Справа № 400/1336/20
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2021 р. № 400/1336/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Головного управління Національної поліції в Одеській області, вул. Академіка Філатова, 15-А, м. Одеса, 65080

про:визнання протиправними та скасування наказів від 26.02.2020 № 488, № 256о/с, поновлення на посаді,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, що містив вимоги:

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області (надалі Управління або відповідач) від 26.02.2020 № 488 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області», відповідно до якого, за скоєння дисциплінарного проступку, ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції;

визнати протиправним та скасувати наказ Управління від 26.02.2020 № 256 о/с про звільнення ОСОБА_1 ;

поновити позивача на посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Київського ВП в м. Одесі Управління;

стягнути з Управління на користь позивача грошове утримання за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 , зокрема, вказав, на недоведеність відповідачем факту вчинення дисциплінарного проступку, на недотримання порядку проведення службового розслідування, на неправильну оцінку дій позивача, на безпідставність застосування найбільш суворого дисциплінарного стягнення (т. с. 1, ар. 44-56). Як зазначив позивач «… в ході проведення службового розслідування та при виданні оскаржуваного наказу відповідачем не проведено об`єктивного, повного та всебічного дослідження обставин, не встановлено та не обґрунтовано, в чому полягає провина позивача, тяжкість вчиненого проступку, не доведено вину в скоєнні проступків, що, в свою чергу, спричинило застосування дисциплінарного стягнення, у вигляді звільнення з посади, що за даних обставин є надмірним та передчасним …».

У відзиві (т. с. 1, ар. 94-107) Управління доводи адміністративного позову заперечило, вказало, зокрема, що активні дії позивача (використання чужого майна, проведення обшуку без понятих, без використання засобів відеофіксації своїх дій, використання ненормативної лексики тощо) та відсутність з боку ОСОБА_1 належної реакції на протиправну поведінку колег свідчать про вчинення позивачем дисциплінарного проступку. Також Управління вказало на безпідставність тверджень позивача про недотримання процедури службового розслідування.

Правом подати відповідь на відзив позивач не скористався.

Ухвалою від 07.09.2020 суд відмовив у задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням в кримінальній справі № 947/18841/20 (т. с. 1, ар. 220-222).

Про дату, час і місце судового розгляду учасники справи були повідомлені належним чином.

Позивач і його представник в судове засідання не прибули, причини неприбуття суду не повідомили.

Представник відповідача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

На підставі частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд розгляну вправу у письмовому провадженні.

Як встановлено судом, наказом Управління від 19.11.2019 № 1543 о/с (т. с. 1, ар. 142) старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , прибулого для подальшого проходження служби з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, було призначено з 24.10.2019 оперуповноваженим відділу кримінальної поліції Київського відділу поліції в місті Одесі (надалі Київський ВП).

Відповідно до послужного списку (т. с. 1, ар. 145-148), позивач проходив службу в органах внутрішніх справ з 2011 року, в Національній поліції з 2015 року.

12.02.2020 до начальника Управління надійшла доповідна записка начальника УКЗ Управління (т. с. 1, ар. 112-113), в якій, зокрема, зазначено: «… 12.02.2020 … до ВІОС УКЗ ГУНП в Одеській області надійшла інформація про те, що працівниками ВК ГУНП в ході моніторингу Інтернет мережі на сайті «Таймер» були виявлено статтю … з відеофайлом, в якому висвітлено порушення службової дисципліни працівниками Київського ВП … попередньо встановлено, що слідчим відділом Київського ВП … здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003828 від 07.11.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 177 КК України. В ході досудового розслідування, 30.01.2020 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_2 , слідчою групою у складі 10 працівників Київського ВП … було проведено обшук за місцем фактичного здійснення діяльності ТОВ «ДЄС ГРУП», за адресою: м. Одеса, вул. Варненська, 21, в ході якого вилучено зразки продукції пломб індикаторних контрольних, які виготовляються ТОВ «ДЄС ГРУП». Як попередньо встановлено, зазначена вище слідча група була поділена на групи для проведення слідчих дій (обшуку) одночасно у декількох приміщеннях ТОВ «ДЄС ГРУП». Так, в одному з приміщень вказаного товариства знаходились слідчий СВ Київського ВП … старший лейтенант поліції Горбанюк Юлія Дмитрівна … слідчий СВ Київського ВП … лейтенант поліції ОСОБА_3 … оперуповноважений ВКП Київського ВП … старший лейтенант поліції ОСОБА_1 … оперуповноважений ВКП Київського ВП … лейтенант поліції ОСОБА_4 … шляхом перегляду вказаного вище відеофайлу виявлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_5 та лейтенант поліції ОСОБА_3 беруть зі столів у приміщенні речі та кладуть їх до сумочки та кишені, а інші працівники поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_1 та лейтенант поліції ОСОБА_4 на протиправні дії своїх колег не реагують. При здійсненні вказаних дій працівники поліції вживають ненормативну лексику. Також, за наявною інформацією підрозділом прокуратури Одеської області 11.02.2020 за фактом виявлення критичної публікації в Інтернет мережі на сайті … яка свідчить поро вчинення 30.01.2020 службовими особами кримінального правопорушення, відомості були внесені до ЄРДР № 0000016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 14, 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України … вважаю за доцільним за вказаним фактом призначити службового розслідування …».

