Справа № 520/684/21
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

22 березня 2021 р. справа № 520/684/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Старосєльцевої О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання з повідомленням (викликом) осіб справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанське-Агро" до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, тертя особа Кегичівська селищна рада Кегичівського району Харківської області, про визнання протиправним та скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Слобожанське-Агро" (далі за текстом - заявник, громадянин), у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 16.11.2020 № 20185-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Слобожанське-Агро» відмовлено у видачі дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (з кадастровим номером :06:000:0394 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, для обслуговування господарських будівель і споруд малогабаритного комбікормового заводу), площею 0,6624 га, розташованої за адресою: с. Олександрівське, вул. Шевченка, буд. 1а за межами населених пунктів на території Слобожанської селищної ради Кегичівського району Харківської області; 2) зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Харківській області () надати Товариству з обмеженою відповідальністю «Слобожанське-Агро» () дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (з кадастровим номером :06:000:0394 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, для обслуговування господарських будівель і споруд малогабаритного комбікормового заводу), площею 0,6624 га, розташованої за адресою: с. Олександрівське, вул. Шевченка, буд. 1а за межами населених пунктів на території Слобожанської селищної ради Кегичівського району Харківської області.

Аргументуючи ці вимоги зазначив, що за відсутності визначених законом підстав владний суб`єкт відмовив ТОВ "Слобожанське-Агро" у наданні дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки. Мотиви вчиненої відмова суперечать закону, а тому є необґрунтованими та підлягає скасуванню.

Відповідач, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області (далі за текстом - владний суб`єкт, адміністративний орган, Управління, ГУ), з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення зазначив, що порушене заявником питання було вирішено на підставі та у спосіб, визначені законом, і оскільки земельна ділянка, яку бажає отримати в оренду ТОВ «Слобожанське-Агро» опрацьована Головним управлінням та запланована для передачі в комунальну власність територіальних громад, то відмова була вчинена за наявності належних підстав.

Третя особа, Кегичівська селищна рада Кегичівського району Харківської області, правом подання пояснень не скористалась, подала заву про розгляд справи без її участі та просила суд прийняти законне та обґрунтоване рішення за наявними матеріалами справи.

Відзив на позов надійшов до суду 01.03.2021 р.

Позивач правом подання відповіді на відзив не скористався.

За таких обставин, суд не вбачає перешкод у вирішенні спору по суті, адже учасниками справи у прийнятні поза розумним сумнівом строки були реалізовані права на подачу відповідних процесуальних документів.

Суд, вивчивши доводи позову і відзиву на позов, повно виконавши процесуальний обов`язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з`ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю "Слобожанське-Агро" зареєстроване як юридична особа 12.10.2017р., , засновниками є: КОМПАНІЯ "КЕЙВІКЛАН ЛІМІТЕД", Країна резиденства: Маршаллові Острови, Місцезнаходження: Маршаллові Острови, "ТРАСТ КОМПЛЕКС", АДЖЕЛТЕЙК-РОУД, острів Аджелтейк, Маджуро, МН96960, Розмір внеску до статутного фонду (грн.): 49500,00грн., ОСОБА_1 , Країна громадянства: АДРЕСА_1 , Розмір внеску до статутного фонду: 500,00 грн.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухосе майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 04.01.2021р., судом встановлено, Товариству з обмеженою відповідальністю "Слобожанське-Агро" належить на праві власності нежитлова будівля - малогабаритний комбікормовий завод, загальною площею 92,7 кв.м., розташований за адресою: Харківська обл., Кегичівський район, с. Олександрівське, вулиця Шевченка, будинок 1а, номер запису про право власності 35171912, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231.

