Справа № 420/8684/20
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2021-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/8684/20
Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючої судді: Шевчук О.А.

суддів: Бойка А.В. , Федусика А.Г.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СПМК-17" на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СПМК-17" до Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приватне підприємство "Південьдортех", провизнанняпротиправною та скасування постанови Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про застосування адміністративно-господарського штрафу,

ВСТАНОВИЛА:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю з обмеженою відповідальністю "СПМК-17" до Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, про визнання протиправними та скасування постанов Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №185118 від 03.02.2020 року, №185106 від 03.02.2020 року, №185122 від 03.02.2020 року, № 185114 від 03.02.2020 року, №185117 від 03.02.2020 року.

Ухвалою суду від 02.09.2020 року задоволено клопотання Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про роз`єднання позовних вимог; роз`єднано позовні вимоги у справі №420/3644/20; виділено у самостійне провадження позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю"СПМК-17" до УправлінняУкртрансбезпеки в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приватне підприємство Південьдортех, провизнання протиправними та скасування постанови Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №185118 від 03.02.2020 року та присвоїти номер справи №420/3644/20; виділено у самостійне провадження позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю"СПМК-17" до УправлінняУкртрансбезпеки в Одеській області,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приватне підприємство Південьдортех, провизнанн япротиправними та скасування постанови УправлінняУкртрансбезпеки в Одеській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №185106 від 03.02.2020 року та передати до відділу надання судово-адміністративних послуг та аналітичної роботи Одеського окружного адміністративного судудляприсвоєння номеру справи; виділено у самостійне провадження позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "СПМК-17" до Управління Укртрансбезпеки в Одеській області,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приватне підприємство Південьдортех, про визнання протиправними та скасування постанови УправлінняУкртрансбезпеки в Одеській області про застосування адміністративно-господарського штрафу№185122 від 03.02.2020 року, та передати до відділу надання судово-адміністративних послуг та аналітичної роботи Одеського окружного адміністративного судудляприсвоєння номеру справи; виділено у самостійне провадження позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "СПМК-17" до Управління Укртрансбезпеки в Одеській області,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приватне підприємство Південьдортех, провизнання протиправними та скасування постанови УправлінняУкртрансбезпеки в Одеській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №185114 від 03.02.2020 року, та передати до відділу надання судово-адміністративних послуг та аналітичної роботи Одеського окружного адміністративного судудляприсвоєння номеру справи; виділено у самостійне провадження позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "СПМК-17" до Управління Укртрансбезпеки в Одеській області,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приватне підприємство Південьдортех, провизнання протиправними та скасування постанови Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про застосування адміністративно-господарського штраф№185117 від 03.02.2020 року та передати до відділу надання судово-адміністративних послуг та аналітичної роботи Одеського окружного адміністративного судудляприсвоєння номеру справи.

Вобґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постанова №185117 від 03.02.2020 року була прийнята відповідачем на підставі акту проведення перевірки №198528 від 19.12.2019 року, відповідно до якого, була проведена перевірка транспортного засобу MERCEDES-BENZ ACTROS 2641, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом SCHMITZ SKI 24, номерний знак НОМЕР_2 , що належать ТОВ"СПМК-17". Позивач, посилаючись на положення абз. 3, 13-16 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт"та те, що адміністративно-господарські штрафи застосовуються виключно до автомобільних перевізників, зазначив, що Управління Укртрансбезпеки в Одеській області невстановило ту обставину, що перевізником є Приватне підприємство "Південьдортех", а не позивач. Також, позивач вказав, що акт перевірки, на підставі якого винесено оскаржувану постанову, містять відомості про виявлене порушення у вигляді перевищення вагових норм, однак відповідачем не надано жодного документа (чека або талона зважування, квитанції, тощо), на підставі якого було визначено вагу транспортних засобів та навантаження на осі, довідку про здійснення габаритно-вагового контролю та відсутній акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та розрахунок плати за проїзд. Разом з тим, як зазначив позивач, з наявних документів не можливо встановити на яких вагах проводилось зважування та чи були вони в загалі у робочому стані. Крім того, позивач вказав, що проведення зважування у русі, шляхом простого заїзду тягача і причепа на платформу ваг, без дотримання часу, необхідного для врівноваження сипучого вантажу, на переконання позивача, не може дати достовірних результатів навантаження на одну вісь транспортного засобу та причепа, адже це не дозволяє врахувати перерозподіл тиску на осі та зсув центру ваги під час нахилу тягача та причепа при заїзді на платформу ваг, тоді як вантаж, в силу своїх властивостей, легко деформується під дією мінімальних сил.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "СПМК-17"- відмовлено.

