Справа № 520/11116/2020
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2021 р.Справа № 520/11116/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.12.2020, головуючий суддя І інстанції: Сагайдак В.В., м.Харків, повний текст складено 21.12.20 року по справі № 520/11116/2020

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України , ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив суд першої інстанції: визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6, Код ЄДР 00034022) про відмову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), який визнаний інвалідом 3-ї групи внаслідок захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, оформлене протоколом засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 14.02.2020 року № 24, п.7; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 , Код ЄДР НОМЕР_2 ) скласти з урахуванням висновків суду та подати до Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), який визнаний інвалідом 3-ої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах (додаток 13 до Положення, затвердженого наказом МОУ №530) та належним чином оформлений пакет документів, наданий ним разом з заявою про призначення і виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю 15.03.2019 року у відповідності до Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013р. № 975 та Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затверджене наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530; зобов`язати Міністерство оборони України (03168, м. Київ, пр-кт Повітрофлотський, 6, Код ЄДР 00034022) після отримання відповідного висновку ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) (додаток 13 до Положення, затвердженого наказом МОУ № 530) призначити, нарахувати та здійснити виплату через Харківський обласний військовий комісаріат одноразову грошову допомогу військовослужбовцю - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), який визнаний інвалідом 3-ої групи внаслідок захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії у відповідності до Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013р. № 975 (в редакції на 24.12.2014 р.) вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затверджене наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530 з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на протиправність рішення Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 , який визнаний інвалідом 3-ї групи внаслідок захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, оформлене протоколом засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 14.02.2020 року № 24, п.7, що стало підставою для звернення з позовом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) до Міністерства оборони України (просп. Повітрофлотський, буд. 6,м. Київ,03168, ) , ІНФОРМАЦІЯ_1 (вул. Коцарська, буд. 56,м. Харків,61052, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишено без задоволення.

Позивач, ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 року по справі №520/11116/2020 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, та ухвалити нове рішення, яким зазначені позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що з даним рішенням суду першої інстанції не погоджується, вважає його незаконним, оскільки воно було винесено в результаті неповноти з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції врахував як доведені, при порушенні норм матеріального права, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи, відповідно, до невірного вирішення позову по суті. Зазначає, що суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог в основу оскаржуваного рішення зазначив, що у позивача група інвалідності встановлена поза межами тримісячного строку з моменту звільнення з військової служби, а оскільки він був військовослужбовцем строкової служби, то права на одноразову грошову допомогу в даному випадку він не має, однак з такими доводами суду першої інстанції скаржник категорично не погоджується. Посилається на судову практику: ухвалу Вищого адміністративного суду України від 26.05.2016 року №К/800/11775/16, постанову Вищого адміністративного суду України від 05.07.2016 року К/800/3396/16, постанову ВСУ від 21.04.2015 року по справі №21-135а15, постанову Верховного Суду України від 18 листопада 2014 року №21-446а14, постанову Верховного Суду України від 10 березня 2015 року №21-563а14. Зазначає, що право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, що настала після звільнення з військової служби внаслідок захворювання, пов`язаного з її проходженням, починається з моменту настання підстав для отримання цієї допомоги, тобто з дати встановлення відповідної інвалідності МСЕК, а не з моменту звільнення з військової служби. Враховуючи той факт, що позивач отримав інвалідність внаслідок захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, - Демократичній Республіці Афганістан, беручи до уваги, що позивач є громадянином України, яку обрав місцем свого постійного проживання, вважає, що він має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно зі ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий за військовослужбовців та членів їх сімей" та в порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 року. Вважає, що рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум щодо відмови позивачу в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги в зв`язку встановленням ІІІ групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби в країнах, де велись бойові дії та оскаржуване рішення суду першої інстанції свідчать про порушення вищезазначених норм матеріального права та вказує на протиправність їх дій (бездіяльності) та порушення прав позивача на належний соціальний захист. Посилається, що згідно практики Європейського Суду з прав людини (п.53 рішення у справі "Ковач проти України", п.59 рішення у справі "Мельниченко проти України", п.50 рішення у справі Чуйкіна проти України") та статті 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод право особи на одноразову грошову допомогу не може підлягати часовим обмеженням і залежати від того, чи пройшов дворічний термін з часу первинного огляду і встановлення інвалідності (меншого відсотка втрати працездатності). В даному випадку основним критерієм призначення одноразової допомоги має слугувати той факт, що особа отримала незворотні негативні зміни стану здоров`я внаслідок перебування на військовій службі.

Учасники по справі не скористалися правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, відповідно до ст.304 КАС України.

Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги учасники по справі були повідомлені заздалегідь та належними чином.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник відповідача (Міністерства оборони України) в судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив її відхилити.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивач є інвалідом IІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни, що підтверджується копією посвідчення Серії НОМЕР_4 , виданого 19.12.2018 року.

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК Серія 12 ААА №955053 позивачу встановлено з 04.12.2018 року IIІ групу інвалідності, у зв`язку з захворюванням, що пов`язане з виконанням військових обов`язків при проходженні військової служби у місцях, де велися бойові дії.