Для подальшого отримання в оренду земельної ділянки, на якій знаходиться об`єкт нерухомого майна позивача - малогабаритний комбікормовий завод, загальною площею 92,7 кв.м., 25.09.2020р. ТОВ "Слобожанське-Агро" подало до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області клопотання (за підписом директора В.М. Ванжули) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0394 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (для обслуговування господарських будівель і споруд малогабаритного комбікормового заводу) (код згідно КВЦПЗ - А.01.01) площею 0,6624 га, розташованої за адресою: с. Олександрівське, вул. Шевченка, буд. 1а за межами населених пунктів на території Слобожанської селищної ради Кегичівського району Харківської області.

Начальником Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, керуючись Положенням про Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, затвердженого наказом Держгеокадастру від 17.11.2016 № 308 (у редакції наказу Держгеокадастру від 20.02.2020 № 53), прийнято наказ від 16.11.2020р. №20185-СГ про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою з підстав того, що земельна ділянка, запланована для передачі в комунальну власність територіальних громад.

Так, у зазначеному наказі зокрема зазначено, що Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 01.04.2014 № 333-р ухвалено Концепцію реформування місцевого самоврядування та територіальної організації влади в Україні, згідно з яким створення належних матеріальних, фінансових та організаційних умов та формування кадрового складу для забезпечення виконання органами місцевого самоврядування власних і делегованих повноважень здійснюється з дотриманням, зокрема, принципу надання територіальним громадам права розпоряджатися земельними ресурсами в межах своєї території, чим фактично було розпочато реформу децентралізації влади в Україні, зокрема, в земельній сфері. В поточному році планується завершення реформи децентралізації в земельній сфері, що передбачає передачу земель державної власності за межами населених пунктів* (крім земель, які потрібні державі для виконання її функцій) до комунальної власності сільських, селищних, міських рад. З метою прискорення реформ у сфері земельних відносин та враховуючи безумовність виконання Указу Президента України від 15.10.2020 № 449/2020 «Про деякі заходи щодо прискорення реформи у сфері земельних відносин» Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області як територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, аналізуються земельні масиви та узагальнюються переліки земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які будуть передані з державної власності в комунальну власність територіальних громад.

Не погодившись із правомірністю вчиненої адміністративним органом відмови, заявник ініціював даний спір.

Вирішуючи спір по суті і перевіряючи відповідність закону діяння владного суб`єкта, суд зазначає, що до відносин, які склались на підставі установлених судом обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Статтями 1 і 8 Конституції України проголошено, що Україна є правовою державою, де діє верховенство права.

У ч.2 ст.19 Конституції України згадано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, у ч.1 ст.68 Конституції України також згадано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Суспільні відносини з приводу одержання у користування земельних ділянок регламентовані, насамперед, приписами Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року № 2768-III.

Статтею 22 Земельного кодексу України передбачено, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. До земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Частиною 3 ст. 22 Земельного кодексу України встановлено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: а) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства; б) сільськогосподарським підприємствам - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; в) сільськогосподарським науково-дослідним установам та навчальним закладам, сільським професійно-технічним училищам та загальноосвітнім школам - для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства; г) несільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям, релігійним організаціям і об`єднанням громадян - для ведення підсобного сільського господарства; ґ) оптовим ринкам сільськогосподарської продукції - для розміщення власної інфраструктури.

Частинами 1-2 ст. 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Частиною 4 ст. 122 Земельного кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України встановлено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Частиною 2 ст. 123 Земельного кодексу України передбачено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

При цьому, ч. 1,3 ст. 124 Земельного кодексу України встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України встановлено, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі: розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

У свою чергу, у ч.3 ст.123 Земельного кодексу України зазначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Суд відмічає, що нормами наведеної статті Земельного кодексу України формально визначено вичерпний перелік підстав для вчинення відмови у затвердженні проекту землеустрою відносно відведення земельної ділянки і чинним законодавством прямо не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати як від положень ст.123 Земельного кодексу України, так і від положень суміжної норми кодексу - ч.6 ст.186-1 Земельного кодексу України.

Продовжуючи вирішення спору, суд зважає, що критерії законності управлінського волевиявлення (як у формі рішення, так і у формі діяння) владного суб`єкта викладені законодавцем у приписах ч.2 ст.2 КАС України, а у силу ч.2 ст.77 КАС України обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта шляхом подання до суду доказів та наведення у процесуальних документах доводів як відповідності закону вчиненого волевиявлення, так і помилковості аргументів іншого учасника справи.