На вказане рішення суду Товариство з обмеженою відповідальністю "СПМК-17" подало апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, витрати по сплаті судового збору покласти на Управління Укртрансбезпеки в Одеській області. Апелянт в своїй апеляційній скарзі зазначає, що рішення ухвалено на підставі не повністю досліджених доказів та при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, не здійснено оцінку усіх доводів позивача та відповідно неправильно визначено особу, на яку законом покладається обов`язок зі сплати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, у зв`язку з чим, на думку апелянта, суд прийняв помилкове рішення, яке підлягає скасуванню.

Згідно письмових пояснень до апеляційної скарги, наданих Приватним підприємством "Південьдортех" (вх.№372/21 від 11.01.2021 р.), останнє підтримує вимоги ТОВ "СПМК-17" та відповідно апеляційну скаргу .Приватне підприємство"Південьдортех" зазначає, що суд при винесенні рішення не врахував, що усі транспортні засоби які були передані ПП "Південьдортех" в орендне користування за договорами оренди від 02.12.2019 року укладеними з позивачем, використовувались їх підприємством з метою перевезення власних вантажів, які використовуються та забезпечуються власну господарську діяльність.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України, в судове засідання не з`явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.12.2019 року інспекторами Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки здійснено перевірку вантажного транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом SCHMITZ SKI 24, номерний НОМЕР_3 , під час проведення якої встановлено перевезення вантажу із перевищенням допустимих навантажень; загальна маса транспортного засобу при дозволеному-40т., фактично 53,15т., у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60Закону України "Про автомобільний транспорт", перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенн івантажу без відповідного дозволу, про що складено акт перевірки №198528 від 19.12.2019 року (а.с.23) та акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від19.12.2019 року (а.с.24).

Постановою Управління Укртрансбезпеки в Одеській області від 03.02.2020 року №185117 постановлено стягнути з Товариства зобмеженоювідповідальністю "СПМК-17" штраф у розмірі 34000,00грн. (а.с.22).

Не погоджуючись із вказаним рішенням контролюючого органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскільки ТОВ "СПМК-17" були перевізниками, що підтверджується матеріалами справи, відповідно несе відповідальність за порушення вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає та враховує наступне.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені ЗакономУкраїни "Про автомобільний транспорт" від 5 квітня 2001 року №2344-III, відповідно до вимог ст.6, якого державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року №1567,п.3 якого передбачено, що органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Статтею1 ЗаконуУкраїни "Про автомобільний транспорт" встановлено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до вимог ч.12ст.6 Закону України "Про автомобільний транспорт"державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Згідно з вимогами ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є: для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг; для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Відповідно до вимог ст.33 Закону України "Про автомобільні дороги"рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з вимогами ч.2ст.29 Закону України "Про дорожній рух"з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5Правил дорожнього руху.

Згідно з вимогами п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5Правил дорожнього рухуна 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Згідно з вимогами п.28 Порядку №879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Методику розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту визначено пунктом 30 Порядку №879.

Відповідно до пункту 11 Порядку №879 місце та режим роботи пересувного пункту встановлюється Укртрансбезпекою за погодженням з уповноваженим підрозділом Національної поліції. Забороняється експлуатація пересувних пунктів у темну пору доби, крім випадків, коли такий пункт розташовано на освітлених ділянках автомобільних доріг, у морських, річкових портах, вантажних терміналах, місцях формування вантажопотоків.

Пунктом 12, 13 Порядку №879 передбачено, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Відповідно до вимог п.18 Порядку №879 за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Відповідно абз.16 ч.1ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт"перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, відповідальність за порушення вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів підлягають саме перевізники.