Витягом із протоколу №2408 від 03.08.2018 Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України встановлено, що захворювання позивача пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

15.03.2019 року позивач звернувся до Лозівського обласного військового комісаріату Харківської області з заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням IIІ групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Листом від 08.04.2019 №841/ВСЗ ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив позивача про те, що підстав для складання та направлення висновку щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги відповідачем немає, оскільки ІІІ група інвалідності заявнику встановлена понад трьох місячний термін після звільнення з строкової військової служби, не має.

Рішенням Харківського адміністративного суду від 22.10.2019 у справі №520/10263/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у не поданні у 15-ти денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю - ОСОБА_1 , який визнаний інвалідом 3-ої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах (додаток 13 до Положення, затвердженого наказом МОУ № 530) та належним чином оформлений пакет документів, наданий ним з заявою про призначення і виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю від 06.09.2018 року у відповідності до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013р. № 975 та Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затверджене наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 подати до Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю - ОСОБА_1 , який визнаний інвалідом 3-ої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах (додаток 13 до Положення, затвердженого наказом МОУ № 530) та належним чином оформлений пакет документів, наданий ним разом з заявою про призначення і виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю 15.03.2019 року у відповідності до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013р. № 975 та Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затверджене наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2019 апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.10.2019 року по справі №520/10263/19 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернуто скаржнику.

ІНФОРМАЦІЯ_2 направив позивачу лист №6/1/ОГД від 08.01.2020, де зазначено, що на виконання судових рішень по справі №520/10263/19 на розгляд комісії Міністерства оборони України висновок та пакет документів стосовно призначення одноразової грошової допомоги оформлений та направлений на адресу Департаменту фінансів МОУ.

14.02.2020 року Комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум відмовила позивачу в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги в зв`язку з встановленням 3-ої групи внаслідок захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, оскільки інвалідність позивачу встановлена понад тримісячний строк з моменту звільнення.

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.

Приймаючи рішення про залишення без задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку, з часу закінчення служби (01.08.1985) до моменту встановлення позивачу вперше ІІІ групи інвалідності (04.12.2018) минуло більше ніж три місяці, а тому підстави для призначення одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 6 частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч.5 ст. 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі по тексту - Закон №2232-XII), виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом №2011-XII.

Згідно з ч.1 ст.16 Закону №2011-XII, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Приписами ч.2 цієї статті Закону №2011-XIІ визначено порядок правового регулювання виплати одноразової грошової допомоги та передбачено критерії для встановлення умов її виплати, зокрема, за суб`єктами отримання одноразової грошової допомоги.

Пунктом 4 ч.2 ст.16 Закону №2011-XIІ (в редакції чинній до 01.01.2017) передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Разом з тим, 01.01.2017 набрали чинності положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VIII (далі по тексту - Закон №1774-VIII), якими норми пункту 4 частини 2 статті 16 Закону №2011-XIІ викладено в новій редакції, відповідно до якої, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Також, згідно з п.6 ч.2 ст.16 Закону №2011-XIІ (в редакції Закону №1774-VIII), одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві.

Частиною 9 ст. 16-3 Закону №2011-ХІІ передбачено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Зокрема, п.п. 3 п. 6 Порядку №975 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України" від 18.05.2017 №335, яка застосовується з 01.01.2017) визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю строкової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової служби, військовозобов`язаному чи резервісту під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження таких зборів, служби у військовому резерві, у розмір: 120-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності I групи; 90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності II групи; 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Отже, до моменту набрання чинності Законом №1774-VIII право на одноразову грошову допомогу мали всі військовослужбовці, незалежно від виду проходження військової служби.

Так, з 01.01.2017 року після набрання чинності Законом №1774-VIII, для військовослужбовців строкової військової служби встановлено окремий порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до яких обмежено проміжок часу у який, у разі настання інвалідності, виникає право військовослужбовців строкової військової служби на отримання одноразової грошової допомоги і такий проміжок часу визначений періодом проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби. У разі встановлення особі інвалідності в період дії зазначеної редакції статті 16 Закону №2011-ХІІ, після спливу трьох місяців від дня звільнення зі строкової військової служби, права на отримання вказаної одноразової грошової допомоги у військовослужбовця строкової військової служби не виникає.

Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 04.03.2021 року по справі №580/3294/19.

Частиною 5 ст. 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Колегія суддів звертає увагу, що з матеріалів даної справи вбачається, що позивач по справі проходив саме строкову військову службу.

При цьому, п.3 Порядку №975 встановлено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Як вбачається з матеріалів даної справи , позивач з 28.10.1983 по 01.08.1985 приймав участь в бойових діях в Демократичній Республіці Афганістан.

04.12.2018 позивачу вперше встановлено третю групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, що підтверджується довідкою до акту огляду обласною медико-соціальною експертною комісією серія 12ААА №955053 від 07.12.2018 зі строком дії до 01.01.2021. На підставі даної довідки позивач звернувся із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги військовослужбовцю.

