Справа № 320/8186/20
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2021 року справа №320/8186/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

Суть спору: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Київській області (далі - відповідач-1), Державної податкової служби України (далі - відповідач-2), в якому позивач просить суд:

- скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Київській області від 02.07.2020: №1689133/, №1689134/, №1689137/, №1689139/, №1689141/, №1689144/, 1689146/, №1689148/, №1689129/, та рішення від 22.07.2020 №1756638/;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкові накладні ФОП ОСОБА_2 по господарським операціям з ТОВ "Александр і я" №118 від 01.06.2020 на суму 50000,00 грн., у т.ч. ПДВ 8333,33 грн., №119 від 01.06.2020 на суму 50000,00 грн., у т.ч. ПДВ 8333,33 грн., №120 від 01.06.2020 на суму 50000,00 грн., у т.ч. ПДВ 8333,33 грн., №121 від 02.06.2020 на суму 50000,00 грн., у т.ч. ПДВ 8333,33 грн., №122 від 01.06.2020 на суму 50000,00 грн., у т.ч. ПДВ 8333,33 грн., №123 від 02.06.2020 на суму 50000,00 грн., у т.ч. ПДВ 8333,33 грн., №125 від 03.06.2020 на суму 100000,00 грн., у т.ч. ПДВ 16666,67 грн., №126 від 04.06.2020 на суму 100000,00 грн., у т.ч. ПДВ 16666,67 грн., №127 від 11.06.2020 на суму 100000,00 грн., у т.ч. ПДВ 16666,67 грн., та по господарським операціям з ТОВ "Платіс Україна" №136 від 30.06.2020 на суму 94500,00 грн., у т.ч. ПДВ 15750,00 грн. датою їх фактичного подання на реєстрацію.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відмовляючи у реєстрації податкових накладних, контролюючий орган в оспорюваних рішеннях не зазначив конкретних обставин, які б виключали можливість їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Позивач стверджує, що складені ним податкові накладні відповідають визначеним у законі критеріям оцінки ризиків, у зв`язку з чим підстави для зупинення їх реєстрації були відсутні.

Ухвалою суду від 21.09.2020 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.10.2020 відкрито провадження у справі №320/8186/20 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, витребувано докази від сторін, встановлено строки для подання відзиву/клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відповіді на відзив, заперечень.

16.12.2020 на адресу суду від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач-1 проти позову заперечує та зазначає, що посадові особи Головного управління ДПС у Київській області діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, рішення про зупинення реєстрації податкових накладних від 01.06.2020 №118, від 01.06.2020 №119, від 01.06.2020 №120, від 02.06.2020 №121, від 01.06.2020 №122, від 02.06.2020 №123, від 03.06.2020 №125, від 04.06.2020 №126, від 11.06.2020 №127, від 30.06.2020 №136, складених ФОП ОСОБА_1 , та рішення №1689133/ від 02.07.2020, №1689134/ від 02.07.2020, №1689137/ від 02.07.2020, №1689139/ від 02.07.2020, №1689141/ від 02.07.2020, №1689144/ від 02.07.2020, №1689146/ від 02.07.2020, №1689148/ від 02.07.2020, №1689129/ від 02.07.2020, №1756638/ від 22.07.2020 про відмову в реєстрації зазначених податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято правомірно. В оскаржуваних рішеннях вказано конкретну причину відмови в реєстрації, а саме: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

На думку відповідача-1, подані позивачем документи не відповідають вичерпному переліку (п. 5 Порядку зупинення реєстрації ПН/РК), а зміст первинних документів не дозволяє однозначно з`ясувати фактичні обставини здійснення фінансово-господарської операції.

Крім того відповідач-1 посилається на службову записку від 11.11.2020 №5341/10-36-04, в якій повідомлено про те, що у первинних документах ОСОБА_1 відсутні відомості щодо спецтехніки, якою виконувались земельні роботи, банківська виписка щодо розрахунків з покупцем.

При цьому у відзиві на позовну заяву ГУ ДПС у Київській області зазначено про те, що надання Протоколу засідання Комісії або витягу з нього є неможливим, оскільки протоколи засідання комісії за період з 26.05.2020 по 30.10.2020 вилучено згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів за період з 01.05.2020 по 01.11.2020 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.11.2020.

У відповіді на відзив позивач зазначив про те, що позиція відповідача-1 не відповідає вимогам Податкового кодексу України щодо оформлення господарських операцій, ЦКУ, ГКУ та законодавству, що регулює ведення бухгалтерського обліку та фінансової звітності. Позивачем в рамках вказаного у п. 5 Порядку вичерпного переліку було надано відповідачу та суду банківські виписки по кожній оплаті, копії договорів, змінні рапорти про відпрацьований спецтехнікою час, акти наданих послуг, рахунки, листи, форма 20-ОПП, копії техпаспортів на спецтехніку. Вказані документи в повній мірі надавали можливість підтвердити кожну господарську операцію, інших документів на підтвердження таких специфічних господарських операцій не передбачено законодавством.

Відповідач-2 (Державна податкова служба України) правом на подання відзиву не скористалась. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви із усіма доданими до неї документами направлено відповідачу-2 засобами поштового зв`язку на його адресу поштовою кореспонденцією із штрихкодовим ідентифікатором № 416, яка отримана відповідачем-2 28.10.2020.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований як фізична особа-підприємець 26.01.2016, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 0017108, місце проживання: АДРЕСА_1 , про що свідчить Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 28.01.2016 (т.1 а.с.14-15).

Основним видом діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за КВЕД є: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт. Також одним з видів діяльності позивача за КВЕД є 77.32 Надання в оренду будівельних машин і устаткування (т.1 а.с.141-142).

З 01.05.2016 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований платником податку на додану вартість, ІПН, що підтверджується Витягом з реєстру платників на додану вартість №992 від 08.04.2016 (т.1 а.с.16).