Наказом від 12.02.2020 № 372 начальник Управління призначив за вказаним фактом службове розслідування та створив дисциплінарну комісію (т. с. 1, ар. 111).

У поясненнях, що були надані в ході службового розслідування, позивач, зокрема, вказав: «… 30.01.2020 в денний час мене за командою начальника ВКП Київського ВП … було спрямовано до будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , для забезпечення охорони громадського порядку. В разі порушень громадського порядку необхідно було доповісти. Які саме слідчі дії мали проводитись за вказаною адресою та з якого приводу мені не відомо. На час проведення слідчих дій я знаходився в приміщенні за вказаною адресою. По закінченню слідчих дій я залишив приміщення та направився по своїх справах …» (т. с. 1, ар. 135-136).

25.02.2020 начальник Управління затвердив складений дисциплінарною комісією «Висновок службового розслідування, проведеного за відомостями, викладеними у доповідній записці керівництва УКЗ ГУП про порушення службової дисципліни посадовими особами Київського ВП в м. Одесі ГУНП» (надалі Висновок, т. с. 1, ар. 150-167).

Згідно з Висновком, 30.01.2020 за зазначеною вище адресою було проведено обшук, при цьому «… за дорученням СВ Київського ВП … про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України були задіяні …» працівники ВКП Київського ВП (оперуповноважені), в тому числі і позивач.

На запит дисциплінарної комісії Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Миколаєві (ТУ ДБР у м. Миколаєві) надало копію відеозапису з камери спостереження, встановленої у приміщенні ТОВ «ДЄС ГРУП».

За результатами перегляду відеозапису дисциплінарна комісія встановила, що ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 і ОСОБА_4 проводили «… обшук у приміщенні без понятих та осіб, чиї законні інтереси можуть бути обмежені або порушені. В доповнення до цього, останні навіть не використовували засоби відео фіксації своїх дій під час обшуку. Під час проведення обшуку поліцейські порушили службову дисципліну та законність, в частині незаконного проникнення до приміщення, можливого привласнення та використання чужого майна, прояву нестриманості, безконтрольності у поведінці, недотриманні норм ділового мовлення та використання ненормативної лексики неутриманні від дій, які підривають авторитет Національної поліції України …».

Дисциплінарна комісія дійшла висновку, що вказані особи допустили порушення норм законів та підзаконних актів, якими закріплюються права та обов`язки поліцейських, а саме:

абзаців 1, 2, 3, 7, 8, 10 пункту 1 розділу ІІ «Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 06.12.2016 № 1179 (надалі Правила поведінки);

пунктів 2.3, 2.4 розділу ІІ «Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області», затверджених наказом Управління від 29.10.2018 № 3705 (надалі Правила розпорядку);

пунктів 1, 2, 3, 6, 7, 11, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (наділі Дисциплінарний статут);

Присягу поліцейського;

пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (надалі Закон);

абзацу другого частини сьомої статті 223 Кримінального процесуального кодексу України.

Крім того, дисциплінарна комісія зауважила, що «… зазначена надзвичайна подія набула значного суспільного резонансу та негативно вплинула на формування громадської думки щодо стану правопорядку та діяльності поліції, рівня довіри населення до поліції та своєю суттю дискредитувала звання поліцейського …».

Щодо ОСОБА_1 у Висновку (із зазначенням часу, згідно з відеозаписом) вказано, що він ламав двері у приміщення, де мав проводитись обшук, вживав ненормативну лексику, намагався від`єднати комп`ютерну «мишку» від комп`ютера.

Дисциплінарна комісія у Висновку запропонувала застосувати до вказаних осіб (в тому числі й до позивача) дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

26.02.2020 начальник Управління видав наказ № 488 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Київського ВП в м. Одеси ГУП в Одеській області» (надалі Наказ № 488, т. с. 1, ар. 17-26). Згідно з пунктом 3 Наказу № 488, ОСОБА_1 , за скоєння дисциплінарного проступку, було звільнено зі служби в поліції.

На підставі Наказу № 488 та подання т.в.о. начальника Київського ВП (т. с. 1, ар. 181-182) 26.02.2020 начальник Управління видав наказ № 256 о/с (надалі Наказ № 256, т. с. 1, ар. 26), яким звільнив позивача з 26.02.2020 зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Предметом позову є правомірність Наказу № 488 та Наказу № 256 (у частинах, що стосуються позивача).

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Згідно зі статтею 64 Закону, особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:

«Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

До основних обов`язків поліцейського частиною першою статті 18 Закону віднесені, зокрема, неухильне дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійне виконання своїх службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3, 6, 7, 11, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського:

бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини

поважати честь і гідність інших поліцейських в працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Як зазначено у пункті 1 розділу ІІ Правил поведінки, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема:

неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати;

контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку;

дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.

У пунктах 2.3 та 2.4 розділу ІІ Правил розпорядку вказано, що працівники поліції повинні уникати нецензурної лексики, повинні дотримуватися взаємоповаги, ділового стилю спілкування.

Відеозапис з фіксацією перебування ОСОБА_1 30.01.2020 (хронологія відображена у Висновку) у приміщенні, що належить ТОВ «ДЄС ГРУП», підтверджує те, що вказаних норм позивач не дотримався.

Згідно з відеозаписом, у приміщенні перебували тільки працівники Київського ВП, що підтверджує доводи відповідача про порушення абзацу другого частини сьомої статті 223 Кримінального процесуального кодексу України, відповідного до якого обшук або огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії.

Суд зауважив, що у поясненнях, як вказано вище, ОСОБА_1 вказав, що йому не було відомо про проведення обшуку, та зазначив мету свого перебування 30.01.2020 у приміщенні, що належить ТОВ «ДЄС ГРУП», - забезпечення охорони громадського порядку. Проте, як свідчить відеозапис, поведінка позивача (зокрема, виламування дверей, огляд меблів та переміщення речей, відсутність належної реакції на явно протиправні дії колег) із зазначеною метою не узгоджується.

Суд також врахував, що пояснення ОСОБА_1 , що були надані дисциплінарній комісії, суперечать змісту пояснень інших осіб, зокрема, заступника начальника відділу кримінальної поліції Київського ВП ОСОБА_6 і заступника начальника відділу начальника відділу кримінальної поліції Київського ВП Давиденка О.С., згідно з якими позивач, відповідно до доручення слідчого, був залучений саме для проведення обшуку.

У позові ОСОБА_1 вказав, що, відповідно до частини першої статті 40 Кримінального процесуального кодексу України, саме слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. На думку позивача «… на слідчого покладено обов`язок забезпечити належний склад учасників слідчої дії, а саме наявність понятих, забезпечення безперервної відео зйомки. Будь-яких доручень оперативним працівникам із цього приводу не надавалось, а відтак в діях позивача, відсутні порушення вимог ч.7 ст.223 КАК України, оскільки він не мав права на власний розсуд залучати будь-кого до проведення слідчої дії, також до його повноважень, як працівника оперативного підрозділу не входило надання рекомендації, щодо порядку проведення обшуку …».

З цього приводу суд зазначив таке.

Те, що на слідчого покладено відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій, не виключає відповідальності інших учасників обшуку за недотримання норм процесуального законодавства, тим більше, що, згідно з частиною другою статті 41 Кримінального процесуального кодексу України, під час виконання доручень слідчого, дізнавача, прокурора співробітник оперативного підрозділу користується повноваженнями слідчого.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Дисциплінарне стягнення, згідно з частинами першою та другою статті 13 Дисциплінарного статуту, є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який якого вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Частиною восьмою статті 19 Дисциплінарного статуту встановлено, що під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

На думку суду, обраний Управлінням вид дисциплінарного стягнення відповідає характеру проступку позивача, оскільки поведінка присутніх 30.01.2020 у приміщенні, що належить ТОВ «ДЄС ГРУП», підриває довіру та авторитет органів державної влади та їх працівників в очах громадськості та є несумісною із подальшим проходженням служби.

Суд відхилив доводи адміністративного позову про недотримання процедури службового розслідування. Так, позивач вказав, що, в порушення пункту 3.4 затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 № 230 «Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України» (надалі Інструкція № 230), до складу дисциплінарної комісії не було включено безпосереднього начальника позивача.

Проте, Інструкція № 230 втратила чинність 21.12.2018, а норми затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 «Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України» (надалі Порядок проведення службових розслідувань) та «Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України» відповідних норм не містять.

В результаті розгляду справи суд встановив, що відповідач: правильно оцінив поведінку позивача та визначив, що ОСОБА_1 вчинив дисциплінарний проступок, обґрунтовано кваліфікував цей проступок як тяжкий та застосував адекватне дисциплінарне стягнення, не допустив порушень Порядку проведення службових розслідувань.

Доводи позивача про непроведення Управлінням об`єктивного, повного та всебічного дослідження обставин суд відхилив як безпідставні, оскільки перебування позивача у приміщенні, де мав проводитися обшук, зафіксовано відеозаписом. Розбіжностей між відеозаписом та інформацією, що міститься у Висновку та у Наказі № 488, суд не встановив.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що Управління мало законні підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Цей висновок виключає задоволення адміністративного позову.

Судові витрати, відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (вул. Академіка Філатова, 15-А, м. Одеса, 65080, ідентифікаційний код за ) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Птичкіна