Справа № 500/482/21
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2021-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/482/21

19 березня 2021 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, у якій позивач, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просить:

- визнати протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не зарахування періоду роботи ОСОБА_1 з 11.09.2017 по 20.10.2020 на посаді начальника відділу нагляду в АПК та СКС на транспорті та зв`язку Управління Держпраці у Тернопільській області до стажу державної служби та проведення нарахування та виплати пенсії відповідно до Закону України «Про державну служби» з 26.10.2020 з урахуванням довідок, виданих Управлінням Держпраці у Тернопільській області №46/06-17/02-9.1/20 та №47/06-17/02-9.1/20 від 23.10.2020;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати період роботи з 11.09.2017 по 20.10.2020 на посаді начальника відділу нагляду в АПК та СКС на транспорті та зв`язку Управління Держпраці у Тернопільській області до стажу державної служби та провести нарахування та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про державну служби» з 26.10.2020 з урахуванням довідок, виданих Управлінням Держпраці у Тернопільській області №46/06-17/02-9.1/20 та №47/06-17/02-9.1/20 від 23.10.2020.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач, з 11.09.2017, отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу». У зв`язку з тим, що до 20.10.2020 позивач продовжував працювати на посаді державного службовця, пенсія позивачу виплачувалась в розмірі, який визначений Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, а не відповідно до Закону України «Про державну службу» та без врахування довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №09/63 та №09/64 від 08.09.2017.

26.10.2020 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про нарахування пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». До заяви долучив копію трудової книжки, якою підтверджується те, що позивач продовжував працювати на посаді державного службовця до 20.10.20, та довідки, видані Управлінням Держпраці у Тернопільській області №46/06-17/02-9.1/20 від 23.10.2020 та №47/06-17/02-9.1/20 від 23.10.2020, які відображають фактичну заробітну плату позивача на посаді начальника відділу нагляду в АПК та СКС на транспорті та зв`язку Управління Держпраці у Тернопільській області. Позивач зазначає, що з усіх видів оплати праці, що зазначені в доданих довідках утримано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Позивач вважає, що відповідачем протиправно не зараховано періоду його роботи з 11.09.2017 по 20.10.2020 на посаді начальника відділу нагляду в АПК та СКС на транспорті та зв`язку Управління Держпраці у Тернопільській області до стажу державної служби, які є зазначені у його трудовій книжці, а також протиправно обчислено пенсію на підставі довідок №09/63 та №09/64 від 08.09.2017 з урахуванням яких позивачу проведено виплату пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», однак не враховано надані додатково довідки 2020 - го року про складові заробітної плати.

З огляду на що позивач звернувся з даним позовом в суд.

Ухвалою суду від 08.02.2021 відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у якій зазначено строк подання учасникам справи відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечення щодо відповіді на відзив.

04.03.2021, через відділ документального забезпечення суду надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого слідує, що відповідач повністю заперечує проти позовних вимог та зазначає, що позивачу з 21.10.2015 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На підставі заяви ОСОБА_1 від 11.09.2017, позивачу призначена пенсія за віком згідно Закону «Про державну службу» з 11.09.2017. При призначенні пенсії ОСОБА_1 Тернопільським об`єднаним управлінням ПФУ Тернопільської області бралися до розрахунку довідки про складові заробітної плати №09/63 від 08.09.2017 та №09/64 від 08.09.2017.

Оскільки до 20.10.2020 позивач працював на посаді державного службовця, то пенсія йому виплачувалася в розмірі, визначеному Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач зазначає, що станом на 26.10.2020 року позивач звернувся із заявою про перерахунок його пенсії до якої додав паспорт, копію трудової книжки, копію довідки Управління Держпраці у Тернопільській області №46/06-17/02-91/20 від 23.10.2020 і копію довідки Управління Держпраці у Тернопільській і області №47/06- 17/02-91/20 від 23.10.2020.

Листом Головного управління №6484-6540/Г-02/8-1900/20 від 02.12.2020 позивача повідомлено, що провести перерахунок пенсії із врахуванням стажу роботи з 11.09.2017 по 20.10.2020 підстав немає.

Ухвалою від 10.03.2021 судом ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 18.03.2021, із занесенням до протоколу судового засідання, без виходу до нарадчої кімнати, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені позовній заяві, суд встановив наступні обставини.

Позивач, ОСОБА_1 , з 21.10.2015, перебував на обліку в Головному управлінні ПФУ у Тернопільській області та отримував пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На підставі заяви ОСОБА_1 від 11.09.2017 (арк. справи 24), позивачу призначена пенсія за віком згідно Закону «Про державну службу» (з 11.09.2017).