Позивач перебуває на обліку у ГУ ДПС у Київській області (Києво-Святошинське управління, Києво-Святошинська державна податкова інспекція (Києво-Святошинський район), що не заперечується сторонами.

12.05.2016 між позивачем та Головним управлінням ДПС у Київській області укладено договір № 120520161 про визнання електронних документів (т.1 а.с.143-144).

Позивач є власником спецтехніки, яку використовує у господарській діяльності, а саме:

- спеціалізовані вантажні самоскиди Volvo FM 12, реєстраційний номер НОМЕР_2 номер шасі (кузов, рами) НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 номер шасі (кузов, рами) НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 номер шасі (кузов, рами) НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 номер шасі (кузов, рами) НОМЕР_9 , реєстраційний номер НОМЕР_10 номер шасі (кузов, рами) НОМЕР_11 , реєстраційний номер НОМЕР_12 номер шасі (кузов, рами) НОМЕР_13 , реєстраційний номер НОМЕР_14 номер шасі (кузов, рами) НОМЕР_15 , реєстраційний номер НОМЕР_16 номер шасі (кузов, рами) НОМЕР_17 , реєстраційний номер НОМЕР_18 номер шасі (кузов, рами) НОМЕР_19 (т.1 а.с.33-34);

- бульдозер LIEBHERR PR734B LITRONIC реєстраційний номер НОМЕР_20 (свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_21 (т.1 а.с.21);

- бульдозери LIEBHERR PR732B LITRONIC, а саме: реєстраційний номер НОМЕР_22 - свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_23 (т.1 а.с.22), реєстраційний номер НОМЕР_24 свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_25 (т.1 а.с.23), реєстраційний номер НОМЕР_26 свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_27 (т.1 а.с.39);

- автогрейдер Volvo G746B реєстраційний номер НОМЕР_28 (свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_29 ) (т.1 а.с.27);

- екскаватор гусеничний Volvo EC290BLC реєстраційний номер НОМЕР_30 (свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_31 ) (т.1 а.с.24);

- екскаватор гусеничний Volvo EC210BLC реєстраційний номер НОМЕР_32 (свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_33 ) (т.1 а.с.25);

- навантажувач фронтальний Volvo L180E реєстраційний номер НОМЕР_34 (свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_35 ) (т.1 а.с.16);

- бетононасос причіпний WAITZINGER THP70D реєстраційний номер НОМЕР_36 (свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_37 ) (т.1 а.с.28);

- екскаватор колісний JCB 145 реєстраційний номер НОМЕР_38 (свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_39 ) (т.1 а.с.30);

- екскаватор-навантажувач JCB 3СХ 14М3WМ реєстраційний номер НОМЕР_40 (свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_41 ) (т.1 а.с.31);

- екскаватор-навантажувач JCB 3СХ 14SM 4Т реєстраційний номер НОМЕР_42 (свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_43 ) (т.1 а.с.32);

- навантажувач телескопічний Manitou MT 1435 реєстраційний номер НОМЕР_44 (свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_45 ) (т.1 а.с.29);

- автомобіль FORD Transit спеціалізований вантажний фургон ізотермічний-В, реєстраційний номер НОМЕР_46 номер шасі (кузов, рами) НОМЕР_47 (т.1 а.с.35-36);

- автомобіль FORD Transit спеціалізований вантажний фургон малотонажний-В, реєстраційний номер НОМЕР_48 номер шасі (кузов, рами) НОМЕР_49 (т.1 а.с.37-38).

Судом встановлено, що протягом червня-липня 2020 року позивачем надано послуги вказаною спецтехнікою, а також вищезазначена спецтехніка надавалась позивачем в оренду.

Щодо надання послуг вказаною спецтехнікою ФОП ОСОБА_1 судом встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 01.10.2019 між ФОП ОСОБА_1 (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Александр і Я» в особі директора Молодька Олексія Васильовича укладено Договір №0110/2019 про надання послуг спеціалізованою технікою на АДРЕСА_2 , предметом якого є надання послуг (виконання робіт) Виконавцем за умовами цього Договору власними чи орендованими будівельними машинами (екскаваторами), механізмами чи автотранспортом на об`єктах Замовника, а Замовник у свою чергу зобов`язався сплачувати Виконавцю плату за надані послуги (виконані роботи) у розмірі та порядку, визначеному даним Договором (т.1 а.с.41).

Відповідно до п.2.1 вказаного Договору обсяг необхідних послуг, кількість, тип спеціалізованої техніки, строк надання послуг, місце, дата та час подачі спеціалізованої техніки, вартість години роботи техніки та мінімальний запланований щоденний час роботи спеціалізованої техніки, та інші необхідні умови надання послуг попередньо погоджуються Сторонами у Заявках, та визначаються (підтверджуються) Сторонами у Подорожніх листах та/або Актах наданих послуг, або Додатками до цього Договору.

У розділі 4 Договору сторони погодили порядок розрахунків, відповідно до якого оплата вартості наданих Виконавцем послуг здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту завершення надання послуг (виконання робіт), послуга першого тижня надання послуг (виконання робіт) надається виключно на умовах 100% передоплати. За згодою сторін може бути погоджено інший порядок розрахунків, що не суперечить чинному законодавству України (п.4.1 Договору). Оплата проводиться Замовником в безготівковій формі в національній валюті України гривні, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця (п.4.2 Договору).

Відповідно до п.9.1 Договір вважається укладеним і набуває чинності з дати його підписання та діє до 31.12.2020, а в частині виконання Сторонами своїх зобов`язань, до їх повного виконання. Строк дії цього Договору автоматично продовжується на кожний наступний календарний рік у разі, якщо жодна із Сторін не направила повідомлення про припинення дії цього Договору за 15 календарних днів до закінчення строку дії Договору (т.1 а.с.42-43).

У Додатку №1 до Договору сторони погодили Специфікацію спеціалізованої техніки, що надається для надання послуг згідно Договору (т.1 а.с.44).

У свою чергу, 24.11.2019 ФОП ОСОБА_1 було придбано у ТОВ «Транснафта-Сервіс» нафтопродукти (бензин автомобільний, дизельне паливо) згідно з Договором поставки нафтопродуктів від 24.11.2019 №24/11-19/19 (т.1 а.с.102-104).

На виконання умов укладеного Договору від 01.10.2020 №0110/2019, позивачем було виписано Замовнику ТОВ «Александр і Я» рахунки-фактури з послуг спецтехніки (земельних робіт) на загальну суму 600000,00 грн., з них ПДВ 20% - 100000,01 грн., а саме: №СФ-0000114 від 27.05.2020 на суму 150000,00 грн., з них ПДВ 25000,00 грн. (т.1 а.с.45); №СФ-0000115 від 28.05.2020 на суму 150000,00 грн., з них ПДВ 25000,00 грн. (т.1 а.с.46); №СФ-0000121 від 02.06.2020 на суму 100000,00 грн., з них ПДВ 16666,67 грн. (т.1 а.с.47); №СФ-0000123 від 03.06.2020 на суму 100000.00 грн., з них ПДВ 16666,67 грн. (т.1 а.с.48); №СФ-0000124 від 09.06.2020 на суму 100000,00 грн., з них ПДВ 16666,67 грн. (т.1 а.с.49).

На виконання умов Договору від 01.10.2019 №0110/2019 у період з 05.06.2020 по 22.06.2020 Виконавцем ФОП ОСОБА_1 проведено послуги спецтехніки (земельні роботи з вивезення ґрунту) загальною вартістю 600000,00 грн., з них ПДВ 20% - 100000,01 грн., що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг):

- Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000151 від 05.06.2020 на загальну вартість 150000,00 грн., з них ПДВ 20% - 25000,00 грн. (т.1 а.с.60);

- Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000152 від 10.06.2020 на загальну вартість 150000,00 грн., ПДВ 20% - 25000,00 грн. (т.1 а.с.61);

- Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000153 від 15.06.2020 на загальну вартість 100000,00 грн., ПДВ 20% - 16666,67 грн. (т.1 а.с.62);

- Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000154 від 19.06.2020 на загальну вартість без ПДВ 100000,00 грн., ПДВ 20% - 16666,67 грн. (т.1 а.с.63);

- Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000155 від 22.06.2020 на загальну вартість без ПДВ 100000,00 грн., ПДВ 20% - 16666,67 грн. (т.1 а.с.64).

Надання послуг (земельних робіт з вивезення ґрунту) Виконавцем ФОП ОСОБА_3 спецтехнікою - спеціалізованим вантажним самоскидом Volvo на замовлення ТОВ «Александр і Я» у період з 01.06.2020 по 21.06.2020 підтверджується також змінними рапортами Виконавця із зазначенням кількості ходок (т.1 а.с.65-69).

Судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Александр і Я» на початку червня 2020 року було здійснено позивачу оплату в безготівковій формі за надані послуги (земельні роботи з вивезення ґрунту) на загальну суму 600000,00 грн., з них ПДВ 20% 100000,01 грн., що підтверджується виписками по банківському рахунку ФОП ОСОБА_1 , зокрема, з виписок банку вбачається, що мало місце поповнення рахунку позивача від ТОВ «Александр і Я» 01.06.2020 на суму 150000,00 грн., у тому числі ПДВ 20% 24999,99 грн. (а.с.50-51); 02.06.2020 на суму 150000,00 грн., у тому числі ПДВ 20% 24999,99 грн. (а.с.53); 03.06.2020 на суму 100000,00 грн., у тому числі ПДВ 20% 16666,67 грн. (а.с.54); 04.06.2020 на суму 100000,00 грн., у тому числі ПДВ 20% 16666,67 грн. (а.с.57); 11.06.2020 на суму 100000,00 грн., у тому числі ПДВ 20% 16666,67 грн. (т.1 а.с.58).

Продавцем ФОП ОСОБА_4 (Покупець «Александр і Я») з урахуванням вимог Податкового кодексу України, було складено податкові накладні: на загальну суму 600000,00 грн. з них ПДВ 100000,01 грн., а саме: від 01.06.2020 №118 на суму 50000,00 грн. з них ПДВ 8333,33 грн. (т.1 а.с.70); від 01.06.2020 №119 на суму 50000,00 грн. з них ПДВ 8333,33 грн. (т.1 а.с.73); від 01.06.2020 №120 на суму 50000,00 грн. з них ПДВ 8333,33 грн. (т.1 а.с.76); від 02.06.2020 №121 на суму 50000,00 грн. з них ПДВ 8333,33 грн. (т.1 а.с.79); від 02.06.2020 №122 на суму 50000,00 грн. з них ПДВ 8333,33 грн. (т.1 а.с.82); від 02.06.2020 №123 на суму 50000,00 грн. з них ПДВ 8333,33 грн. (т.1 а.с.85); від 03.06.2020 №125 на суму 100000,00 грн. з них ПДВ 16666,67 грн. (т.1 а.с.88); від 04.06.2020 №126 на суму 100000,00 грн. з них ПДВ 16666,67 грн. (т.1 а.с.91); від 11.06.2020 №127 на суму 100000,00 грн. з них ПДВ 16666,67 грн. (т.1 а.с.94).

Податкові накладні від 01.06.2020 №118; від 01.06.2020 №119; від 01.06.2020 №120; від 02.06.2020 №121; від 02.06.2020 №122; від 02.06.2020 №123 були подані для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних - 25.06.2020 (т.1 а.с.71, 74, 77, 80, 83, 86), а податкові накладні від 03.06.2020 №125; від 04.06.2020 №126; від 11.06.2020 №127 були подані для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних - 26.06.2020 (т.1 а.с.89, 92, 95) відповідно, тобто в межах граничних строків для реєстрації податкових накладних, визначених пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.