Зважаючи на ту обставину, що на дату встановлення позивачу інвалідності ІІІ групи - 04.12.2018 року, не передбачалось можливості здійснення виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю строкової військової служби у разі настання інвалідності після спливу трьох місяців від дати звільнення зі служби, то позивач відповідного права не набув.

Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постановах від 19.11.2020 року по справі №2040/6292/18; від 21.11.2019 по справі №2040/5602/18, від 25.04.2019 по справі №806/2508/18 та від 22.03.2019 по справі №2340/2993/18, від 17.10.2019 по справі №285/1206/17, від 02.04.2020 по справі №823/207/18, від 15.05.2020 по справі №818/1503/18.

Отже, колегія суддів, приймаючи рішення по суті зазначає, що наведені скаржником в його скарзі доводи жодним чином не впливають на вирішення даної справи, з урахуванням того, що станом на час встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності останній не мав права на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей, оскільки не передбачалось можливості здійснення виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю строкової військової служби у разі настання інвалідності після спливу трьох місяців від дати звільнення зі служби.

Окрім того, щодо посилання скаржника на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.10.2019 року по справі №520/10263/19, яке набрало законної сили, яким підтверджується його право на призначення одноразової грошової допомоги у відповідності з положеннями законодавства, чинного на його дату звернення - ст.16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців, та членів їх сімей" та Порядку №975, то колегія суддів такі посилання, оскільки в межах справи №520/10263/19 судом першої інстанції не досліджувалося питання набуття позивачем права на отримання зазначеної допомоги відповідно до вимог Закону №2011-XII та Порядку №975 в контексті часових проміжків між закінченням проходження позивачем строкової військової служби та встановленням йому інвалідності. Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 19.11.2020 року по справі №2040/6292/18.

Також, висновки у вищевказаному рішенні суду першої інстанції не є обов`язковими в межах даної справи, оскільки Міністерство оборони України не було стороною в межах справи №520/10263/19, і у цьому рішенні суду було визначено обов`язок Харківського обласного військового комісаріату подати до Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги та належним чином оформлений пакет документів, наданий ним разом з заявою про призначення і виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, однак обов`язку Міністерства оборони України призначити, нарахувати та здійснити виплату одноразову грошову допомогу не вбачається. Відповідно, посилання скаржника в даному випадку на приписи ст.78 КАС України є помилковими.

Щодо посилання скаржника в апеляційній скарзі на судову практику, а саме: ухвалу Вищого адміністративного суду України від 26.05.2016 року №К/800/11775/16, ухвалу Вищого адміністративного суду України від 01.12.2015 року по справі №К/800/40725/15, постанову Вищого адміністративного суду України від 05.07.2016 року К/800/3396/16, постанову ВСУ від 21.04.2015 року по справі №21-135а15, постанову Верховного України від 18 листопада 2014 року №21-446а14, постанову Верховного Суду України від 10 березня 2015 року №21-563а14, то колегія суддів, з урахуванням приписів ч.5 ст.242 КАС України, зазначає, що застосуванню до спірних правовідносин по даній справі підлягають саме наведені судом апеляційної інстанції рішення (постанови) Верховного Суду.

Крім того, стосовно посилання скаржника на практику Харківського апеляційного адміністративного суду від (ухвала від 11 жовтня 2017 р. справа №642/2596/17), то колегія суддів зазначає, що враховуючи приписи ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин висновки щодо застосування норм права, викладені в рішеннях судів апеляційної інстанції не є обов`язковими для врахуванні судами.

Також, щодо посилання скаржника на те, що згідно практики Європейського Суду з прав людини (п.53 рішення у справі "Ковач проти України", п.59 рішення у справі "Мельниченко проти України", п.50 рішення у справі Чуйкіна проти України") та статті 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод право особи на одноразову грошову допомогу не може підлягати часовим обмеженням і залежати від того, чи пройшов дворічний термін з часу первинного огляду і встановлення інвалідності (меншого відсотка втрати працездатності), і як зазначає скаржник, даному випадку основним критерієм призначення одноразової допомоги має слугувати той факт, що особа отримала незворотні негативні зміни стану здоров`я внаслідок перебування на військовій службі, то колегія суддів вважає, що такі висновки скаржника ґрунтуються на його особистих припущеннях та які є в даному випадку необґрунтованими, оскільки вказані пункти рішень Європейського Суду з прав людини, а також ст.14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод не містять конкретних висновків щодо неможливості застосування часових обмежень щодо права на отримання одноразової грошової допомоги.

Закон, який застосовує суд по даній справі неконституційним не визнаний, є обов`язковим до виконання.

Крім того, колегія суддів зазначає про значний проміжок часу між встановленням інвалідності та проходженням позивачем строкової військової служби.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 1 ст.9 КАС визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та таким, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Оскільки, відповідно до п.3 ч.6 ст.12 КАС України справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, і дана справа відноситься до справ незначної складності, а також враховуючи те, що дана справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно вказане рішення (постанова) суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 по справі №520/11116/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло Н.С. Бартош
Повний текст постанови складено 22.03.2021 року