Судом встановлено, що при призначенні пенсії ОСОБА_1 з 11.09.2017 Тернопільським об`єднаним управлінням ПФУ Тернопільської області бралися до розрахунку довідки про складові заробітної плати №09/63 від 08.09.2017 (арк. справи 25) та №09/64 від 08.09.2017 (арк. справи 26).

З копії трудової книжки позивача (арк. справи 11-12) слідує, що станом на 20.10.2020, відповідно до наказу від 19.10.2020 №166-к, позивача звільнено із займаної посади (з припиненням державної служби) у зв`язку із досягненням ним 65-річного віку відповідно до пункту 7 частини першої та частини третьої статті 83 Закону України «Про державну службу».

Судом з`ясовано, що оскільки позивач до 20.10.2020 продовжував працювати на посаді державного службовця, то пенсія йому виплачувалася в розмірі, визначеному Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Водночас, станом на 26.10.2020, позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив «призначити, перерахувати, поновити» пенсію (арк. справи 29) та до якої додав паспорт, копію трудової книжки, копію довідки Управління Держпраці у Тернопільській області №46/06-17/02-91/20 від 23.10.2020 (арк. справи 14)) і копію довідки Управління Держпраці у Тернопільській і області №47/06- 17/02-91/20 від 23.10.2020 (арк. справи 13).

Відповідач, листом №6484-6540/Г-02/8-1900/20 від 02.12.2020 повідомив позивача, його пенсію за віком, у відповідності до Закону України «Про державну службу», обчислено в розмірі 60% із скоригованого заробітку з врахуванням посадового окладу, надбавки за ранг, вислуги років та середньомісячної суми виплат за 16 календарних місяців, який становить 11696,57 грн.

За матеріалами пенсійної справи страховий стаж позивача становить 45 років 08 місяців 27 днів (з них стаж державного службовця - 16 років 03 місяці 06 днів), обчислено по 10.09.2017 (арк. справи 28).

На підставі поданої позивачем заяви від 26.10.2020 проведено перерахунок його пенсії у зв`язку із звільненням та (з 21.10.2020) поновлено виплату пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Таким чином відповідач зазначив, що розмір пенсійної виплати позивача з 21.10.2020 становить 7017,94 грн (11696,57*60%).

Щодо врахування стажу роботи державного службовця з 06.06.2001 по 20.10.2020 відповідач вказав, що статтею 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889- VIII. який набрав чинності з 01.05.2016, встановлено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У зв`язку із прийняттям цього Закону втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХП та інші нормативні акти, якими було передбачено «проведення перерахунку пенсій державним службовцям».

Водночас, чинним законодавством не передбачено проведення перерахунків пенсій державним службовцям, з огляду на що відповідач відмовився зарахувати до стажу державного службовця період роботи ОСОБА_1 «з 11.09.2017 по 20.10.2020» - на посаді начальника відділу нагляду в АПК та СКС на транспорті та зв`язку Управління Держпраці у Тернопільській області (арк. справи 8).

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Щодо позовних вимог визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не зарахування періоду роботи ОСОБА_1 з 11.09.2017 по 20.10.2020 на посаді начальника відділу нагляду в АПК та СКС на транспорті та зв`язку Управління Держпраці у Тернопільській області до стажу державної служби та зобов`язати зарахувати позивачу до стажу державної служби період роботи з 11.09.2017 по 20.10.2020 на посаді начальника відділу нагляду в АПК та СКС на транспорті та зв`язку Управління Держпраці у Тернопільській області, то суд зазначає таке.

Відповідно до вимоги статті 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: «Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.»

Розділом XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державну службу» (№ 889-VIII від 10.12.2015 року), що набрав чинності 01.05.2016 року і діяв на час звернення позивача з заявою про переведення на інший вид пенсії, встановлено, що: « 8. Стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством. 12. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.»

Згідно частини першої статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ: «На одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.»

Механізм обчислення стажу державної служби визначає Порядок обчислення стажу державної служби, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229 (далі Порядок №229).

Відповідно до пункту 4 Порядку №229, стаж державної служби обчислюється відповідно до частини другої статті 46 Закону України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу».