Щодо надання спецтехніки ФОП ОСОБА_1 в оренду судом встановлено наступне.

02.07.2019 між ФОП ОСОБА_1 (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Платіс Україна» в особі директора Платонова Ігоря Сергійовича (Замовник) укладено Договір №1124-02-07-2019 про оренду спеціалізованої техніки, предметом якого є виконання робіт за умовами цього Договору власними чи орендованими будівельними машинами (екскаваторами), механізмами чи автотранспортом на об`єктах Замовника, а Замовник у свою чергу зобов`язався сплачувати Виконавцю плату за надані послуги (виконані роботи) у розмірі та порядку, визначеному даним Договором (т.1 а.с.106).

Відповідно до п.2.1 вказаного Договору обсяг необхідних наданих робіт, кількість, тип спеціалізованої техніки, строк надання оренди спеціалізованої техніки, місце, дата та час подачі спеціалізованої техніки, вартість години роботи техніки та мінімальний запланований щоденний час роботи спеціалізованої техніки, та інші необхідні умови надання оренди спеціалізованої техніки попередньо погоджуються Сторонами у Заявках, та визначаються (підтверджуються) Сторонами у Подорожніх листах та/або Актах наданих послуг, або Додатками до цього Договору.

У розділі 4 Договору сторони погодили порядок розрахунків, відповідно до якого оплата вартості наданих Виконавцем робіт оренди спеціалізованої техніки здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту завершення надання послуг (виконання робіт), послуга першого тижня надання послуг (виконання робіт) надається виключно на умовах 100% передоплати. За згодою сторін може бути погоджено інший порядок розрахунків, що не суперечить чинному законодавству України (п.4.1 Договору). Оплата проводиться Замовником в безготівковій формі в національній валюті України гривні, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця (п.4.2 Договору).

Відповідно до п.9.1 Договір вважається укладеним і набуває чинності з дати його підписання та діє до 31.12.2020, а в частині виконання Сторонами своїх зобов`язань, до їх повного виконання. Строк дії цього Договору автоматично продовжується на кожний наступний календарний рік у разі, якщо жодна із Сторін не направила повідомлення про припинення дії цього Договору за 15 календарних днів до закінчення строку дії Договору (т.1 а.с.106-108).

У Додатку №1 до Договору сторони погодили Опис вартості (зразок) Спеціалізованої техніки, що надаються для виконання робіт згідно Договору, а саме - бульдозер LIEBHERR PR734B, загальною вартістю 3100000,00 грн., вартістю машини в оренду за 1 годину 900,00 грн. (т.1 а.с.108, зворотній бік).

30.06.2020 на виконання умов Договору від 02.07.2019 №1124-02-07-2019 між Замовником ТОВ «Платіс Україна» та виконавцем ФОП ОСОБА_1 підписано Акт здачі-прийняття робі (надання послуг) №ОУ-0000158, згідно з яким Виконавцем були проведені роботи бульдозером LIEBHERR PR734B на загальну вартість 94500,00 грн., з них ПДВ 20% - 15750,00 грн. (т.1 а.с.112).

Надання послуг з проведення робіт бульдозером LIEBHERR PR734B Виконавцем ФОП ОСОБА_3 на замовлення ТОВ «Платіс Україна» у період з 16.06.2020 по 30.06.2020 підтверджується також змінним рапортом Виконавця із зазначенням кількості відпрацьованих годин (т.1 а.с.113).

Судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Платіс Україна» у червні 2020 року було здійснено позивачу оплату в безготівковій формі за надані послуги з проведення робіт бульдозером LIEBHERR PR734B на суму 117600,00 грн., що підтверджується випискою по банківському рахунку ФОП ОСОБА_1 за 19.06.2020, зокрема, з виписки банку вбачається, що мало місце поповнення рахунку позивача від ТОВ «Платіс Україна» 19.06.2020 на суму 117600,00 грн. (т.1 а.с.115).

Продавцем ФОП ОСОБА_4 (Покупець «Платіс Україна») з урахуванням вимог Податкового кодексу України, було складено податкову накладну від 30.06.2020 №136 на суму 94500,00 грн. з них ПДВ 15750,00 грн. (т.1 а.с.110).

Податкову накладну від 30.06.2020 №136 було подано для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних - 15.07.2020 (т.1 а.с.110).

За наслідками обробки податкових накладних ФОП ОСОБА_1 (Покупець «Александр і Я»), зокрема, податкових накладних від 01.06.2020 №118; від 01.06.2020 №119; від 01.06.2020 №120; від 02.06.2020 №121; від 02.06.2020 №122; від 02.06.2020 №123; від 03.06.2020 №125; від 04.06.2020 №126; від 11.06.2020 №127, контролюючий орган надіслав позивачеві квитанції про прийняття податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, відповідно до яких вказані податкові накладні прийнято, але їх реєстрація зупинена з таких підстав: "Відповідно до п.201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація відповідної податкової накладної ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 41.00, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Позивачеві запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомлено, що показник "D"=1.8478%, "P"=0. Також додатково повідомлено, що особистий ключ електронного підпису розміщено на незахищеному носії інформації" (т.1 а.с.71, 74, 77, 80, 83, 86, 89, 92, 95).

Також, за наслідками обробки податкової накладної ФОП ОСОБА_1 (Покупець «Платіс Україна») від 30.06.2020 №136, контролюючий орган надіслав позивачеві квитанцію про прийняття податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, відповідно до якої вказані податкові накладні прийнято, але їх реєстрація зупинена з таких підстав: "Відповідно до п.201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація відповідної податкової накладної ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Позивачеві запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомляємо: показник "D"=1.8478%, "P"=34022.62» (т.1 а.с.110).

На підтвердження здійснення вказаних господарських операцій, позивачем направлено до ГУ ДПС у Київській області повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, а саме: 01.07.2020 щодо податкових накладних від 01.06.2020 №118; від 01.06.2020 №119; від 01.06.2020 №120; від 02.06.2020 №121; від 02.06.2020 №122; від 02.06.2020 №123; від 03.06.2020 №125; від 04.06.2020 №126; від 11.06.2020 №127 (т.1 а.с.72, 75, 78, 81, 84, 87, 90, 93, 96); 20.07.2020 щодо податкової накладної від 30.06.2020 №136 (т.1 а.с.111).

Разом з поясненнями позивач надав контролюючому органу копії документів, наявних в матеріалах справи, а саме: банківські виписки по кожній оплаті, копії договорів, змінні рапорти про відпрацьований спецтехнікою час, акти наданих послуг, рахунки, що підтверджується матеріалами справи (т.1 а.с.151-155, 159-163, 167-171, 175-179183-187, 191-195, 199-204, 208-213, 217-221, 225-233) та не заперечується відповідачем-1.

Рішенням Головного управління ДПС у Київській області про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 01.07.2020 №55174 було встановлено відповідність позивача п.8 Критеріїв ризиковості платника податків (т.1 а.с.97).

Розглянувши подані позивачем документи і пояснення, зокрема щодо реєстрації податкових накладних від 01.06.2020 №118; від 01.06.2020 №119; від 01.06.2020 №120; від 02.06.2020 №121; від 02.06.2020 №122; від 02.06.2020 №123; від 03.06.2020 №125; від 04.06.2020 №126; від 11.06.2020 №127, Комісія ГУ ДПС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації, прийняла спірні рішення від 02.07.2020 №1689133/ (щодо ПН №122), №1689134/ (щодо ПН №120), №1689137/ (щодо ПН №126), №1689139/ (щодо ПН №125), №1689141/ (щодо ПН №127), №1689144/ (щодо ПН №123), №1689146/ (щодо ПН №121), №1689148/ (щодо ПН №119), №1689129/ (щодо ПН №118), якими відмовила в реєстрації вказаних податкових накладних у зв`язку з ненаданням платником податку копій документів: договорів, зокрема, зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них; договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством (т.1 а.с.116-125).

Також, розглянувши подані позивачем документи і пояснення щодо реєстрації податкової накладної від 30.06.2020 №136 Комісія ГУ ДПС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації, прийняла спірне рішення від 22.07.2020 №1756638/, яким відмовила в реєстрації вказаної податкової накладної у зв`язку з ненаданням платником податку первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків (т.1 а.с.125).

При цьому, судом встановлено, що за результатом розгляду поданих документів 12.08.2020 ГУ ДПС у Київській області прийнято рішення від №68950 про невідповідність платника податків ФОП ОСОБА_1 критеріям ризиковості платника податків (т.1, а.с.233).

Не погоджуючись з рішеннями про відмову у реєстрації податкових накладних, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку оскаржуваним рішенням контролюючого органу, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів з 1 січня 2011 року регулюються Податковим кодексом України.

Так, Податковий кодекс України визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 цього Кодексу, податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

В силу приписів підпункту 9.1.3 пункту 9.1 статті 9 та підпункту 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податок на додану вартість належить до загальнодержавних податків, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 1 пункту 180.1 статті 180 розділу V Податкового кодексу України, для цілей оподаткування податком на додану вартість платником податку є будь-яка особа, що провадить господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу.

Пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей обчислення податку на додану вартість датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з вимогами пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Єдиний реєстр податкових накладних - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами (підпункт 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до приписів пунктів 201.7 та 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначено Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі Порядок № 1246).

Пунктом 5 Порядку № 1246 передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200-1.3, 200-1.9 статті 200-1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, щодо відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу.

Пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21.02.2018 № 117 (чинна станом на час виникнення спірних правовідносин), якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Пунктом 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117 (далі - Порядок № 117), передбачено, що податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Відповідно до пунктів 6 та 7 Порядку № 117, у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється. У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна / розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Отже, підставами для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або випадки, коли складена платником податків податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операцій.

Суд зазначає, що положення пунктів 6 та 7 Порядку № 117 є чіткими і не припускають неоднозначне (множинне) тлумачення прав і обов`язків контролюючих органів.

Разом з тим, реєстрацію поданої позивачем податкової накладної зупинено з посиланням на те, що вона відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку, а також підпункту 2.1. пункту 2 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 117, критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Станом на 25.06.2020 (момент подачі позивачем на реєстрацію першої з податкових накладних), критерії ризиковості платника податку були затверджені Листом Державної фіскальної служби України від 07.08.2019 № 1962/99-99-29-01-01, та введені в дію 08.08.2019 (далі - Критерії).

Підпункт 1.6. пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку визначає, що комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

- керівник платника податку та/або головний бухгалтер, та/або особа, що має право підпису, згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстровані (перереєстровані) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України";

- платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

- платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

- платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

- платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України;

- в органах ДФС наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній/розрахунку коригування.

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв. Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

У свою чергу, пунктом 2.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій визначено, що Операція, відображена у податковій накладній / розрахунку коригування, відповідає критеріям ризиковості здійснення операцій, якщо: обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку(ий) подано на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр), дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 відсотків загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД та послуг з кодами згідно з ДКПП, перелік яких визначено ДФС відповідно до додатка, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в Таблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).

Пунктами 12 та 13 Порядку №117 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до пункту 14 згаданого Порядку №117, перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Пунктами 18-21 Порядку №117 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Аналогічний перелік документів, необхідний для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, визначений і в пункті 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (який набрав чинності з 01.02.2020) (далі - Порядок №1165).

