Справа № 320/10819/20
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2021-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2021 року № 320/10819/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної податкової служби у Київській області до ТОВ "Єва-Білдінг" про надання дозволу на погашення податкового боргу.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулося Головне управління Державної податкової служби у Київській області з позовом до ТОВ "Єва- Білдінг" у якому просить суд надати дозвіл на погашення податкового боргу за рахунок майна відповідача, яке перебуває у податковій заставі.

Позовні вимоги мотивовані наявністю у ТОВ "Єва-Білдінг" податкового боргу з податку на прибуток підприємств на суму 94135,00 грн., та відсутністю у відповідача достатніх коштів для погашення боргу, у зв`язку з цим позивач, посилаючись на положення ст.95 Податкового кодексу України, просить суд надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.11.2020 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

27.11.2020 на адресу суду від позивача надійшла уточнена позовна заява, в якій позивач просить суд надати дозвіл на погашення податкового боргу у розмірі 94135,00 грн. за рахунок майна ТОВ "Єва-Білдінг", що перебуває у податковій заставі.

Дослідивши вказану уточнену заяву, суд дійшов висновку щодо необхідності її прийняття до розгляду та, відповідно, здійснення подальшого розгляду справи, з урахування вказаної заяви.

Відповідач правом на надання відзиву не скористався, про відкриття провадження у справі був проінформований належним чином та своєчасно, про що свідчить розміщене на офіційному веб-порталі "Судова влада України" повідомлення про судове рішення.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною другою статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

На підставі наведеного справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Єва-Білдінг" (ідентифікаційний код 40121342, місце знаходження: 07330, Київська обл., Вишгородський р-н., смт.Димер, вул.Бударіна, буд.24) 13.11.2015 було зареєстровано як юридична особа, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 17.07.2018 у справі №810/2882/18 адміністративний позов задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Єва-Білдінг" на користь Державного бюджету України податковий борг у сумі 94712 грн. 57 коп.

З метою погашення податкового боргу відповідача та виконання зазначеного судового рішення позивач звертався до банківських установ, обслуговуючих відповідача, з інкасовими дорученнями щодо списання коштів у сумі 94135,00 грн. з рахунків боржника.

Так, інкасове доручення від 30.07.2019 №879 (рахунок № НОМЕР_1 ) повернуто Київським ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» позивачеві без виконання на підставі пунктів 2.5,5.5 Постанови Правління НБУ «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» від 21.01.2004 №22 у зв`язку з тим, що у реквізиті "Призначення платежу" інкасового доручення стягувач не зазначив назву, дату видачі, номер (який не присвоєний) виконавчого документа (а.с.18).

Інкасове доручення від 17.07.2019 №791 (рахунок № НОМЕР_1 ) повернуто Київським ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» позивачеві без виконання на підставі пунктів 2.5,5.5 Постанови Правління НБУ «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» від 21.01.2004 №22 у зв`язку з тим, що у реквізиті "Призначення платежу" дата видачі виконавчого документа вказана некоректно (а.с.22).

Інкасові доручення від 03.06.2019 №587 (рахунок № НОМЕР_2 ), від 19.06.2019 №680 (рахунок № НОМЕР_2 ), від 17.07.2019 №792 (рахунок № НОМЕР_2 ), від 22.08.2019 №902 (рахунок № НОМЕР_2 ), від 05.09.2019 №933 (рахунок № НОМЕР_2 ), від 04.11.2019 №1117 (рахунок № НОМЕР_3 ), від 25.03.2019 №215 (рахунок № НОМЕР_2 ) та від 22.08.2019 №903 (рахунок № НОМЕР_4 ) повернуті АТ "Альфа-Банк" позивачеві без виконання на підставі пунктів 9.7, 11.7 та 11.11 Постанови Правління НБУ «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» від 21.01.2004 №22 у зв`язку з оформленням інкасових доручень (розпоряджень) на примусове списання коштів за іншим виконавчим документом, ніж той, для забезпечення виконання якого накладено арешт, і на цьому рахунку немає інших (крім арештованих) коштів(а.с.19-21, 23-26, 28,57).

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Київській області було прийнято рішення №63 про опис майна у податкову заставу від 19.01.2018 (а.с.29).

17.05.2018 на підставі вказаного рішення посадовою особою Головного управління ДФС у Київській області Рубейкіним В.А. було здійснено опис майна, про що складено акт опису майна №23, який затверджений уповноваженою особою ГУ ДФС у Київській області Літвіновим О.А. (а.с.30).

В акті опису зазначено, що посадовою особою контролюючого органу віднесено у податкову заставу наступне майно: плитка "Старе Місто" 4 см (Персик) - 14212,80 грн.; плитка "Старе Місто" 4 см. (Олива) - 5685,12 грн.; поребрик 50х20х6 (Персик) - 13184,00 грн.; бордюр 100х30х15 - 14960,00 грн.; плитка "Старе Місто" 4 см (Персик) - 15206,40 грн.; плітка "Старе Місто" 4 см. (Коричневий) - 15206,40 грн.; поребрик 50х20х6 (сірий) -7233,33 грн.; плитка "Старе Місто" 2,5 см (Коричневий) - 11727,60 грн., що загалом встановить 97415,65 грн. (а.с.30).

17.05.2018 на підставі акта про опис майна державним реєстратором у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було внесено запис про податкову заставу майна, перелік якого наведено в акті про опис майна від 17.05.2018 №63, що підтверджується витягом №55729646 від 17.05.2018 з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (а.с.31).