До стажу державної служби зараховуються:

час перебування на посаді державної служби відповідно до Закону;

час перебування на посаді народного депутата України;

час перебування на посадах працівників дипломатичної служби;

час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування";

час перебування на посадах суддів;

час перебування на посадах прокурорів;

час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання;

час професійного навчання державного службовця з відривом від служби, якщо не пізніше 75 днів після його завершення така особа повернулася на державну службу, крім випадків, установлених законом;

період, коли державний службовець не працював з поважних причин, але залишався у трудових відносинах з державним органом;

час перебування державного службовця у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а в разі, коли дитина потребує домашнього догляду, - у відпустці без збереження заробітної плати тривалістю, визначеною у медичному висновку, але не більш як до досягнення дитиною шестирічного віку;

час перебування на посадах радників, помічників, уповноважених та прес-секретаря Президента України, працівників секретаріатів Голови Верховної Ради України, його Першого заступника та заступника, працівників патронатних служб Прем`єр-міністра України та інших членів Кабінету Міністрів України, помічників-консультантів народних депутатів України, помічників та наукових консультантів суддів Конституційного Суду України, помічників суддів, а також на посадах патронатних служб в інших державних органах.

У відповідності з Порядком №229, документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка, копія послужного списку, військовий квиток та інші документи, які відповідно до законодавства підтверджують стаж роботи (довідки, виписки з наказів, дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, тощо). За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж державної служби обчислюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, а також архівними установами.»

З матеріалів справи слідує, що позивачу, з 11.09.2017 призначено пенсію держслужбовця, що не заперечується відповідачем із зарахуванням до стажу державної служби періодів роботи позивача загальною тривалістю - 16 років 03 місяців 06 днів, зокрема: з 06.06.2001 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 01.02.2010, з 02.02.2010 п 29.12.2011, з 30.12.2011 по 02.06.2015 та з 03.06.2015 по 10.09.2017.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідачем не зараховано до стажу державної служби періоду роботи ОСОБА_1 з 11.09.2017 по 20.10.2020 на посаді начальника відділу нагляду в АПК та СКС на транспорті та зв`язку Управління Держпраці у Тернопільській області.

З долученою до матеріалів справи, копії трудової книжки (арк. справи 11-12) слідує, що станом на 20.10.2020, відповідно до наказу від 19.10.2020 №166-к, позивача звільнено із займаної посади (з припиненням державної служби) у зв`язку із досягненням ним 65-річного віку відповідно до пункту 7 частини першої та частини третьої статті 83 Закону України «Про державну службу».

З огляду на що, судом встановлено, а відповідачем не заперечено, що в період з 11.09.2017 по 21.10.2020, позивач продовжував займати посади державної служби в Управлінні Держпраці у Тернопільській області, що підтверджується записами в трудовій книжці, а тому такий період підлягає зарахуванню до стажу державної служби ОСОБА_1 .

Щодо позовних визнати протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не проведення нарахування та виплати пенсії відповідно до Закону України «Про державну служби» з 26.10.2020 з урахуванням довідок, виданих Управлінням Держпраці у Тернопільській області №46/06-17/02-9.1/20 та №47/06-17/02-9.1/20 від 23.10.2020, то суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015, Закон №3723-ХП втратив чинність, крім статті 37, що застосовуються до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно із пунктами 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

У відповідності до частини першої статті 37 Закону України №3723-ХІІ «Про державну службу" встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Після призначення позивачу з 06.06.2017 пенсії державного службовця, останній продовжував працювати на посаді державної служби до 06.07.2020, що не заперечується відповідачем.

Правовідносини обчислення пенсії після звільнення з посади державної служби регулюються Порядком призначення пенсії деяким категоріям осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 (далі - Порядок №622).

Згідно з пунктом 31 Порядку №622 державні службовці, які на день набрання чинності Законом України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» займали посади державної служби та які пенсію, призначену відповідно до Закону, не отримували з дати призначення до дня набрання чинності Законом України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу», мають право на обчислення пенсії на умовах цього Порядку після звільнення з посади державної служби.

Позивачу призначена пенсія за віком у 2015 році відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На підставі поданої позивачем заяви від 26.10.2020, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області проведено перерахунок його пенсії у зв`язку із звільненням та (з 21.10.2020) поновлено виплату пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу».

Отже, позивачу призначена пенсія за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII, коли вже діяв Закон №889-VIII, однак норми цього Закону (п. 10 Прикінцевих та перехідних положень) надають право на призначення пенсії позивачу відповідно до статті 37 Закону №3723-XII за певних умов, які у нього наявні.

Така пенсія державного службовця була призначена позивачу у 2017 році, однак не виплачувалась, оскільки, після призначення у 2017 році пенсії державного службовця, позивач продовжував працювати на посадах державної служби.

При призначенні пенсії ОСОБА_1 у 2017 році Тернопільським об`єднаним управлінням ПФУ Тернопільської області бралися до розрахунку довідки про складові заробітної плати №09/63 від 08.09.2017 (арк. справи 25) та №09/64 від 08.09.2017 (арк. справи 26).

Частиною першою статті 1 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України "Про оплату праці" визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до частини першої статті 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно із статтею 41 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, на які нараховувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, має враховуватися при обчисленні розміру пенсії, оскільки як перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, а саме, за наведених обставин - стаття 41 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, позивач має право на обчислення пенсії державного службовця із врахуванням заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно з пункту 5 Порядку №622 форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3 затверджено форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією).

В довідці від 23.10.2020 №46/06-17/02-91/20, виданій позивачу при звільненні у 2020 році, зазначено наступні складові для призначення пенсії ОСОБА_1 :

посадовий оклад - 7050,00 грн;

надбавка за ранг - 600,00 грн;

надбавка за вислугу років (50%) (за стаж державної служби 21 років) - 3525,00 грн.

На всі види оплати праці нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Довідка видана на підставі особових рахунків, платіжних відомостей або інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату за жовтень 2020 року (аркуш справи 14).

В довідці від 23.10.2020 №47/06-17/02-91/20 також зазначено складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) за період з 01.05.2016 по 20.10.2020, на які нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Довідка видана на підставі особових рахунків, платіжних відомостей або інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату за 2016-2020 роки (аркуші справи 13).

Як слідує із вказаних довідок, вони складені за формами, затвердженими Постановою від 17.01.2017 № 1-3, видані належним державним органом, їх зміст відображає всі належні складові оплати праці.

Отже, поновлення позивачу пенсії державного службовця після звільнення з державної служби та нарахування пенсії слід було здійснити з моменту подання заяви 26.10.2020 з урахуванням наданих довідок від 06.07.2020 №29/06-17/02-9.1/20 та №30/06-17/02-9.1/20.

Натомість у цих спірних правовідносинах відповідач безпідставно не взяв до уваги довідки від 23.10.2020 №46/06-17/02-91/20 та від 23.10.2020 №47/06-17/02-91/20.

Крім цього, суд не приймає до уваги посилання відповідача, що перерахунок пенсії державного службовця у зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців законодавством не передбачено, оскільки в даному випадку не йдеться мова про підвищення заробітної плати. Довідки видані позивачу з останнього місця роботи та відображають реальні складові заробітної плати яку безпосередньо він отримував будучи державним службовцем.

Також дискримінаційними є посилання представника відповідача, що якщо б у 2017 році позивачу не була призначена пенсія державного службовця, то при виході на пенсію у 2020 році вперше, при обчисленні розміру пенсійних виплат спірні довідки підлягали б врахуванню.

Враховуючи наведене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Обираючи належний спосіб захисту прав позивача, суд дійшов висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не зарахування періоду роботи ОСОБА_1 з 11.09.2017 по 20.10.2020 на посаді начальника відділу нагляду в АПК та СКС на транспорті та зв`язку Управління Держпраці у Тернопільській області до стажу державної служби та не проведення нарахування та виплати пенсії відповідно до Закону України «Про державну служби» з 26.10.2020 з урахуванням довідок, виданих Управлінням Держпраці у Тернопільській області №46/06-17/02-9.1/20 та №47/06-17/02-9.1/20 від 23.10.2020 підлягають до визнання протиправними.

Щодо вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати період роботи з 11.09.2017 по 20.10.2020 на посаді начальника відділу нагляду в АПК та СКС на транспорті та зв`язку Управління Держпраці у Тернопільській області до стажу державної служби та провести нарахування та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про державну служби» з 26.10.2020 з урахуванням довідок, виданих Управлінням Держпраці у Тернопільській області №46/06-17/02-9.1/20 та №47/06-17/02-9.1/20 від 23.10.2020, то вона як похідна вимога від основної підлягає задоволенню в силу пункту 23 частини першої статті 4 КАС України.

Згідно з вимогами частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в розмірі 908,00 грн, сплачений відповідно до квитанції від 27.01.2021, належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не зарахування періоду роботи ОСОБА_1 з 11.09.2017 по 20.10.2020 на посаді начальника відділу нагляду в АПК та СКС на транспорті та зв`язку Управління Держпраці у Тернопільській області до стажу державної служби та не проведення нарахування та виплати пенсії відповідно до Закону України «Про державну служби» з 26.10.2020 з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Управлінням Держпраці у Тернопільській області №46/06-17/02-9.1/20 та №47/06-17/02-9.1/20 від 23.10.2020.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати період роботи з 11.09.2017 по 20.10.2020 на посаді начальника відділу нагляду в АПК та СКС на транспорті та зв`язку Управління Держпраці у Тернопільській області до стажу державної служби та провести нарахування та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про державну служби» з 26.10.2020 з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Управлінням Держпраці у Тернопільській області №46/06-17/02-9.1/20 та №47/06-17/02-9.1/20 від 23.10.2020.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 березня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач: - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001, ).

Головуючий суддя Мірінович У.А.