Цим же пунктом Порядку №1165 встановлено, що Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття. Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

З системного аналізу викладених положень податкового законодавства вбачається, що реєстрації податкової накладної, як обов`язковій умові для віднесення покупцем товарів/послуг сплаченої у складі товарів або послуг суми ПДВ до податкового кредиту, передує процедура автоматизованого моніторингу податкової накладної на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

У разі відповідності податкової накладної/розрахунку коригування вказаним критеріям ризиковості, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних зупиняється.

Умовою розблокування реєстрації податкової накладної, яка за результатами автоматизованого моніторингу була визнана такою, що відповідає критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій, є подання платником податків документів, вичерпний перелік яких визначений у пункті 14 Порядку №117.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію ризиків. Вживання контролюючим органом загального посилання на пункт Критеріїв ризиковості платника податків, без наведення конкретної ознаки ризиковості, є абстрактним і невизначеним та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Аналогічні вимоги щодо обґрунтованості та недвозначності висуваються вказаними нормативно-правовими актами й до рішення, яким оформлюються результати розгляду поданих платником податків документів для реєстрації податкової накладної чи розрахунку коригування: його зміст повинен містити вичерпну інформацію щодо мотивів та конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних).

Зокрема затверджена Порядком №117 форма рішення про відмову у реєстрації податкової накладної передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН з підстав ненадання платником документів, документів, яких на думку контролюючого органу не вистачає в аспекті конкретного змісту господарських взаємовідносин, повинні бути підкресленими, тобто рішення має містити або найменування конкретного документа (видаткова накладна, тощо) або групу документів (складські документи тощо), що з урахуванням специфіки виконання господарської операції мають бути надані, але відсутні. Натомість мотиви, з яких контролюючий орган дійшов висновку, що відповідні документи мають бути подані, але були відсутні, наводяться контролюючим органом у графі "додаткова інформація".

З огляду на приписи частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, на контролюючий орган покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення про зупинення реєстрації податкової накладної та подальших дій чи бездіяльності.

Відтак, контролюючий орган повинен надати належні та достатні докази, що дії щодо зупинення реєстрації податкових накладних вчинено у відповідності до приписів пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, та за наявності підстав, встановлених вищезгаданими Критеріями оцінки ступеня ризиків.

При цьому, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №821/1173/17.

Крім того, Верховний Суд у постановах від 30.07.2019 у справі №200/14026/18-а та від 23.10.2019 у справі №826/8693/18, при розгляді аналогічних справ зазначив, що первинним об`єктом судового дослідження у даній справі є обставини, за яких відповідачі вчинили дії щодо зупинення реєстрації податкових накладних та приймали рішення про відмову у їх реєстрації. Підставою для таких дій мають бути: чіткі критерії оцінки ступеня ризиків відповідних господарських операцій; конкретний перелік документів, встановлений податковим законодавством, який підлягав наданню контролюючому органу для дослідження при прийнятті ним оспорюваних рішень. Отже, Верховний Суд у наведених вище постановах дійшов висновку про те, що саме зупинення реєстрації податкових накладних первинно порушує права платника податків і саме обставини такого зупинення, насамперед його законність, повинні бути предметом дослідження у подібних спорах.

Судом встановлено, що зміст квитанцій, отриманих позивачем за наслідками обробки поданих на реєстрацію у Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних від 01.06.2020 №118; від 01.06.2020 №119; від 01.06.2020 №120; від 02.06.2020 №121; від 02.06.2020 №122; від 02.06.2020 №123; від 03.06.2020 №125; від 04.06.2020 №126; від 11.06.2020 №127, свідчить про відсутність у них відомостей про конкретний критерій ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (їх) зупинено реєстрацію вказаних податкових накладних із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.

Будь-яких доказів, які б свідчили, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 відповідає одному з критеріїв, визначених у листі ДФС від 07.08.2019 №1962/99-99-29-01-01, відповідачами не надано.

При цьому, зазначене у квитанціях, зокрема щодо податкових накладних від 01.06.2020 №118; від 01.06.2020 №119; від 01.06.2020 №120; від 02.06.2020 №121; від 02.06.2020 №122; від 02.06.2020 №123; від 03.06.2020 №125; від 04.06.2020 №126; від 11.06.2020 №127 формулювання: "...Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 41.00, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання...", - не є конкретизованими з урахуванням змісту господарської операції позивача.

В той же час, оскаржувані рішення про відмову у реєстрації податкових накладних містять лише абстрактне твердження про ненадання платником податків документів, без конкретизації (підкреслення) конкретного переліку документів, яких, на думку Комісії, не вистачає з урахування особливостей, характеру, змісту та обсягу господарської операції; та якому саме критерію, що слугував підставою для зупинення реєстрації податкових накладних, відповідає позивач.

Зміст рішень про відмову у реєстрації податкових накладних дає підстави стверджувати, що Комісія, розглядаючи подані позивачем документи, не з`ясовувала специфіку проведеної господарської операції, не здійснила аналіз умов господарських договорів, укладених позивачем з ТОВ «Александр і Я» та ТОВ «Платіс Україна», та не визначила документів, які є достатніми для підтвердження реальності господарської операції з урахуванням їх змісту і обсягу.

У той же час, аналіз наданих позивачем згідно з вичерпним переліком документів та пояснень свідчить про відсутність у них дефекту форми, змісту або походження, які у силу частини другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, спричинили б втрату такими документами юридичної сили.

Сукупність наданих позивачем первинних документів не дають підстав для сумніву відносно реальності фінансово-господарської операції з ТОВ «Александр і Я» щодо надання послуг спецтехнікою позивача, обумовленого Договором від 01.10.2019 №0110/2019, та ТОВ «Платіс Україна» щодо надання в оренду спецтехніки позивача відповідно до Договору від 02.07.2019 №1124-02-07-2019. Пакет документів відповідає визначеному у пункті 14 Порядку №117 та пункті 6 Порядку №1165 переліку і був об`єктивно достатнім для прийняття рішень про реєстрацію спірних податкових накладних.