У зв`язку з неможливістю погашення податкового боргу відповідача шляхом стягнення коштів платника податків позивач звернувся з даним позовом до суду та просить надати дозвіл на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, з приводу чого суд зазначає таке.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пунктом 87.2 статті 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до пунктів 88.1-88.2 статті 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Відповідно до підпункту 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.

У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Згідно з пунктом 89.1 статті 89 ПК України право податкової застави виникає:у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу; у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

Пунктом 89.2 статті 89 Податкового кодексу України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

У разі якщо балансова вартість такого майна не визначена, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

У разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому цією статтею.

Право податкової застави не поширюється на майно, визначене підпунктом 87.3.7 пункту 87.3 статті 87 цього Кодексу, на іпотечні активи, що належать емітенту та є забезпеченням відповідного випуску іпотечних сертифікатів з фіксованою дохідністю, на грошові доходи від цих іпотечних активів до повного виконання емітентом зобов`язань за цим випуском іпотечних сертифікатів з фіксованою дохідністю, а також на склад іпотечного покриття та грошові доходи від нього до повного виконання емітентом зобов`язань за відповідним випуском звичайних іпотечних облігацій.

Право податкової застави не застосовується, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 89.3 статті 83 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Зміст наведених законодавчих положень дає підстави для висновку, що податковий борг платника податків може бути погашений за рахунок будь-якого майна такого платника, переданого у податкову заставу, при цьому рішення про погашення усієї суми податкового боргу шляхом продажу майна, яке перебуває у податковій заставі приймається на підставі рішення суду.

Обов`язковими умовами (обставинами), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у контролюючого органу права на звернення до суду із даним позовом є: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення контролюючого органу до суду із позовом про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна платника має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку; відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків; наявність майна платника податків - боржника у податковій заставі.

Сукупність вказаних обставин наділяє контролюючого орган правом на звернення до суду із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постановах від 22.04.2020 у справі №822/1262/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 88909432) та від 25.02.2020 у справі №821/1907/14 реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 88150015).

Крім того,суд звертає увагу на те, що вимога пункту 95.1 статті 95 ПК щодо першочергового використання контролюючим органом як джерела погашення податкового боргу грошових коштів, які належать платнику податків, стосується як коштів на банківських рахунках, так і готівки.

Зокрема, такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 06.11.2020 у справі №640/658/19 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 92691717).

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною шостою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З огляду на вказане, суд зазначає, що до предмету доказування у справі, що розглядається, входять обставини щодо переліку усіх відкритих платником податків банківських рахунків, наявність/відсутність на таких рахунках грошових коштів, необхідних для погашення наявної у відповідача суми податкового боргу, а також вчинення податковим органом дій щодо стягнення коштів з таких рахунків.

Як вбачається з довідки Головного управління ДПС у Київській області станом на 13.04.2020 у ТОВ "Єва-Білдінг" наявні наступні відкриті банківські рахунки:

- № НОМЕР_5 (980-українська гривня), відкритий в Київському ГРУ АТ КБ "Приватбанк"(МФО банку: 312842);

- № НОМЕР_6 (980-українська гривня), відкритий в Київському ГРУ АТ КБ "Приватбанк"(МФО банку: 312842);

- № НОМЕР_7 (980-українська гривня), відкритий в АТ "Альфа-Банк" у м.Києві (МФО банку: 300346);

- № НОМЕР_3 (980-українська гривня), відкритий в АТ "Альфа-Банк" у м.Києві (МФО банку: 300346) (а.с.53).

Як зазначено вище, позивачем були направлені в банківські установи інкасові доручення про стягнення податкового боргу, які повернуті без виконання.

Проте, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів направлення ГРУ АТ КБ "Приватбанк" касового доручення про стягнення грошових коштів з рахунку позивача за № НОМЕР_6 .

Крім того, матеріали справи свідчать, що інкасові доручення від 17.07.2019 №791 та від 30.07.2019 №879 були повернуті ГРУ АТ КБ "Приватбанк" позивачу з підстав некоректного зазначення у реквізиті "Призначення платежу" дати видачі виконавчого документа (інкасове доручення від 17.07.2019 №791) та з підстав не зазначення номеру та дати виконавчого документа (інкасове доручення від 30.07.2019 №879), а не у зв`язку з відсутністю на рахунку № НОМЕР_5 грошових коштів.

У зв`язку з цим, суд вважає, що інкасові доручення від 17.07.2019 №791 та від 30.07.2019 №879 не підтверджують відсутність на рахунку ТОВ "Єва-Білдінг" за № НОМЕР_5 грошових коштів.

Враховуючи вказане, суд дійшов висновку про те, що позивачем не було вчинено усіх дій щодо стягнення коштів з рахунків ТОВ "Єва-Білдінг", відкритих в банківських установах, в рахунок погашення податкового боргу, а тому підстави для дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна відповідача, яке перебуває у податковій заставі, відсутні.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постановах від 28.08.2020 у справі №809/362/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 91209466) та від 25.02.2020 у справі №821/1907/14 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 88150015).

Відповідно до положень першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Під час розгляду справи позивачем не було доведено наявності передумов, передбачених ст.95 Податкового кодексу України, для надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна відповідача, яке перебуває у податковій заставі.

Таким чином, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Дудін С.О.