Справа № 520/14172/2020
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2021-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 березня 2021 року № 520/14172/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Білової О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Хмелівської Н.М.,

за участю представника позивача - Якименко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЬВІВБРОК" (проїзд Садовий, буд. 12 А, м. Харків, 61000, ) до Галицької митниці Держмитслужби (вул. Костюшка, буд. 1, м. Львів, 79000, ) про визнання протиправними, скасування рішення та картки відмови,-

В С Т А Н О В И В:

1. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. Короткий зміст позовних вимог:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛЬВІВБРОК" з адміністративним позовом до Галицької митниці Держмитслужби, в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Галицької митниці Держмитслужби про коригування митної вартості № UА209000/2020/000037/2 від 25.09.2020 та картку відмови Галицької митниці Держмитслужби в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА 209190/2020/70046 від 25.09.2020.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що при здійсненні митного оформлення Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛЬВІВБРОК" для підтвердження митної вартості конкретної поставки товару та її визначення за основним методом - ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, було надано усі документи, які передбачені чинним законодавством, зокрема, ч. 2, 3 ст. 53 МК України. Митну вартість було заявлено за ціною договору (контракту). Однак, незважаючи на надані документи, відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації. Рішенням про коригування митної вартості товарів № UА209000/2020/000037/2 від 25.09.2020 відповідачем визначено більшу митну вартість товарів на підставі другорядного методу визначення митної вартості. У зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості позивачу було відмовлено в прийнятті митної декларації і видано картку відмови в прийнятті митної декларації. Позивач вважає, що вказане рішення про коригування митної вартості товарів і картка відмови в прийнятті митної декларації є протиправними та підлягають скасуванню.

1.2. Процесуальні дії суду

Ухвалою суду від 11.11.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 03.12.20 задоволено клопотання представника відповідача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

04.12.2020 відповідачем подано відзив на адміністративний позов, який долучено до матеріалів справи.

05.02.2021 позивачем подано відповідь на відзив, яку долучено до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою суду від 10.02.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні.

1.3. Короткий зміст відзиву на позов та відповіді на відзив

Відповідач не погодився з адміністративним позовом, в наданому до суду відзиві в обґрунтування заперечень на позов зазначив, що в ході вивчення отриманої від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЬВІВБРОК" митної декларації були встановлені розбіжності та надіслано повідомлення про надання документів на підтвердження митної вартості. З поданих документів встановлено, що до митного оформлення не подано інвойс від належного контрактотримувача; поданий прайс-лист посилається на документ, що викликає ґрунтовні сумніви щодо своєї достовірності, експортна декларація посилається на найменування фірм, які не могли існувати одночасно; при розрахунку митної вартості не включено вартість навантаження товару на транспортний засіб. Тобто відсутні документальні підтвердження двох складових митної вартості. Додаткові документи, що вимагалися митним органом, декларантом не подавалися. Після аналізу отриманих документів було прийняте рішення про складання картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА 209190/2020/70046 від 25.09.2020 та прийняте рішення про коригування митної вартості № UА209000/2020/000037/2 від 25.09.2020.

У відповіді на відзив представник позивача вказав, що під час митного оформлення товару було вжито всі передбачені Митним кодексом України заходи щодо підтвердження заявленої ним митної вартості товару та було надано в повному обсязі всі необхідні документи, які містять об`єктивні і достовірні дані, в тому числі інформацію щодо ціни товару, що фактично підлягає сплаті, його якісні та кількісні характеристики, що чітко підтверджувало митну вартість, визначену позивачем за ціною договору згідно з вимогами ст. 58 Митного кодексу України. Позивачем та його декларантом під час митного оформлення було надано разом з митною декларацією Додаткову угоду №1 від 13.10.2020 року до зовнішньоекономічного контракту в сканованому вигляді з усіма проставленими підписами. В рішенні про коригування митної вартості відсутні претензії до додаткової угоди N91 від 13.10.2020 року і представник митниці цей факт також згадує лише у відзиві.

Представник позивача Якименко О.А. - в судовому засіданні 10.03.2021 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник відповідача - в судове засідання 10.03.2021 не прибув, про час дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв та клопотань щодо перенесення розгляду справи та/або про причини неможливості взяти участь у розгляді справи суду не надав.

Судове засідання 10.03.2021 було призначене в режимі відеоконфереенції з використанням системи Easycon за заявою представника відповідача. Проте, під час з`єднання суду в системі Easycon з відповідачем за даними, зазначеними представником відповідача в клопотання про призначення відеоконференції, з`єднання не відбулося з технічних причин, які виникли з боку відповідача (відповідач був відсутній он-лайн в системі).

Відповідно до чч. 3-5 ст. 195 КАС України учасники справи беруть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного цифрового підпису згідно з вимогами Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. Під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Підтвердження особи учасника справи здійснюється із застосуванням електронного підпису, а якщо особа не має такого підпису, то у порядку, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" або Державною судовою адміністрацією України. Ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Відповідно до ч. 11 ст. 195 КАС України використовувані судом і учасниками судового процесу технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення та звуку, а також інформаційну безпеку. Учасникам судового процесу має бути забезпечена можливість чути та бачити хід судового засідання, ставити запитання і отримувати відповіді, здійснювати інші процесуальні права та обов`язки.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 205 КАС України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у випадку виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи.

Суд зазначає, що відповідачем до суду не подано жодних заяв або клопотань із зазначенням причин неможливості участі в судовому засіданні, в тому числі щодо технічних перешкод.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням наявності обов`язку учасника процесу, який звернувся з клопотанням про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду забезпечити технічну можливість участі в такому засіданні, суд протокольною ухвалою вирішив проводити розгляд справи без присутності представника відповідача.

2. ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

01.01.2020 року між компанією нерезидентом Rettig-Heating Sp.z.o.o., згідно з додатковою угодою від 14.05.2020 року продавець іменується PURMO GROUP Poland Sp.z.o.o. (продавець) та TOB "Львівброк" (покупець) укладено контракт №2/LV, згідно п.1.1 якого продавець зобов`язується поставити та передати у власність покупця панельні радіаторі та інше обладнання для систем опалення в подальшому товар, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього на умовах даного договору.

Згідно з умовами контракту товар поставляється на умовах «EXW» Франко-завод ul.Przemyslowa 11, 44-203 Rybnik, Poland у відповідності до правил «Інкотермс-2010».

У відповідності до замовлення ТОВ «Львівброк» постачальником PURMO GROUP POLAND SP.Z.O.O. було складено інвойс № SSI/20010067 від 18.09.2020 року на суму 17907,22 EURO та інвойс № SSI/20010068 від 18.09.2020 року на суму 716,66 EURO.

18.09.2020 PURMO GROUP POLAND SP.Z.O.O. було відвантажено радіатори для центрального опалення з неелектричним нагрівом, сталеві без вмонтованих вентиляторів, панельні прямокутної форми 445 штуки, та профілі фігурні з матовою поверхнею 100 шт; труби жорсткі поліетиленові, порізана на шматки - 300 шт.; фітінги з пластмаси для пластикових труб, комбіновані та не комбіновані з металом 101 шт.; кільце гібридне чорне 16 шт., муфта для приєднання чорна 4 шт., стрічки з пластмаси самоклейні в рулонах 100 шт; вироби будівельні з пластмас, кріпильні компоненти призначені для постійного використання в різних частинах будівель -25 шт.; пристосування (кріпильні вироби та фурнітура) -16 шт.; фітинги для труб із корозійностійкої (нержавіючої сталі) з різьбою згідно замовлення у відповідності до умов контракту № 2/LV від 01.01.2020 року.

21.09.2020 декларантом/представником ТОВ «Львівброк» - Чаус Ю.І. сформовано та направлено засобами електронного зв`язку до Галицької митниці Держмитслужби митну декларацію № UA209190/2020/025425 на 9 товарних позицій, в якій визначено митну вартість кожної з 9 позицій за основним методом (ціною Контракту). Умови поставки EXW PL Rybnik, валюта та загальна сума розрахунку - 18623.88 EUR.

На підтвердження заявленої у митній декларації № UA209190/2020/025425 від 21.09.2020 митної вартості товару, яка становить 634702,3619 грн, включаючи витрати на транспортування у сумі 22000,00 грн., позивачем 21.09.2020 до митного органу засобами електронного зв`язку надані наступні документи:

Пакувальний лист Расking list) FS6058253 від 18.09.2020;

Пакувальний лист Расking list) FS6062035 від 18.09.2020;

Рахунок-фактура інвойс (Commercial invoice) SSI/20010067 від 18.09.2020;

Рахунок-фактура інвойс (Commercial invoice) SSI/20010068 від 18.09.2020;

Автотранспортна накладна (Road consignment note) 716958 18.09.2020;

Сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR. 1 (Movement certificate EUR. 1) № PL/MF/AR 0393436 18.09.2020;

Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №317 від 18.09.2020;

Документ, що підтверджує вартість перевезення товару №317 від 18.09.2020;

Каталог виробника товару б/н від 22.08.2019;

Прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н 15.09.2020;

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №9 від 07.09.2020;

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 14.05.2020;

Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подані якого для митного оформлення №2/LV від 01.01.2020;

Доповнення до внутрішнього договору (контракту) №1 від 07.02.2019;

Договір про надання послуг митного брокера №23/1 від 23.01.2019;

Договір (контракт) про перевезення №13/10-4 від 13.10.2014 ;

Договір (контракт) про перевезення №296 від 15.09.2020;

Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими держав 5978038 (відмітка про фітоконтроль);

Копія митної декларації країни відправлення №20PL335010E0567208 18.09.2020.

Як вбачається з пояснень представника відповідача, під час здійснення митного контролю за МД № UA209190/2020/025425 від 21.09.2020 було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах.

За результатами проведеного опрацювання митним органом встановлено наступне:

1) у п. 2.1 Договору поставки від 01.01.2020 №2/LV (далі - Контракт) вказано, що кількість і асортимент товару визначаються в специфікаціях до Контракту. У п. 2.2 Контракту цей документ згадується як "order" (замовлення). До митного оформлення надано специфікацію №9 від 07.09.2020. Однак, у інвойсі містяться посилання на номери замовлень, які не співпадають з поданим номером специфікації (у інвойсах згадуються замовлення №№120121707, 120123796, 120122592, 120124011, 120123071, 120124131, 120123665, 120124395, 120124420, 120124568, 120124437). Також звичайний підрахунок кількості позицій у поданій специфікації (101) та наданих інвойсах (102 та 2) показує, що партія не була сформована за наданою специфікацією;

2) пунктом 4.1 Контракту визначено, що Продавець інформує Покупця про ціни на товар, висилаючи прайс-лист. Однак, такий документ до митного оформлення не поданий. Декларантом надіслано прайс-лист від 15.09.2020. Вказаний документ містить підпис, печатку Purmo Group Poland, а також посилається на специфікацію №9 від 07.09.2020. Як було з`ясовано вище, специфікація викликає сумніви щодо своєї достовірності;

3) умовами поставки товару вказано EXW-Rybnik, що не передбачає завантаження товару на транспортний засіб за рахунок продавця. Однак, такі витрати до митної вартості товару не додані декларантом;

4) до митного оформлення подано документ "справка" від 18.09.2020 №317, який, ніби-то, мав засвідчити суми транспортних витрат. У документі "справка", зокрема, зазначено, що сума 22000 грн включає завантаження і страхування. Натомість, у п. 2.3 Контракту вказано, що витрати, пов`язані з завантаженням, несе Продавець. А п. 9.1 договору на перевезення №13.10-4 від 13.10.14 визначено, що страхування додатково обумовлюється в заявці на перевезення. Однак, у поданій заявці б/н від 14.09.2020 щодо страхування жодних застережень немає. Тобто документ "справка" містить завідомо неправдиві відомості, а також не є належним документом, що може бути використаний на підтвердження митної вартості;

5) у п. 9.5 Контракту визначено, що контракт підписаний обома сторонами та завірений печатками обох Сторін. Справді, Контракт містить підписи та печатки обох Сторін. Однак, наданий до митного оформлення додаток до Контракту б/н від 14.05.2020 (який змінює назву контрагента з Rettig Heating Sp. z о.о. на Purmo Group Sp. z о.о.) не містить печатки Продавця, хоча з поданих інвойсів відомо, що така печатка є. Тобто, даний додаток не має законної сили, а всі документи, вчинені від імені Purmo Group не стосуються поданого Контракту;

6) експортна декларація від 18.09.2020 № 20PL335010E0567208 у графі 2 містить посилання на відправника - фірму Purmo Group Sp. z о.о., а у 14 графі - на фірму Rettig Heating Sp. z о.о. Як стверджується у додатку до Контракту б/н від 14.05.2020, фірма Rettig Heating Sp. z o.o. змінила назву на Purmo Group Sp. z o.o., тобто як мінімум однієї зі згаданих фірм не існувало станом на момент складення декларації.

Таким чином, відповідачем зазначено, що до митного оформлення не подано інвойс від належного контрактотримача; поданий прайс-лист посилається на документ, що викликає ґрунтовні сумніви щодо своєї достовірності, експортна декларація посилається на найменування фірм, які не могли існувати одночасно; при розрахунку митної вартості не включено вартість навантаження товару на транспортний засіб. Тобто відсутні документальні підтвердження всіх складових митної вартості.

Відповідно до вимог пункту 5 статті 55 та пункту 4 статті 57 Митного кодексу України між позивачем та митним органом було проведено процедуру консультації з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

Відповідно до ч.3 ст. 53 МКУ декларанту позивачу була виставлена вимога про надання додаткових документів, на підставі яких митна вартість буде визнана, наступного змісту: "Необхідне подання додаткових документів для підтвердження митної вартості відповідно до ст. 53 МКУ, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів ; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями."