При цьому, суд звертає увагу на те, що рішення Комісії ГУ ДПС у Київській області від 02.07.2020 №1689133/, №1689134/, №1689137/, №1689139/, №1689141/, №1689144/, №1689146/, №1689148/, №1689129/ та від 22.07.2020 №1756638/, не містять ані конкретних обставин, за яких позивача було внесено до переліку ризикових суб`єктів господарювання, ані посилань на пункт та абзац Критеріїв, якими керувались Комісії при прийнятті спірних рішень, лише зазначено підставу для відмови у реєстрації податкових накладних, а саме: «ненаданням платником податку копій документів», зокрема, у рішеннях Комісії ГУ ДПС у Київській області від 02.07.2020 №1689133/, №1689134/, №1689137/, №1689139/, №1689141/, №1689144/, №1689146/, №1689148/, №1689129/ «договорів, зокрема, зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них; договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством», а у рішенні Комісії ДПС України від 22.07.2020 №1756638/ - «первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків».

У зв`язку з викладеним, суд не приймає доводи відповідача-1, викладені у відзиві на позовну заяву стосовно того, що подані позивачем до податкового органу первинні документи не підтверджують реальність здійснення господарських операцій.

Стосовно доводів відповідача-2 про те, що до повідомлень щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по податковим накладним від 01.06.2020 №118; від 01.06.2020 №119; від 01.06.2020 №120; від 02.06.2020 №121; від 02.06.2020 №122; від 02.06.2020 №123; від 03.06.2020 №125; від 04.06.2020 №126; від 11.06.2020 №127; від 30.06.2020 №136 ГУ ДПС у Київській області встановлено, що позивачем надано документи, але надані первинні документи не підтверджують дійсність господарської операції, враховуючи галузеву специфіку позивача, суд зазначає, що реальність проведення господарських операцій є підставою для проведення відповідної перевірки, що виключає можливість контролюючого органу досліджувати такі операції під час прийняття рішення про реєстрацію/ відмову у такій реєстрації таких накладних.

Також суд не приймає до уваги доводи відповідача-1, викладені у відзиві на позовну заяву стосовно того, що у первинних документах ОСОБА_1 відсутні відомості щодо спецтехніки, якою виконувались земельні роботи, оскільки вказані доводи спростовуються матеріалами справи, які були досліджені в ході судового розгляду.

При цьому суд зазначає, що відомості щодо спецтехніки, якою виконувались земельні роботи з вивезення ґрунту підтверджуються наявними в матеріалах справи змінними рапортами Виконавця ФОП ОСОБА_1 із зазначенням найменування спецтехніки та кількості ходок (т.1 а.с.65-69, 112).

Отже у суду немає сумнівів щодо підтвердження відомостей щодо спецтехніки, якою виконувались земельні роботи.

Крім того, суд вважає безпідставними доводи відповідача-1, викладені у відзиві на позовну заяву стосовно того, що у первинних документах ОСОБА_1 відсутня банківська виписка з розрахунку з покупцем, оскільки за формою рішення про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в ЄРПН, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520, неподання розрахункових документів та/або банківських документів з особових рахунків є самостійною (окремою) підставою відмови в реєстрації податкових накладних. Наявність даної підстави позначається в окремому полі рішення.

В той же час, в оскаржуваних рішеннях Комісії ГУ ДПС у Київській області від 02.07.2020 №1689133/, №1689134/, №1689137/, №1689139/, №1689141/, №1689144/, №1689146/, №1689148/, №1689129/ та від 22.07.2020 №1756638/ позначки в полі Неподання розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків немає, а відтак дана підстава в спірних рішеннях відсутня.

Суд також враховує, що на день подачі на реєстрацію усіх спірних податкових накладних та зупинення їх реєстрації ще не існувало рішення, яким би була встановлена відповідність платника податку на додану вартість ФОП ОСОБА_1 критеріям ризиковості платника податку.

Так, рішення Головного управління ДПС у Київській області про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №55174 було прийнято 01.07.2020, проте всі спірні у даній справі податкові накладні подані до цієї дати і їх реєстрацію зупинено до 01.07.2020, а отже підстав для зупинення реєстрації податкових накладних не існувало.

Суд також акцентує увагу на тому, що в подальшому 12.08.2020 ГУ ДПС у Київській області прийнято рішення від №68950 про невідповідність платника податків ФОП ОСОБА_1 критеріям ризиковості платника податків, отже контролюючий орган таким чином підтвердив відсутність підстав вважати позивача таким, що відповідає критеріям ризиковості.

Таким чином, відповідачем-1 не наведено законодавчо обґрунтованих правових підстав для їх неврахування та не спростовано дійсність наданих документів, а тому у відповідача-2 виникає обов`язок зареєструвати вищевказані податкові накладні.

Підсумовуючи викладене, суд погоджується з доводами позивача, що дії контролюючого органу, що виразились у зупиненні реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних від 01.06.2020 №118; від 01.06.2020 №119; від 01.06.2020 №120; від 02.06.2020 №121; від 02.06.2020 №122; від 02.06.2020 №123; від 03.06.2020 №125; від 04.06.2020 №126; від 11.06.2020 №127; від 30.06.2020 №136, складених фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , є протиправними, а рішення Комісії ГУ ДПС у Київській області від 02.07.2020 №1689133/, №1689134/, №1689137/, №1689139/, №1689141/, №1689144/, №1689146/, №1689148/, №1689129/ та від 22.07.2020 №1756638/, прийняті необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мали значення для прийняття рішень (вчинення дій), непропорційно, тобто без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване ці рішення (дії), а відтак є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно з частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Пленум Вищого адміністративного суду України в пункті 10.3 Постанови від 20.05.2013 № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі" зазначив, що суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

Відповідно до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

З урахуванням тієї обставини, що під час розгляду справи у суді позивачем доведено надання ним до Комісії регіонального рівня, яка функціонує у складі Головного управління ДПС у Київській області всіх документів, визначених Порядком №117 та Порядком №1165, які достатні для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, та підтвердження належної форми та змісту цих документів, суд вважає, що у даному випадку у відповідача-1 відсутня дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, у зв`язку з чим повний та ефективний захист порушеного права позивача потребує зобов`язання Державної податкової служби України здійснити реєстрацію податкових накладних від 01.06.2020 №118; від 01.06.2020 №119; від 01.06.2020 №120; від 02.06.2020 №121; від 02.06.2020 №122; від 02.06.2020 №123; від 03.06.2020 №125; від 04.06.2020 №126; від 11.06.2020 №127; від 30.06.2020 №136 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до положень статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом від 17.07.1997 № 475/97-ВР (далі - Конвенція), кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, статті 13 Конвенції зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02)).