З положень частин 1 і 2 ст.77 КАС України у поєднанні з приписами ч.4 ст.9, абз.2 ч.2 ст.77, частин 3 і 4 ст.242 КАС України слідує, що владний суб`єкт повинен доводити обставини фактичної дійсності за стандартом доказування - «поза будь-яким розумним сумнівом», у той час як до приватної особи підлягає застосуванню стандарт доказування - «баланс вірогідностей».

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо;7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, у силу правового висновку п.75 постанови Верховного Суду від 17.12.2018р. по справі №509/4156/15-а (адміністративне провадження №К/9901/7504/18) адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності («виправдання») свого рішення.

Згідно відкритих відомостей Публічної кадастрової карти України, земельна ділянка за номером :06:000:0394 (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, для обслуговування господарських будівель і споруд малогабаритного комбікормового заводу), площею 0,6624 га, станом на час розгляду справи, перебуває в реєстрі із зазначенням типу власності "не визначено".

Суд констатує, що відповідачем не надано до матеріалів справи доказів на підтвердження обставин того, що земельна ділянка, яку бажає отримати в оренду ТОВ «Слобожанське-Агро» перейшла у комунальну власність відповідних територіальних громад.

Крім того, планування завершення реформи децентралізації в земельній сфері та запланована передача землі в комунальну власність територіальних громад, як підстава складання оскарженого наказу, не може бути в розумінні ст. 123 Земельного Кодексу України, підставою для вчинення відмови у затвердженні проекту землеустрою відносно відведення земельної ділянки, а чинним законодавством прямо передбачено відсутність суб`єкта владних повноважень відступати від положень вказаної статті.

Отже, у ході розгляду справи владним суб`єктом не подано доказів відповідності закону оскарженого рішення (діяння), а обсяг використаних доказів та обрані мотиви не дозволяють визнати юридично правильними та фактично обґрунтованими ті підстави, які покладені адміністративним органом в основу оскарженого рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки у спірних правовідносинах владний суб`єкт не дослідив усіх юридично значимих факторів, то оскаржене рішення належить скасувати із одночасним обтяженням Управління обов`язком повторно розглянути по суті звернення заявника, адже скасування прийнятого за цим зверненням рішення призводить до набуття матеріалами звернення статусу нерозглянутих по суті.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах владний суб`єкт не забезпечив реалізацію управлінської функції відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню в частині скасування рішення владного суб`єкта із обтяженням владного суб`єкта обов`язком повторно вирішити по суті звернення заявника.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст.139, 143 КАС України та Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов - задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 16.11.2020 р. №20185-СГ.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області (адреса: 61145, м. Харків, вул. Космічна, 21, ) вирішити по суті звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанське-Агро" (адреса: 64020, Харківська область, Кегичівський район, смт. Слобожанське, вул. Шкілька, буд.16, ) від 25.09.2020р. з приводу надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,6624 га з кадастровим номером :06:000:0394 на території Слобожанської селищної ради Кегичівського району Харківської області за межами населених пунктів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, (для обслуговування господарських будівель і споруд малогабаритного комбікормового заводу), площею 0,6624 га, розташованої за адресою: с. Олександрівське, вул. Шевченка, буд. 1а, з урахуванням висновків суду по даній справі.

Позов у решті вимог - залишити без задоволення.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанське-Агро" (адреса: 64020, Харківська область, Кегичівський район, смт. Слобожанське, вул. Шкілька, буд.16, ), за рахунок бюджетних асигнувань (адреса: 61145, м. Харків, вул. Космічна, 21, ) частину витрат зі сплати судового збору у розмірі 1135 грн. (одна тисяча сто тридцять п`ять гривень 00 копійок).

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення); набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України.

Суддя О.В.Старосєльцева