На вимогу декларантом надіслані:

1) прайс-лист від 15.09.2020 (був поданий до митного оформлення);

2) рахунок на оплату транспортних послуг №317 від 18.09.2020 (був поданий до митного оформлення);

3) специфікація №9 від 07.09.2020 (була подана до митного оформлення);

4) експортна декларація № 20PL335010E0519484 від 18.09.2020 (була подана до митного оформлення);

5) "справка" №317 від 18.09.2020 (подавалася до митного оформлення);

6) заявка б/н від 14.09.2020 на перевезення вантажів (подавалася до митного оформлення).

За результатами вивчення наданих додаткових відповідачем документів встановлено наступне:

- до митного оформлення не подано не подано інвойс від належного контрактотримача;

- поданий прайс-лист посилається на документ, що викликає ґрунтовні сумніви щодо своєї достовірності,

- експортна декларація посилається на найменування фірм, які не могли існувати одночасно;

- при розрахунку митної вартості не включено вартість навантаження товару на транспортний засіб.

У зв`язку із наведеним, Галицькою митницею Держмитслужби винесено рішення про коригування митної вартості товарів № UА209000/2020/000037/2 від 25.09.2020 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА 209190/2020/70046 від 25.09.2020.

В подальшому на підставі митної декларації № UA209190/2020/026054 від 25.09.2020 товар було випущено у вільний обіг.

Як вбачається з копії спірного рішення, коригування митної вартості здійснено відповідачем за другорядним методом (за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) відповідно до статті 60 Митного кодексу України. Розрахунок митної вартості складає 2,2226 дол.США

При прийнятті митницею рішення про коригування митної вартості за основу взято наявну в митниці цінову інформацію, що міститься в ціновій базі ЄАІС Держмитслужби про товари, митне оформлення яких вже здійснено за рівнем митної вартості 2,2226 дол.США за 1 кг товару, а саме МД №UA209140/2020/61070 від 12.07.2020.

Відповідно до копії зазначеної митної декларації, доданої до матеріалів справи, декларантом було ввезено на територію України з Республіки Польща: радіатори для центрального опалення сталеві, нижнє та бокове підключення, в асортименті. Загальна кількість 584 штуки. Торгова марка PURMO GROUP POLAND Sp Z.O.O. Місць 59 РХ. Вага брутто -14943,33 Вага нетто 14495,665 код товару 73221900, валюта EUR, умови поставки EXW PL Rybnik.

В обґрунтування підстав застосування другорядного методу митним органом в рішенні зазначено, що у відповідності до вимог пункту 5 статті 55 та пункту 4 статті 57 Митного кодексу України проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Результати проведеної консультації наведено у електронному повідомленні, направленому декларанту.

В обґрунтування незастосування попередніх методів визначення митної вартості товару відповідач у рішенні про коригування митної вартості зазначив, що для визначення митної вартості товару №1 неможливо застосувати метод 2а (ст. 59 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні товари. Використано метод 2б. Джерелом інформації для коригування митної вартості товару №1 слугувала МД №UA209140/2020/61070 від 12.07.2020, де митна вартість товару складала 2,2226 дол. США за кг.

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

3.1. Релевантні джерела права

Відповідно до частини 1 ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини 1 ст. 50 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 ст. 52 глави 8 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 глави 8 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частина 2 ст. 53 МК України визначає, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч.3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини 2 статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина 3 ст.54 МК України).

Пунктом 2 частини 4 ст. 54 МК України передбачено, що митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана.

За результатами розгляду поданих позивачем разом з митною декларацією № № UA209190/2020/025425 від 21.09.2020 документів відповідачем було встановлено, що документи, які подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.:

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту визначені ст. 57 МК України. Згідно даної статті такими методами є: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч.. 2-3 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 4-5 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Згідно з чч. 1,2 ст. 59 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

3.2. Оцінка доводів учасників справи і поданих до суду доказів

Враховуючи вимоги нормативних приписів, які регулюють спірні правовідносини, предмет доказування у даній справі охоплює як підстави незастосування відповідачем методу визначення митної вартості за ціною договору, так і обґрунтованість обрання певного другорядного методу та порядок розрахунку митної вартості імпортованого товару.

При цьому у митного органу повинні бути наявними обґрунтовані причини для витребування додаткових документів, ненадання яких унеможливлювало б визначення митної вартості товару, що ввозиться, саме за ціною договору (основний метод) відповідно до ст.58 МК України.

Аналіз наведених норм Митного кодексу України дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, обов`язок декларанта подати протягом 10 календарних днів додаткові документи для визначення митної вартості товару виникає за наявності хоча б однієї з таких умов:

- документи, зазначені у частині другій ст. 53 МК України, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості,

- у документах, зазначених у частині другій ст. 53 МК України, наявні ознаки підробки;

- документи, зазначені у частині другій ст. 53 МК України, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів,

- документи, зазначені у частині другій ст. 53 МК України, не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Такі сумніви щодо митної вартості товару можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, тощо.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.

Право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані її складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Верховний Суд постанові від 30.10.2018 р. по справі № 826/25605/15 зазначив, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Відсутність підстав для визнання митної вартості товару, розрахованої самостійно платником чи декларантом, не означає виникнення безумовної підстави для визначення такої митної вартості Митницею без дотримання усіх юридично значимих факторів.

До таких факторів законодавцем віднесені і параметри, згадані у положеннях ст.60 Митного кодексу України, де, зокрема, вказано, що під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними (ч.2 ст.60); для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку (ч.3 ст.60); ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари (ч.4 ст.60); у разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена (ч.5 ст.60).

Суд зазначає, що зі змісту оскаржуваного у даній справі рішення про коригування митної вартості товару вбачається, що останнє містить відомості про митне оформлення товарів, яке вже було здійснено у максимально наближений термін за фактами митних оформлень, що наявні в ЄАІС та АСМО Інспектор: №UА209140/2020/61070 від 12.07.2020, проте ані рішення, ані відзив на позовну заяву не містять відомості про подібність умов постачання товарів за поданою заявником через декларанта митною декларацією та товарами за вказаною митною декларацією в частині умов оплати, обсягу товарної партії.

В той же час, 09.08.2020 року було проведено розмитнення товарів, що поставлені на адресу ТОВ «Львівброк» PURMO GROUP POLAND SP.Z.O.O. за митною декларацією №UA209190/2020/020549 без коригування митної вартості (за ціною договору), а отже у митного органу була наявна інформація щодо ціни на ідентичний (той самий) товар відповідно до ст. 59 МК України, проте 25.09.2020 Галицькою митницею Держмитслужби винесено рішення про коригування митної вартості товарів № UA 20900/2020/000037/2 від 25.09.2020 року за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів та сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації № UA209190/2020/025425.

Вказане свідчить про недоведеність відповідачем підстав незастосування другорядного методу визначення митної вартості за ціною на ідентичні товари відповідно до ст. 59 МК України.

Щодо посилань відповідача на різницю назви контрагента у документах, поданих до Митної декларації, суд зазначає наступне.

14.05.2020 року компанію постачальник змінив назву Rettig-Heating Sp.z.o.o. на PURMO GROUP Poland Sp.z.o.o, що підтверджується витягом з Реєстру підприємців Національного судового реєстру Республіки Польща (а.с. 114-150 т. 1).

Сторони Договору поставки від 01.01.2020 №2/LV ТОВ «Львівброк» та Purmo Group Sp.z.o.o, уклавши вказаний договір, погодили всі суттєві умови, даний договір підписано сторонами, за ним проводилися поставки товару протягом 2020 року.

Позивачем та його декларантом під час митного оформлення було надано разом з митною декларацією Додаткову угоду №1 від 14.05.2020 року до зовнішньоекономічного контракту в сканованому вигляді з усіма проставленими підписами, якою було внесено зміни до Вищеназваного контракту, за даною угодою було встановлено, що у зв`язку з розвитком компанії та зміною ідентифікаційних відомостей з 14.05.2020 року найменування юридичної особи «Продавець» замість Rettig-Heating Sp.z.o.o. всюди читати PURMO GROUP Poland Sp.z.o.o. Дана Додаткова угода є невід`ємною частиною Договору поставки та набирає чинності з дня підписання її Сторонами.

Судом встановлено, що особа, яка підписала зазначену Додаткову угоду, вказана в Реєстрі підприємців Національного судового реєстру Республіки Польща як Прокурист, який має право самостійно підписувати договори (вид прокури - самостійна).

Відтак, факт зміни назви «Продавця» за контрактом підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, з огляду на що, посилання відповідача на будь-які невідповідності в назвах підприємства-постачальника у поданих до митного оформлення документах є необґрунтованими.

Також щодо питання Експортної декларації та вказаного в ній найменування експортера - Rettig-Heating Sp.z.o.o. судом встановлено, що 14.05.2020 року компанія-постачальник змінила назву, заповнення граф експортної декларації в системі електронного декларування Польської митниці здійснено за податковим номером компанії. Графа 14 експортної декларації містить назву підприємства-декларанта Rettig-Heating Sp.z.o.o., яка є колишньою назвою PURMC GROUP Poland Sp.z.o.o., проте код вказаний саме компанії PURMO GROUP Poland Sp.z.o.o, так як він не змінився при зміні назви 14.05.2020.

Контрагент зазначив, що митні формальності при вивезенні товарів за межі Польщі здійснює PURMО GROUP Poland Sp.z.o.o, при їх здійсненні запитань чи зауважень до оформлення у контролюючого органу Польщі до декларанта не надходило, товар було випущено та складено Сертифікат відповідності країни походження товарів EUR-1 №PL/MF/AR0384841, який прямував разом з товаром.

З огляду на вищевикладене, посилання відповідача на невідповідності назви продавця та формальних розбіжностей у документах позивача у зв`язку зі зміною назви юридичної особи-постачальника не можуть бути підставою для коригування митної вартості.

Як вбачається з матеріалів справи, митна декларація країни відправлення №20PL335010E0567208 від 18.09.2020 подавалася позивачем в пакеті документів до Митної декларації під час митного оформлення товару, разом з сертифікатом походження товару, проте не була врахована відповідачем.

Даними декларації країни відправлення № 20PL335010E0567208 від 18.09.2020 підтверджуються факт поставки товару від продавця позивачу, ціна, обсяги та умови поставки, вага, країна походження товару.

Зазначені дані експортної ВМД та дані поданої до митного оформлення митної декларації та доданих до неї документів не містять розбіжностей у показниках, які визначені Митним кодексом України як складові митної вартості товару.

Щодо посилань відповідача на той факт, що партія не була сформована за наданою специфікацією та неспівпадіння номерів замовлень з номером специфікації суд зазначає про таке.

Стосовно питання обліку замовлень та поставок товарів на користь ТОВ «Львівброк», контрагент позивача зазначив наступне: PURMО GROUP Poland Sp.z.o.o. веде облік замовлень та відвантажень за допомогою системи сервісу In fort LN (це система планування корпоративних ресурсів (ERP), яка відповідає унікальним вимогам виробників, від великих міжнародних компаній з безліччю філій до невеликих підприємств. Infor LN підтримує швидке і економічне розгортання з інтеграцією на виробничих майданчиках і у всьому ланцюгу поставок, забезпечує роботу з партнерами і управління фінансами, якістю продукції, обслуговуванням і замовленнями. Аналітика з урахуванням специфіки галузі допомагає збирати дані і контролювати показники в реальному часі, покращуючи взаємодію з бізнес-партнерами, де б вони не знаходились). Саме в даній програмі контрагент позивача формує інвойси, процес є автоматичний, облік операцій з поставки ведеться не за номером контракту, а за контрагентом в цілому.

Номер контрагента, як покупця в системі UALVLV001. Код UALVLV001 вказується у інвойсі як ідентифікатор клієнта, саме за цим кодом в системі сформовано та підтверджено замовлення ТОВ «Львівброк».

Щодо порядку фактичного погодження ціни та номенклатури на поставку, представник ТОВ «Львівброк» після аналізу потреби у товарі направляє до представника PURMO GROUP Poland Sp.z.o.o. листа з найменуванням на кількістю необхідного товару.

Представник PURMO GROUP Poland Sp.z.o.o. в системі створює замовлення, в якому зазначається номенклатура товару, а кількість штук закупівлі зазначається запасом, таке замовлення є одночасно і замовленням на виробництво.

В подальшому, представник PURMO GROUP Poland Sp.z.o.o направляє до ТОВ «Львівброк» електронне повідомлення з цінами за одиницю продукції у відповідності до номенклатури (дане повідомлення сторони трактують як комерційну пропозицію), за якою постачальник готовий поставити покупцю саме ці артикули та саме за цією ціною.

Представник ТОВ «Львівброк», плануючи поставку товару (завантаження машини), із комерційної пропозиції вибирає необхідну на даний час номенклатуру та кількість товару, направляє дану інформацію представнику PURMO GROUP Poland Sp.z.o.o. для формування інвойсу (рахунку для оплати), який буде супроводжувати товар та який є документом, що фіксує номенклатуру, ціну та кількість товару, умови поставки у відповідності до Правил Інкотермс, що буде відвантажено.

Вказані у інвойсі номери ORDER є дотриманням постачальником умов комерційної пропозиції, а саме поставки артикулів за ціною яку пропонував постачальник, та яка зафіксована у системі Infor LN.

У випадку зміни ціни чи номенклатури постачальник інформує покупця про нову комерційну пропозицію шляхомобміну електронними повідомленнями між представниками сторін договору.

Товар, ціни якого погоджені в ORDER, може бути відвантажені як за одним інвойсом, так і за декількома різними інвойсами, та в інші строки відвантаження.

Постачальник надає покупцю знижку на номенклатуру, розмір наданої знижки також вказується в інвойсі у відношенні тих позицій, до яких її було надано.

На підставі інвойсу формується вантажна специфікація Total Load Specification та пакувальний лист Packing List, дані документи формуються в системі Infor LN автоматично, після проставляння відмітки про погодження строку відвантаження.

На підставі інвойсу складається специфікація, яка не встановлює ціни на товар, а лише додатково фіксує ту саму інформацію, яка міститься в інвойсі, що прямує з товаром.

Що стосується прайс-листа до інвойсів SSI/20010068 від 18.09.2020, SSI/20010067 від 18.09.2020, контрагент зазначив, що цей прайс-лист також фіксував ціни за одиницю товару, що було відвантажено, та відповідає специфікації, проте має застереження, що вказаний прас-лист не містить повної інформації, у зв`язку з чим було направлено виправлений прас-лист.

Проте, відповідачем дані виправленого прас-листу не було враховано при митному оформленні, з огляду на те, що такий прас-лист складений за підписом та печаткою PURMO GROUP Poland Sp.z.o.o та посилається на Специфікацію № 9, з приводу чого судом вже було надано оцінку щодо необ`єктивності доводів відповідача щодо їх неврахування через наявність розбіжностей.

З огляду на вищевикладене, доводи щодо наявності невідповідностей у прас-листі та інвойсах не є обґрунтованими та не доводять підстав прийняття спірного рішення.

Щодо посилання відповідача на суперечливість інформації, що міститься в документі «справка» від 18.09.2020 № 317, суд зазначає наступне.

Між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "Львівброк" був укладений договір №13/10-4 від 13.10.2014 року на транспортно-експедиційне обслуговування та організацію перевезень вантажу автомобільним транспортом у міжнародному та внутрішньому сполученні.

Як вбачається з п.5.3 вказаного договору, «замовник здійснює оплату рахунку перевізника впродовж 7 банківських днів з моменту відгрузки, якщо інше не вказано у заявці».

На підтвердження розміру транспортних витрат позивачем під час митного оформлення було подано, зокрема, Рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №317 від 18.09.2020 та договір (контракт) про транспортно-експедиційні послуги №317 від 18.09.2020.

Позивачем не було надано до митного оформлення докази оплати за договором на транспортно-експедиційне обслуговування, з огляду на встановлений у договорі порядок оплати послуг, оскільки оплату рахунку перевізника позивач мав здійснити впродовж 7 банківських днів з моменту відвантаження. Відтак, строк на сплату станом на день митного оформлення не сплинув. В заявці інших умов оплати не передбачено, здійснення передоплати не обов`язком замовника.

Інформація, зазначена у документів «справка», на суперечливість якої посилається відповідач, не мала наслідком заниження митної вартості товару, заявленої позивачем, та не містить розбіжностей в частині сум витрат на транспортування, зазначених в Рахунку-фактурі.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що статтею ч. 2 ст. 53 МК України визначено перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, зазначені у вказаній частині цієї статті.

При цьому вказаний перелік є вичерпним та забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (ч. 5 ст. 53 МК України).

Позивачем під час митного оформлення товару надано документ, що містить відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, а саме Рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №317 від 18.09.2020.

Відтак, суд не вбачає наявності у митного органу достатніх підстав для витребування додаткових документів на підтвердження витрат на транспортування товару.

Крім того, як вбачається з копії спірного рішення, підставою неможливості визнання митної вартості за ціною договору зазначено неподання документів згідно з переліком, зазначеним в ч. 2-4 ст. 53 МК України, зокрема, не надано прас-лист, специфікацію на поставку, платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару, інвойс від контрактоотримувача.

Зазначений перелік не містить посилання на ненадання документу на підтвердження транспортних витрат.

Стосовно надання інших документів судом було надано оцінку вище.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі, зокрема неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

В ході судового розгляду відповідач не довів неможливості застосування заявленого позивачем методу визначення митної вартості, оскільки не була підтверджена наявність у поданих до митного оформлення документах розбіжностей, недостовірних або неповних відомостей.

Також суд зазначає, що відповідачем у зв`язку зі спрацюванням ризиків по позиції, зазначеній в декларації під номером 1, було поставлено під сумнів визначення позивачем митної вартості товару за вказаною позицією за ціною контракту, з огляду на встановлення розбіжностей у наданих до митного оформлення документах.

При цьому, за іншими товарними позиціями, зазначеними в митній декларації, які ввозились за тим самим контрактом та інвойсами, специфікацією, прас-листами, тощо та на тих саме умовах поставки (EXW, PL Rybnik), за тих саме умов та витрат на транспортування, із визначенням методу визначення митної вартості - за ціною договору, відповідачем документи, подані позивачем та їх достовірність сумнівів не викликали, додаткових документів, в тому числі на підтвердження витрат на перевезення та страхування відповідачем не вимагалося, під сумнів визначення митної вартості за основним методом не ставилось, що свідчить про різний підхід до оцінки належності та достатності поданих позивачем документів на підтвердження обраного методу визначення митної вартості по одній й той самій імпортній операції.

Відповідно до частини 2 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відтак, з матеріалів справи вбачається, що відповідач, всупереч вимог частини 2 статті 54 МК України, посилаючись на наявність розбіжностей між умовами поставки у контракті та митній декларації по окремим товарним позиціям, та ненадання позивачем документів на підтвердження витрат на перевезення та страхування, не здійснив належної перевірки розрахунку митної вартості, здійсненого декларантом, а також не врахував поданих до митного оформлення документів на підтвердження митної вартості товарів за спірною товарною позицією, заявленою позивачем у митній декларації, фактично керувався наявністю у митного органу відомостей про митне оформлення товарів, яке вже було здійснено у максимально наближений термін за фактами митних оформлень, що наявні в ЄАІС та АСМО №UА209140/2020/61070 від 12.07.2020, при цьому не обґрунтувавши належним чином наявність підстав для застосування під час коригування митної вартості зазначеної декларації, за наявності у митного органу зокрема інформації щодо ідентичного (того самого) товару на адресу ТОВ «Львівброк» PURMO GROUP POLAND SP.Z.O.O., розмитнення якого за митною декларацією №UA209190/2020/020549 було проведено 09.08.2020 без коригування митної вартості (за ціною договору).

Суд зазначає, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що в силу ч.4 ст.54 МК України саме по собі ненадання документів на вимогу митного органу не є підставою для коригування митної вартості, за відсутності обґрунтування митним органом того, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які конкретно документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Аналогічну позицію викладено в Постанові Верховного Суду від 22.01.2021 у справі № 826/21860/15.

З огляду на зазначене, застосування відповідачем другорядного (за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) методу визначення митної вартості не є правомірним.

3.3. Висновки за результатами розгляду справи

З урахуванням встановлених в ході розгляду справи обставин, суд приходить до висновку, що документи, надані позивачем до митного оформлення, містять належну та достатню інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом. При цьому доводи відповідача на обґрунтування заперечень проти позову фактично зводяться до обґрунтування підстав виникнення сумнівів у заявленій декларантом митній вартості, а не доводять саме підстав відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю з підстав, визначених ч. 6 ст. 54 МК України.

Відповідно, застосування митним органом другорядного методу визначення митної вартості та розрахунок скоригованої митної вартості суд також визнає необґрунтованим.

Отже, суд приходить до висновку, що у спірному рішенні про визначення митної вартості товару не наведено належних підстав неможливості застосування основного методу визначення митної вартості - за ціною договору (контракту), не наведено обґрунтованого розрахунку скоригованої митної вартості, що є належною та достатньою підставою для його скасування.

Щодо позовних вимог про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення суд зазначає про таке.

Оскільки саме прийняття відповідачем оскаржуваного рішення про коригування митної вартості слугувало підставою для видання картки відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, то визнання рішення про коригування митної вартості протиправним та його скасування є підставою для визнання протиправною та скасування картки відмови.

Відтак, об`єднання цих вимог є належним способом захисту порушених прав позивача з урахуванням усталеної судової практики.

З огляду на вищевикладене, наявні підстави для скасування рішення про коригування митної вартості № UА209000/2020/000037/2 від 25.09.2020 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА 209190/2020/70046 від 25.09.2020, отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Галицької митниці Держмитслужби про коригування митної вартості № UА209000/2020/000037/2 від 25.09.2020 та картку відмови Галицької митниці Держмитслужби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА 209190/2020/70046 від 25.09.2020.

Стягнути з Галицької митниці Держмитслужби (вул. Костюшка, буд. 1, м. Львів, 79000, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЬВІВБРОК" (проїзд Садовий, буд. 12 А, м. Харків, 61000, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок).

Призначити судове засідання для розгляду питання про розподіл судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу на 10.00 годину 19.03.2021.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.

Зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 22 березня 2021 року.

Суддя Білова О.В.