч. 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів. Відповідно до наданого інвойсу поставка товару здійснюється на умовах СРТ Чорноморськ, тобто вартість страхування не включена у вартість товару. У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості товару; 3) відповідно до п. 5.1 контракту оплата за товар здійснюється згідно з інструкціями, зазначеними у договорі. Проте, будь-які інструкції та умови оплати за товар (передплата/післясплата) у договорі не зазначені. Таким чином, у наданих до митного оформлення документах відсутні точні відомості про умови здійснення оплати за товар. 4) наданий до митного оформлення прайс-лист не містить умов поставки товарів відповідно до яких зазначена ціна товару. При цьому, згідно прайс-листа ціна товару становить 3,265 дол. США/кг, а згідно інвойсу 3,71 дол. США/кг. 5) згідно наданого коносаменту, портом вивантаження товару є Одеса. Проте, згідно інвойсу поставка товару здійснюється на умовах СРТ Чорноморськ, тобто наявна невідповідність пункту призначення товару згідно наданих документів.

Декларанту запропоновано відповідно до п. 3 ст. 53 Митного кодексу України для підтвердження заявленої митної вартості протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації; копію митної декларацій країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

На вимогу митного органу декларантом надіслано повідомлення про неможливість надання додаткових документів.

Відповідно до ст. 54, 55 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів та зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування, яке має містити обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування, тощо.

При розгляді документів та пояснень, які були додатково надані, митним органом було встановлено, що декларантом всі наявні розбіжності не усунені та не подані всі документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2-4 ст. 53 Митного кодексу.

Оскільки, на думку митних органів, подані позивачем разом з митною декларацією документи містили зазначені вище розбіжності, Одеською митницею Держмитслужби складені картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500110/2020/00120 від 25.11.2020 року, №UA500110/2020/00123, №UA500110/2020/00124 від 27.11.2020 року, №UA500110/2020/00127 від 04.12.2020 року, №UA500110/2020/00131 від 12.12.2020 року та прийняті рішення про коригування митної вартості товарів за другорядним методом визначення митної вартості щодо ідентичних товарів, які позивачем оскаржені до суду в цій справі (за другим та третім методом визначення митної вартості).

Суд вважає дії митного органу щодо відмови в застосуванні митної вартості, заявленої позивачем, за першим методом митної оцінки за ціною договору, неправомірними, картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення такими, що підлягають скасуванню, рішення про коригування відповідачем митної вартості за вищезазначеною партією товару протиправними та такими, що підлягають скасуванню, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що декларант надав всі необхідні документи, які давали змогу митному органу визначити митну вартість товару, надані документи підтверджують числове значення митної вартості товару та не містять розбіжностей.

Так, декларантом наданий до митних органів контракт, в якому визначений порядок, умови і строки оплати товару, умови поставки товару, тощо, наданий інвойси, які містять дані щодо найменування, кількості, ціни товару, умов поставки, що відповідає даним митної декларації та не суперечить умовам контракту, дані прас-листів, пакувальних листів не суперечать один одному та відповідають даним інвойсу щодо ціни, кількості, умов поставки товару, тощо.

Так, з оскаржуваних рішень вбачається, що у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі, тощо) відсутня будь-яка інформація щодо включення/не включення даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів.

Суд звертає увагу, що відповідно до умов договору №1-IN від 18.02.2020 року, зокрема, п.5.2 постачальник сплачує всі податкові, митні платежі та мито, як і інші витрати, пов`язані з виконанням умов цього Договору на території країни постачальника. Ціна, вказана в інвойсі, є остаточною ціною товару та повністю включає в себе усі податки, мито та інші обов`язкові платежі, які постачальник самостійно сплачує у відповідності з діючим законодавством країни реєстрації постачальника.

Суд не приймає до уваги посилання митного органу про відсутність у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) будь-якої інформації щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення виходячи з наступного.

Так, згідно наданих інвойсів поставка товару здійснюється на умовах СРТ Чорноморськ, згідно з ІНКОТЕРМС-2010.

За офіційними даними тлумачення торгівельних правил Інкотермс в редакції 2010 термін СРТ означає, що продавець за власний рахунок сплачує усі витрати щодо перевезення товару до місця призначення. Умови поставки СРТ покладають на продавця обов`язок нести всі витрати і ризики, пов`язані з транспортуванням товару до місця призначення, зобов`язання щодо страхування товару відсутні.

Щодо посилань митного органу про відсутність точних відомостей про умови здійснення оплати за товар, враховуючи те, що відповідно до п. 5.1 контракту оплата за товар здійснюється згідно з інструкціями, зазначеними у договорі, а будь-які інструкції та умови оплати за товар у договорі не зазначені, суд зазначає наступне.

Так, договором не передбачено наявність інструкцій умови оплати за товар, а передбачено що якщо тільки інше не вказано в інвойсах, покупець сплачує 100% загальної суми інвойсу на окрему партію шляхом банківського переводу SWIFT, що не передбачає надання окремих інструкцій.

При цьому, згідно висновків Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 року у справі №815/329/17, сама по собі відсутність оплати не впливає на митну вартість з огляду на те, що фактична оплата, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий), так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) ніяким чином не впливає на ціну (розмір оплати), що передбачена відповідним контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені).

Щодо посилань митного органу на те, що наданий до митного оформлення прайс-лист не містить умов поставки товарів відповідно до яких в ньому зазначена ціна товару, суд звертає увагу що ціна товару, зазначена в інвойсах є вищою, в даному випадку не вбачається заниження митної вартості товару в порівняні з прайс-листом та відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України прайс-лист є додатковим документом, а не основним.

Прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців, який на практиці частіше використовується для зазначення цін на перелік послуг.

Згідно загальноприйнятої світової практики, прейскурант (прайс-лист) має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов`язковим зазначенням валюти, передбачені системи знижок, виробника/виробників, умови поставки, дата його складання або ж число, з якого дані ціни вводяться в дію, контактна інформація про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів.

Калькуляція - це розрахунково-вартісна методика обліку, за допомогою якого обраховується планова собівартість продукції. Всі види калькуляції є попередніми, їх розробляють до початку виробництва продукції та використовують при складанні кошторису.

При цьому, для підтвердження ціни, як дійсної вартості товару у розумінні статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, контролюючим органом можуть бути запитані у декларанта каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, в яких пропозиція продавця адресована необмеженому колу покупців.

Каталоги, специфікації, прейскуранти, прайс-листи продукції складаються виробником товару у процесі здійснення його господарської діяльності та не є технічними, товаросупровідними документами або документами, що засвідчують якість товару.

Обов`язкової вимоги щодо отримання від суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності - виробника товару вказаної вище документації, чи вимог до її складання чинним законодавством, що регулює порядок виконання зовнішньоекономічних операцій, не передбачено.

У контексті спірних правовідносин прайс-лист не є тим обов`язковим документом, які надаються на підтвердження митної вартості товару та не є єдиним доказом, який в кінцевому результаті впливає на числове значення заявленої митної вартості товарів. При цьому, він містить необхідну для предмета доказування інформацію і у сукупності з іншими наявними у справі доказами дає змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, тобто з цих підстав є належними і достатніми доказами у даній справі.

Щодо посилань митного органу на те, що згідно наданого коносаменту, портом вивантаження товару є Одеса, однак, згідно інвойсу поставка товару здійснюється на умовах СРТ Чорноморськ, тобто наявна невідповідність пункту призначення товару згідно наданих документів., суд звертає увагу, що вартість товару визначена в інвойсах, яка, у відповідності п.5.2. Договору від 18.02.2020 №1-IN, є остаточною. Таким чином, визначення пункту доставки товару до порту Одеса чи до порту Чорноморськ не вплине на погоджену вартість товару.

Крім того, згідно висновків Верховного Суду у постанові від 20.02.2018 року по справі №809/1884/16 посилання відповідача на те, що сума, яка зазначена в рахунку-фактурі (інвойсі), поданому декларантом, не була підтверджена, є безпідставними, оскільки положення статті 53 Митного кодексу України не містять вимог щодо додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість товару.

Декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено органом доходів і зборів.

При цьому, суд зазначає, що відповідачем не надано жодних доказів щодо іншої вартості товару при його поставці до порту Одеса, замість порту Чорноморськ, а, відтак, доводи відповідача про те, що невідповідність порту призначення у наданих позивачем документах впливає на визначення митної вартості імпортованого товару, є безпідставними.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак відповідач не довів наявність розбіжностей в поданих документах, подані документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а також надавали можливість відповідачу визначити митну вартість товару, відповідач не мав права витребовувати у позивача додаткові документи та відмовляти у розмитненні товару позивачу за ціною контракту.

Будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, в відзиві на позов відповідачем не спростовані доводи позивача.

Посилання відповідача в рішеннях про коригування митної вартості товару на наявність інформації про те, що подібний товар був оформлений за вищою митною вартістю суд не приймає до уваги, оскільки, відомості з інформаційної бази даних носять допоміжний інформаційних характер та не є безперечним доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.

Наявність у названій системі інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено суду, що надані позивачем документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 8 Митного кодексу України державна митна служба здійснюється на основі принципів, в тому числі, законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності, тощо.

Згідно з ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Оскільки позивачем були надані для митного оформлення товару всі документи, необхідні для визначення його митної вартості, документи містять повну інформацію про митну вартість товару та її складові частини, не містять суттєвих розбіжностей, тощо, відмова відповідача у розмитненні товару за митними деклараціями є неправомірною, оскаржувані картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та рішення про коригування митної вартості товарів є протиправними та підлягають скасуванню судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ПОСТ ЮА обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 31530 (тридцять одна тисяча п`ятсот тридцять) грн. (а.с.106), ці витрати суд покладає на відповідача.

Суд дійшов висновку про стягнення з Одеської митниці Держмитслужби () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОСТ ЮА» () судового збору у сумі 31530 (тридцять одна тисяча п`ятсот тридцять) грн.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОСТ ЮА» (, вул. Бахчиванджи, 55, прим. 2, м. Маріуполь, Донецька область, 87534) до Одеської митниці Держмитслужби (, вул. Івана та Юрія Лип, 21 А, м. Одеса, 65078) про скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів за №UA500110/2020/000039/2 від 25.11.2020 року, №UA500110/2020/000040, №UA500110/2020/000041/2 від 27.11.2020 року, №UA500110/2020/000043/2 від 04.12.2020р. та за №UA500110/2020/000047/2 від 12.12.2020 року.

Визнати протиправними та скасувати картки відмов в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Держмитслужби №UA500110/2020/00120 від 25.11.2020 року, №UA500110/2020/00123, №UA500110/2020/00124 від 27.11.2020 року, №UA500110/2020/00127 від 04.12.2020 року, №UA500110/2020/00131 від 12.12.2020 року.

Стягнути з Одеської митниці Держмитслужби () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОСТ ЮА» () судовий збір у сумі 31530 (тридцять одна тисяча п`ятсот тридцять) грн.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян