Справа № №240/7122/20
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 березня 2021 року м. Житомир справа № №240/7122/20

категорія 112030100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючо судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

У провадженні Житомирського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії.

Рішенням суду від 25.08.2020 позов у справі у справі №240/7122/20 задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 05.03.2020 про відмову у перерахунку пенсії за вислугою років ОСОБА_1 на підставі довідки прокуратури Житомирської області від 02.03.2020 №18-241вих-20 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок та виплату з 13 грудня 2019 року ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Житомирської області №18-241вих-20 від 02.03.2020, без обмеження її максимального розміру та з урахуванням раніше проведених виплат, виплативши різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугою років із 01.01.2020.

Житомирським окружним адміністративним судом у даній справі видано виконавчий лист №898 2021 р. від 05.02.2021.

15.03.2021 ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просить встановити судовий контроль за виконанням рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25.08.2020 у справі №240/7122/20 шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подати до суду звіт про виконання рішення суду у встановлений судом строк, за наслідками розгляду якого вирішити питання про можливість накладення на керівника цього суб`єкта владних повноважень штрафу в розмірі, передбаченому ст.382 КАС України та витребувати в Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області копію бюджету (кошторису) на 2021 рік, зокрема, з даними про виділення коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

В обґрунтування заяви вказав, що звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про добровільне виконання рішення суду, яке набрало законної сили, однак боржник, як свідчить його відповідь на подану заяви про добровільне виконання судового рішення, ухиляється від належного виконання судового рішення, в частині виплати різниці в розмірі пенсії, як це передбачено судовим рішенням, що станом на кінець лютого місяця 2021р. складає 372759,70 грн. Відмічає, що Пенсійним фондом України лише декларується можливість проведення виплат у невизначений термін за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України, що в свою чергу, на думку позивача, свідчить про очевидне і умисне невиконання судового рішення в цій частині. Наголошує, що такими діями фактично позбавлено його права користуватися значною сумою своїх коштів за період з 13.12.2019 по січень 2021 року, які щодня знецінюються внаслідок інфляції.

Вирішуючи у письмовому провадженні, подану позивачем заяву, та надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.

Абзацем 1 ст. 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Зі змісту статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) слідує, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

В свою чергу, судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Відповідно до частини 1 статті 372 КАС України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

Частинами 1, 2 статті 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 1 частини 6 статті 246 КАС України у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про порядок і строк виконання рішення.

Як свідчать матеріали справи, під час розгляду справи №240/7122/20 та прийняття рішення судом вже вирішувалося клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, втім судом у задоволенні такого відмовлено.

При цьому слід відмітити, що у правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 03.10.2018 у справі №826/18826/14, зазначено що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання постанови, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі можливо лише під час прийняття рішення у справі.

Водночас, слід врахувати, що положеннями КАС України передбачено, що судовий контроль є диспозитивним правом (а не обов`язком), яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин у справі судом, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі.

Так, як відмічає позивач Головним управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не виконано рішення суду в частині виплати різниці перерахованої пенсії на виконання рішення суду від 25.08.2020 в розмірі 372759,70 грн, у зв`язку з відсутністю відповідного фінансування з Державного бюджету України.

У свою чергу ОСОБА_1 повідомлено, що виплата пенсій, надбавок, підвищень, які здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету, проводиться органами Пенсійного фонду України з виділених бюджетних асигнувань для виплати пенсій у розмірах, визначених законодавством, у зв`язку із чим виплата належної позивачу суми пенсії за вислугу років по перерахунку, проведеного на виконання рішення суду, буде здійснена за наявності відповідного фінансування.

Таким чином, рішення суду у частині виплати донарахування пенсії позивачу не виконано з незалежним від управління причин.

Оцінюючи поважність причин невиконання рішення, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі , затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 №28-2 (Положення №28-2), Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі Фонд). Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями (далі управління Фонду) утворюють систему територіальних органів Фонду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 4 Положення №28-2, основним завданням Управління, крім іншого, є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування пенсій та виплата пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. З цією метою Управління здійснює перерозподіл коштів між районами (містами).

Частиною 1 ст. 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-XII від 09.04.1992 (далі - Закон № 2262-XII) виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Частинами першою, другою статті 23 Бюджетного кодексу України передбачено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Таким чином, фінансування та виплата пенсій здійснюється за рахунок коштів Фонду виділених з Держаного бюджету України та за наявності відповідного бюджетного призначення.

Аналізуючи вище наведені положення законодавства в контексті цієї справи необхідно зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для будь-якої відповідальності боржника.

Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

Як вже зазначалося, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомляло позивача про неможливість виконання рішення суду в частині виплати донарахованої пенсії через відсутність коштів у Державному бюджеті України та про здійснення виплати після їх виділення.

Отже, в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем не надано обґрунтованих доказів в підтвердження необхідності встановлення судового контролю.

Керуючись статтями 248, 256, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфіменко