Справа № 400/2309/20
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2021-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/2309/20
Головуючий в 1 інстанції: Брагар В. С.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Зуєвої Л.Є.,

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо виплати не в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 12.09.2016 р. по 21.02.2020 р., зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 12.09.2016 року по 21.02.2020 рік включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 12.09.2016 року по 28.02.2018 рік січень 2008 року, в період з 01.03.2018 по 21.02.2020 рік березень 2018 рік з урахуванням абзацу 4 пункту 5 Постанови КМУ від 17.07.2003 року №1078.

В обґрунтування позову зазначалось, що що бездіяльність Військової частини щодо не нарахування та невиплати йому індексації грошового забезпечення є протиправною, оскільки індексації грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці і її проведення, у зв`язку зі зростанням споживчих цін, є обов`язковим для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 липня 2020 року залучено до участі у справі у якості співвідповідача Військову частину НОМЕР_2 .

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року року, ухваленого за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження у м.Миколаєві позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 12.09.2016 року по 05.12.2017 рік включно. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 12.09.2016 р. по 05.12.2017 р. включно із застосуванням базового місяця - січень 2008 року. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо виплати не в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 06.12.2017 року по 28.02.2018 р. із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, та з 01.03.2018 року по 21.02.2020 р. включно із застосуванням базового місяця березень 2018 р. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити забезпечення ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 06.12.2017 року по 28.02.2018 р. із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, та з 01.03.2018 року по 21.02.2020 р. включно із застосуванням базового місяця березень 2018 р., з урахуванням фактично виплачених сум.

Не погоджуючись з таким рішенням, Військова частина НОМЕР_1 надала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Доводами апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не враховано того факту, що на визнання базового місяця для нарахування індексації військовослужбовцям впливали зміни розмірів всіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які мали постійний характер, в тому числі щомісячної додаткової грошової винагороди, щомісячної премії тощо. Також, апелянт звертає увагу на роз`яснення Мінсоцполітики №31.07.2019 від 31.07.2019 року, №248/1485 від 23.06.2018 року, №78/0/66-17 від 08.08.2017 року.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої залишити без змін, оскільки відповідачем протиправно не нараховано та не виплачено в повному обсязі кошти, а саме індексації за період з 12.09.2016 р. по 21.02.2020 р. Тому, позивач просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2021 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_2 повернуто апелянту.

Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено Позивач з 12.09.2016 року по 06.12.2017 рік проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , яка знаходилась на фінансовому забезпеченні Військової частини НОМЕР_1 .

З 06.12.2017 рік та по теперішній час позивач проходить службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

28.01.2020р. позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із рапортом про нарахування та виплату йому індексації за 2016 т 2018 рік.

Однак, відповідачем надано відповідь в якому зазначено, що в межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям збройних Сил України у січні 2016 - лютому 2018 рр. у Міністерства оборони України не було.

Крім того також зазначено, що відповідно до роз`яснень Міністерства соціальної політики від 08.08.2017 року №№13700/з, 78/0/66-17 механізму нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за попередні періоди немає.

Також, з пояснень відповідача судом встановлено, що позивач згідно з наказами командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.12.2017 року № 275 та від 21.02.2020 р. № 38 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Однак, позивач з 12.09.2016р. по 06.12.2017 рр. проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 , що також підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_3 . Оскільки відповідно до ч.1 ст.9 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів. Також приписами абз.2 п. 1.9 розд.І Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України 11.06.2008 №260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.07.2008 за №638/15329 (діяла на момент виникнення спірних правовідносин) зазначено, що грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується за місцем штатної служби в поточному місяці за минулий. Тому відповідно вимога виплати індексації за період до 06.12.2017 року слід спрямувати до військової частини НОМЕР_2 .

В період початку проходження служби позивачем та до 06.12.2017 року у військової частини НОМЕР_2 не було змоги здійснювати нарахування та виплати, так як не мало свого фінансового господарства та перебувало на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_1 , що не заперечується представником відповідача.

Підставою для ненарахування позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року відповідачі посилаються на роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 26.03.2018 року №248/1485 (а.с. 38-39), в якому зазначено, що індексація грошових доходів населення здійснюється в межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів. Відповідно до роз`яснень Міністерства соціальної політики України вхідний від 08.08.2017 № 13700/з та від 08.08.2017 №78/0/66-17 (а.с. 37) механізму нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за попередні періоди немає. У межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України у січні 2016 року - лютому 2018 року у Міноборони не було.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що не нарахування та невиплата позивачу ындексацыъ грошового забезпечення э порушенням вимог Закону №1282, Порядку №1078 та порушуэ права позивача.

Колегія суддів вважає такі висновками суду частково правильними, проте рішення суду підлягає зміні, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.6 Закону №1282-ХІІ у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст.19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначено постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078. Пунктом 4 вказаного Порядку встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Відповідно до абзацу 8 пункту 4 Порядку у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно - правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Аналогічну правову позицію у подібних правовідносинах висловлено Верховним Судом у постанові від 12.12.2018р. по справі №825/874/17 .

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що позивач має право на виплату індексації грошового забезпечення за період з 12.09.2016 р. по 05.12.2017 р, з 06.12.2017 р. по 28.02.2018 р. та з 01.03.2018 р. по 21.02.2020 р., а відтак позовні вимоги в цій частині правильно задоволені судом першої інстації.

Проте, щодо позовних вимог в частині застосування при проведенні індексації грошового забезпечення позивача за період з 12.09.2016р. по 28.02.2018р.. року включно січня 2008 року як базового місяця, та за період з 01.03.2018 р. по 21.02.2020 р. включно березня 2018 року як базового місяця з урахуванням абзацу 4 п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078 слід зазначити наступне.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції з урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

На момент початку невиплати позивачу індексації грошового забезпечення, пункт 5 Порядку № 1078 передбачав, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Враховуючи вищенаведене вбачається, що підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення, зокрема, посадових окладів особи. Зміна розміру доплат, надбавок та премій не випливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації.

Разом з цим, колегія судів зазначає, що відповідачем на момент розгляду даної справи не здійснено будь-якого розрахунку суми індексації грошового забезпечення позивача, в тому числі і встановлення базового місяця для її здійснення.

За таких умов відсутні підстави вважати, що відбулося порушення прав позивача щодо застосування відповідачем базового місяця, який на думку позивача не повинен застосовуватись.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що саме в процесі виконання рішення суду в порядку встановленому Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядком №1078, буде визначено базовий місяць для проведення індексації грошового забезпечення позивача.

Окрім того, виходячи з положень ст.5 КАС України захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому.

Оскільки виплату та розрахунок індексації відповідачем проведено не було, тому в даному випадку право позивача щодо застосування певного базового місяця, з яким він не погоджується, не є порушеним.

Таким чином, оскільки відповідачами на час виникнення спірних правовідносин не вчинялося будь-яких дій по визначенню базового місяця для проведення індексації грошового забезпечення позивачу, тому наразі відсутні підстави для висновку, що має місце порушення прав позивача, пов`язаних з визначенням базового місяця для проведення індексації за період з 12.09.2016 р. по 05.12.2017 р, з 06.12.2017 р. по 28.02.2018 р. та з 01.03.2018 р. по 21.02.2020 р., року.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 15 жовтня 2020 року у справі № 240/11882/19.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що у даному випадку повноваження щодо обрахунку індексації, в тому числі, щодо визначення базового місяця для такого нарахування, у відповідності до положень Порядку № 1078 та Закону № 1282-XII, покладається на відповідача, а тому, підстави для зобов`язання останнього здійснити розрахунок індексації позивача з урахуванням базового місяця «січень 2008 року» та «березень 2018 року» відсутні.

Таким чином, враховуючи, що встановлення місяця підвищення (базового місяця) у відповідності положень Порядку № 1078 та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» відноситься до компетенції Військової частини НОМЕР_2 та Військової частини НОМЕР_1 , колегія суддів вважає, що у даному випадку слід змінити рішення суду першої інстанції в частині зобовязання відповідачів застосувати базового місяця - «січень 2008 року» та «березень 2018» для проведення індексації.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, проте висновки суду щодо зобов`язання відповідача нарахувати на виплатити індексацію грошового забезпечення, враховуючи базовий місяць - січень 2008 року та березень 2018 року є передчасним, тому підлягають виключенню із мотивувальної та резолютивної частини судового рішення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, що суд першої інстанції правильно вирішив спірне питання, але з помилковим застосуванням норм матеріального права, колегія суддів вважає необхідним змінити рішення суду першої інстанції в частині обґрунтування висновку суду з викладених вище мотивів.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року змінити у мотивувальній частині, з мотивів, викладених у цій постанові.

Абзац 3, резолютивної частини рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року змінити та викласти в наступній редакції: «Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 ) індексацію грошового забезпечення за період з 12.09.2016 року по 05.12.2017 року включно».

Абзац 5 резолютивної частини рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року змінити та викласти в наступній редакції: «Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 ) індексацію грошового забезпечення за період з 06.12.2017 року по 21.02.2020 року включно, з урахуванням фактично виплачених сум.».

В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року залишити без змін.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: М.П. Коваль

Суддя: О.О. Кравець