Отже, ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" (OF Chuykina v. Ukraine) (Заява № 28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пункти 28-36, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, пункт 45, від 10.07.2003, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, пункт 25, ECHR 2002-II)".

У даному випадку, задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 01.06.2020 №118; від 01.06.2020 №119; від 01.06.2020 №120; від 02.06.2020 №121; від 02.06.2020 №122; від 02.06.2020 №123; від 03.06.2020 №125; від 04.06.2020 №126; від 11.06.2020 №127; від 30.06.2020 №136, складені фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

При цьому суд зазначає, що Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117, втратив чинність 31.01.2020 у зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 11.12.2019 № 1165.

Так, Кабінетом Міністрів України 11.12.2019 прийнято постанову № 1165 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" (набрала чинності з 01.02.2020), якою, серед іншого, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктами 25-26 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165, визначено такий порядок роботи Комісії контролюючого органу.

Комісія центрального рівня приймає рішення про неврахування таблиці даних платника податку, розглядає скарги на рішення комісій регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном.

Комісія центрального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком.

Згідно з приписами пункту 19 та 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, нормами Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246, визначено компетенцію Державної фіскальної служби України щодо реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на підставі рішення суду.

Положенням про Державну податкову службу України, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 №227 "Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України" встановлено, що Державна податкова служба України (ДПС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань Державна податкова служба України зареєстрована 17.05.2018, та не перебуває в процесі припинення.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №682-р "Питання Державної податкової служби" вирішено погодитися з пропозицією Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 №227 "Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України" функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, повноваження Державної фіскальної служби України передані Державній податковій службі України, отже на даний час повноваження щодо реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на підставі рішення суду здійснює саме Державна податкова служба України.

Беручи до уваги, що відповідачі не довели існування обставин, які б виключали можливість реєстрації податкових накладних від 01.06.2020 №118; від 01.06.2020 №119; від 01.06.2020 №120; від 02.06.2020 №121; від 02.06.2020 №122; від 02.06.2020 №123; від 03.06.2020 №125; від 04.06.2020 №126; від 11.06.2020 №127; від 30.06.2020 №136 в Єдиному реєстрі податкових накладних, вимога позивача про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати спірні податкові накладні є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли судом здійснюється розгляд справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, у яких обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

На переконання суду, відповідачами, як суб`єктами владних повноважень, покладений на них обов`язок доказування, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не виконано та не доведено правомірність і законність своїх дій під час здійснення моніторингу податкової накладної складеної позивачем та рішень, прийнятих за його наслідками, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 21020,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №1406 від 11.09.2020 на суму 2102,00 грн. та №1429 від 30.09.2020 на суму 18918,00 грн., оригінали яких наявні в матеріалах справи (а.с.13, 132).

Доказів понесення позивачем інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, матеріали справи не містять.

З урахуванням того, що позовні вимоги задоволені повністю, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 21020,00 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області, оскільки спірні рішення цього відповідача призвели до спірних правовідносин.

Вказане повністю узгоджується із положеннями частини 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 02.07.2020 №1689129/ про відмову у реєстрації податкової накладної від 01.06.2020 №118, від 02.07.2020 №1689148/ НОМЕР_1 про відмову у реєстрації податкової накладної від 01.06.2020 №119, від 02.07.2020 №1689134/ НОМЕР_1 про відмову у реєстрації податкової накладної від 01.06.2020 №120, від 02.07.2020 №1689146/ НОМЕР_1 про відмову у реєстрації податкової накладної від 02.06.2020 №121, від 02.07.2020 №1689133/ НОМЕР_1 про відмову у реєстрації податкової накладної від 02.06.2020 №122, від 02.07.2020 №1689144/ НОМЕР_1 про відмову у реєстрації податкової накладної від 02.06.2020 №123, від 02.07.2020 №1689139/ НОМЕР_1 про відмову у реєстрації податкової накладної від 03.06.2020 №125, від 02.07.2020 №1689137/ НОМЕР_1 про відмову у реєстрації податкової накладної від 04.06.2020 №126, від 02.07.2020 №1689141/ НОМЕР_1 про відмову у реєстрації податкової накладної від 11.06.2020 №127 та від 22.07.2020 №1756638/ НОМЕР_1 про відмову у реєстрації податкової накладної від 30.06.2020 №136.

4. Зобов`язати Державну податкову службу України (ідентифікаційний код 43005393, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 01.06.2020 №118; від 01.06.2020 №119; від 01.06.2020 №120; від 02.06.2020 №121; від 02.06.2020 №122; від 02.06.2020 №123; від 03.06.2020 №125; від 04.06.2020 №126; від 11.06.2020 №127; від 30.06.2020 №136, подані фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ), датою їх фактичного надходження.

5. Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 21020,00 грн. (двадцять одна тисяча двадцять грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (ідентифікаційний код 43141377, місцезнаходження: 03151, м.Київ, вул. Народного Ополчення, 5-А).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Дата складення повного рішення суду - 22.03.2021.

Суддя Кушнова А.О.