Справа № 646/1497/20
Суддя: Шелест І. М.
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 646/1497/20
№ провадження 2-а/646/2/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.03.2021 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Шелест І.М.

за участю секретаря Коммунарової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управлінням патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліціїпро скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2186969 від 02.03.2020, винесену інспектором роти №6 батальйону №2 УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Константінова О.М. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. Справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 від 02.03.2019 - закрити. А також стягнути з відповідача витрати, які позивач поніс у зв`язку з поданням даного адміністративного позову складаються з витрат на правничу допомогу адвокатом Юденковою А.В. згідно угоди про надання правничої допомоги від 06.03.2020 і складаються на момент подачі позову - 3500, 00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 02 березня 2020 року позивач рухався на належному йому автомобілі Audi Q5 реєстраційний номер НОМЕР_1 по автодорозі Чугуїв-Харків зі швидкістю близько 80 км/год. Наближаючись до м. Харків та дорожнього знаку «Харків», позивач зменшив швидкість до 50 км/год. Через 100 метрів після проїзду дорожнього знаку «Харків» позивач був зупинений працівниками патрульної поліції за те, що нібито рухався в межах населеного пункту зі швидкістю 84 км/год, перевищивши допустиму швидкість руху на 34 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР України. Інспектором роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Харківській області лейтенантом поліції Константіновим О.М. винесено постанову серії ЕАК № 2186969 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, що виразилось у порушенні п. 12.4 Правил дорожнього руху України. Також на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Позивач вважає постанову незаконною з наступних підстав: інспектор поліції Константінов О.М., зупинивши позивача на автодорозі Чугуїв-Харків, при виїзді в м. Харків, звинуватив в перевищенні швидкості, зафіксувавши приладом TruCam 000748, але цей прилад зафіксував автомобіль на відстані 300 метрів до місця зупинки інспектором, оскільки працівники патрульної поліції знаходились в межах населеного пункту за 100 метрів перед знаком «Харків», тому, враховуючи дальність приладу у 300 метрів, фіксування автомобілю відбулось за межами міста Харкова, де діють інші швидкісні режими. Враховуючи викладене, позивач вважає, що оскаржувана постанова про накладення на нього адміністративного стягнення не відповідає вимогам закону, не підтверджує наявність адміністративного правопорушення, тому просить її скасувати.

12.03.2020 ухвалою судді було залишено даний позов без руху.

27.03.2020 подано заяву про усунення недоліків адміністративного позову разом із додатками.

31.03.2020 було відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін.

24.04.2020 позивач ОСОБА_1 подав клопотання про долучення до матеріалів справи доказів у вигляді роздруківки із розкадровкою кадрів з приладу TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС000748.

29.04.2020 позивачем також долучено до матеріалів справи компакт диск CD-ROM з написом № 2, на якому знаходиться відеозапис з назвою з нагрудної камери відповідача, записаний під час винесення оскаржуваного рішення.

13.05.2020 надійшло клопотання, в якому відповідач просив замінити відповідача інспектора взводу 1 роти 6 батальйону 2 УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Константінова О.М. на належного Управління патрульної поліції в Харківській області.

13.05.2020 до суду також надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні адміністративного позову. Відповідно до поданого до суду відзиву - відповідач з позовом ОСОБА_1 не погоджується, вважає його безпідставним з огляду на наступне: 02.03.2020 о 13-56 год. за адресою: по пр-ту Московський 308 у м. Харків, під час несення служби, зупинив позивача, який керуючи автомобілем Audi Q5 реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 84 км/год в населеному пункті, тим самим перевищив встановлені обмеження швидкості руху на 34 км/год, чим порушив п.п. 12.4 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вимірювання швидкості руху здійснювалось приладом TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС000748. Позивач стверджує, що вимірювання швидкості відбулось до початку дії дорожнього знаку, який відноситься до інформаційно-наказових дорожніх знаків «5.45» - початок населеного пункту «Харків» тому він, нібито, рухаючись із швидкістю приблизно 80 км/год до дорожнього знаку та близько 50 км/год в зоні його дії не порушив встановлений швидкісний режим. Вказані доводи позивача спростовуються нижченаведеними доказами. Згідно координат, які автоматично визначає прилад TruCam за допомогою влаштованого GPS навігатора. Відповідно до постанови та фотографії, вимір швидкості відбувся на проспекті Московському, 308. Вказане місцезнаходження підтверджується роздруківкою карти міста з інтернет ресурсу карти Google Maps встановлено, що прилад знаходився в межах населеного пункту м. Харків, пр-т. Московський, 308. Згідно виміру швидкості TruCam, виміряна дистанція складає 206,5 м від позначеного GPS-координатами місця. Правомірність використання приладу TruCam LTI 20/20 підтверджується відповідним свідоцтвом про повірку приладу та наявністю відповідного експертного висновку, які відповідач надав до відзиву.

20.11.2020 до суду надійшла відповідь на відзив в якому ОСОБА_1 просив суд відхилити наведені відповідачем заперечення у відзиві, позовні вимоги задовольнити повністю.

09.12.2020 ухвалою суду було замінено первісного відповідача за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу батальйону № 2, роти № 6 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Константінова Олексія Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення належним відповідачем Управлінням патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позов, зазначив, що не порушував правил дорожнього руху, оскільки рухався зі швидкістю близько 80 км/год поза межами населеного пункту, що видно на відео, яке він надав суду.

Сього числа, позивач та його представник до суду не з`явилися, через канцелярію суду адвокат Юденкова А.В. подала заяву, в якій просила долучити до матеріалів справи доказів, а саме копію відповіді Державного агентства автомобільних доріг, докази сплати витрат на правничу допомогу та просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала повністю.

Крім того, 24.04.2020 позивачем було подано до суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи та визнання недопустимим доказом роздруківки із розкадровкою кадрів з приладу TruCam LTI 20/20 ТС000748. В обґрунтування зазначено, що беручи до уваги розташування дорожнього знаку 3.29 (обмеження максимальної швидкості руху) на під`їзді до м. Харкова, який встановлює ступінчасте обмеження швидкості руху, у разі якщо видимість знаку 5.45 становить менше 150 метрів, враховуючи, що дорожнім знаком 5.45 встановлюється обмеження швидкості не більше 50 км/год, а водієві забороняється різко гальмувати, взагалі неможливо дійти до висновку, як безпечно може водій реагувати на зміну швидкісного режиму за таких обставин. Рухаючись зі швидкістю 90 км/год автомобіль проїжджає 25 метрів за секунду, беручи до уваги максимальну видимість дорожнього знаку 5.45 на відстані 150 метрів, водій за таких обставин за 6 секунд повинен знизити швидкість руху з 90 км/год до 50 км/год, що об`єктивно неможливо без різкого гальмування. Навіть не беручи до уваги вищевикладене, як вбачається з фотографії, наданої відповідачем, яка була зроблена на технічний засіб TruCam LTI 20/20 ТС000748, автомобіль позивача під час фіксації швидкісного режиму знаходився біля рекламного щиту «Україна з Днем Соборності. Костянтин Немічев». З доданої фотографії № 3 прямо вбачається, що відповідний рекламний щит розташований раніше знаку 5.45, який обмежує швидкісний режим до 50 км/год. Отже, проїжджаючи рекламний щит, з встановленою, технічним засобом TruCam LTI 20/20 ТС000748, швидкістю руху у розмірі 83 км/год, позивач вважає, що рухався у межах дії знаку 3.29 (встановлення обмеження не більше 90 км/год), що свідчить про те, що ним не були порушені правила дорожнього руху.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що інспектором батальйону №2 роти № 2 Управління патрульної поліції у Харківській області лейтенантом поліції Константіновим О.М. було ухвалено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2186969 від 02 березня 2020 року, за порушення п.12,4 ПДР України та накладено на позивача адміністративне стягнення за порушення ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Як вбачається з зазначеної постанови, ОСОБА_1 02 березня 2020 року о 13-20 годині керуючи транспортним Audi Q5 реєстраційний номер НОМЕР_1 по проспекту Московському, 308 м. Харкова в межах населеного пункту здійснив рух зі швидкістю 84 км/год, перевищивши допустиму швидкість руху на 34 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Порушення зафіксовано приладом TruCam, серійний номер ТС000748.

Так, на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення (перевищення встановленої у населеному пункті швидкості), відповідачем надано фотознімок з приладу TruСam ТС000748, відеозапис з нього, на якому зафіксований рух автомобілю позивача зі швидкістю 84 км/год. Також відповідний запис надано і позивачем.

Згідно координат, які автоматично визначає прилад TruCam, за допомогою влаштованого GPS навігатора, при здійсненні заміру швидкості автомобіля позивача він знаходився в координатах 49°55'57.72"N 36°26'16.92"Е. При цьому відстань від приладу до автомобіля, становить 206,5 м.

Сторонами у справі не заперечувалося, що працівник поліції з приладом TruCam знаходився біля будівлі стаціонарного посту ДАІ. Місцем складання постанови зазначено м. Харків, проспект Московський, 308.

Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, заперечує факт перевищення встановлених обмежень швидкості руху, а також порушення вимог дорожніх знаків.

Позивач надав відеозапис, де прокоментував на місці виявлення працівником поліції порушення з вимірюваннями розташування дорожніх знаків і те, що знак 5.45 «Початок населеного пункту» м. Харків в його напрямку руху знаходиться на відстані, менш, ніж 150 метрів до будівлі стаціонарного поста ДАІ.

Представник позивача адвокат Юденкова А.В. надала суду відповідь на її запит Державним агентством автомобільних доріг України було надано схему ділянки траси М-03 Київ-Харків-Довжанський станом на 06.02.2020, на якій міститься інформація щодо розміщення дорожніх знаків 5.45 «Початок населеного пункту» м. Харків та 5.46 «Кінець населеного пункту» м. Харків та відстані від цих знаків до стаціонарного посту ДАІ (адреса: м. Харків, пр-т. Московський, 308).

На схемі ділянки траси М-03 Харків-Київ-Довжанський станом на 06.02.2020 міститься інформація щодо розміщення дорожніх знаків 5.45 «Початок населеного пункту» м. Харків та кінець 5.46 «Кінець населеного пункту» м. Харків та відстані від цих знаків до стаціонарного посту ДАІ.

З даної схеми ділянки траси М-03 Харків-Київ-Довжанський вбачається, що дорожній знак 5.45 «Початок населеного пункту» у напрямку руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та пост ДАІ знаходяться на ділянці між км 516+800 та км 516+700, тобто на відстані один від одного менше, ніж сто метрів. Дорожній знак 3.29 (обмеження максимальної швидкості 70 км/год) та пост ДАІ знаходяться на ділянці між км 516+900 та км 516+700, фактично на відстані менше, чим 200 метрів до поста ДАІ, де знаходився прилад TruCam.

Як встановлено, порушення п. 12.4 Правил дорожнього руху України, було встановлено на відстані 206,5 м від приладу. Зазначену обставину не заперечував відповідач.

Тобто, порушення було зафіксовано на відстані більше 100 метрів до початку дії дорожнього знаку 3.29 і більше 200 метрів від початку дії дорожнього знаку 5.45.

Докази наявності дорожнього знаку 5.45 необхідні для визначення законності накладення адміністративного стягнення ще й тому, що саме цей дорожній знак визначає найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Тому суд вважає, що позивачем доведено, що швидкість руху транспортного засобу під його керуванням була зафіксована на відстані більше 200 метрів до початку дії дорожнього знаку 5.45.

Посилання відповідача у відзиві на те, що оскільки прилад знаходився в межах населеного пункту, а відтак і автомобіль знаходився в межах населеного пункту, не можуть свідчити про порушення водієм п. 12.4 Правил дорожнього руху України, який пояснив, що ним було дотримано швидкісний режим, і порушення було зафіксовано ще до початку дії дорожнього знаку 3.29 (обмеження максимальної швидкості 70 км/год).

Такі свідчення водія підтверджуються належними доказами.

Відповідно до пункту 1.1. Правил дорожнього руху України саме ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Суд вважає, що належні докази того, що водій рухався по дорозі у межах населеного пункту, що визначають порядок руху в населених пунктах - відсутні.

Крім того, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Пунктом 9 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію", в якості поліцейського превентивного заходу, дозволено застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису в не автоматичному режимі.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14„Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Проте, в постанові, що оскаржується, в графі «до постанови додаються» у рядку 9 оскаржуваної постанови: не зазначено жодного доказу, на підставі якого інспектором було прийняте рішення про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення.

В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Відповідно до вимог ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Жодних доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 порушення п.12.4 ПДР відповідачем не надано та судом не встановлено.

Суд звертає увагу, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а лише тільки вказує на нього. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення.

Аналогічна правова позиція зазначена в постанові КАС ВС від 26.04.2018 року у справі №338/1/17.

Позивач скориставшись правом подання до суду вказаного позову - заперечив вчинення правопорушення, тоді як відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень у спірних відносинах, не надав доказів правомірності прийнятого ним рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Оскільки відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості постанови та факту порушення позивачем п. 12.4 ПДР України, відтак і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 7, 72, 77, 122, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 122, 222, 245, 247, 251, 258, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Управлінням патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліціїпро скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 2186969 від 02.03.2020 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду у встановленому порядку протягом 10 днів з дня його підписання. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Червонозаводський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управлінням патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: 61033, м. Харків, вул. Шевченка, 315-А.

Повний текст рішення виготовлений 23.03.2021.

Суддя: І.М. Шелест