В матеріалах справи міститься копія договору оренди транспортних засобів від 02.12.2019 року №02/20-О/2310, укладеного між ТОВ "СПМК-17" та ПП "Південьдортех", відповідно до вимог п.1.1. якого в порядку та наумовах, визначених цим договором, орендодавець зобов`язується передати орендареві у платне користування транспортні засоби, а саме вантажну машину MERCEDES-BENZ ACTROS 2641, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом SCHMITZ SKI 24, номерний знак НОМЕР_2 (а.с.12-14) та копія акту приймання-передачі транспортних засобів від 02.12.2019 року (а.с.15).

Стосовно доводів апелянта про те, що оскаржену постанову складено відносно неналежного суб`єкта господарювання, колегія суддів зазначає наступне.

Будь-яких доказів реальності виконання вищевказаного договору, окрім договору та акту передачі (докази сплати орендноїплати) судам першої та апеляційної інстанцій надано не було. При цьому, згідно з товарно-транспортною накладною (а.с.25), яку було надано при проведенні перевірки, автомобільним перевізником зазначено саме "СПМК-17".

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що питання щодо нікчемності договору оренди транспортних засобів не є предметом розгляду цієї справи, однак, в силу положень ч.2ст.2 КАС України, суд перевіряє, чи прийнято оскаржувану постанову обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу на те, що ТОВ "СПМК-17" повідомлявся про розгляд справи пропорушення законодавства про автомобільний транспорт, що підтверджується квитанцією ПАТ "УКРПОШТА" від 14.01.2020 року (а.с.61) та інформацією щодо відстежування відправлення, згідно якого запрошення на розгляд справи товариство отримало 16.01.2020 року (а.с.62), однак представник Товариства з обмеженою відповідальністю "СПМК-17" не з`явився, пояснення та/або додаткові докази, зокрема договір про оренду транспортног озасобу, Управлінню Укртрансбезпеки в Одеській області, надано не було.

Отже, за таких обставин, судпершої інстанції дійшов вірного висновку про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "СПМК-17" в даному випадку, є перевізником і, відповідно, несе відповідальність за порушення вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що згідно акту про проведення перевірки до держання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом та постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів неможливо встановити на яких вагах проводилось зважування та чи були вони у робочому стані, спростовуються матеріалами справи, оскільки акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів містить місце проведення габаритно-вагового контролю.

При цьому, водій, під час проведення зважування транспортного засобу, не позбавлений права отримати для ознайомлення відповідні документи про сертифікацію вагового комплексу і про його періодичну повірку та пересвідчитись у їх відповідності нормам чинного законодавства.

Щодо посилання представника позивача на особливості вантажу та те, що існуюча методика зважування нерозповсюджується на транспортні засоби з рідким вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень на вісі транспортного засобу у русі, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 12.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в України, затвердженихнаказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року №363, передбачено, що для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щобнебула порушена стійкість автомобіля інеутруднювалося керування ним. Вантажнеповинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Таким чином, відповідальність за пакування, навантаження, розміщення вантажу несе перевізник, а тому в усіх випадках нерівномірного навантаження на осі відповідальність за таке навантаження має нести перевізник, як учасник дорожнього руху.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що перевозився сипучий вантаж, який є рухомим під час кожної зміни напрямків руху чи швидкості автомобіля, тому його маса не є сталою у різних точках під час руху, оскільки вказані доводи не виключають відповідальності за виявлені порушення.

Крім того, суд апеляційної інстанці ївважає необґрунтованими доводи апелянта щодо неналежного проведення габаритно-вагового контролю, зокрема, за відсутності спеціально визначеної методики, адже відсутність такої методики не позбавляє спеціально уповноважені органи проводити такий контроль.

Таким чином, на підставі наведеного, колегія суддів вважає, що, оскільки за результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу позивача проведеного посадовими особами Управління Укртрансбезпеки встановлено перевищення габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу ,суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що постанова УправлінняУкртрансбезпеки в Одеській області про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПМК-17" адміністративно-господарського штрафу №185117 від 03.02.2020 року, є обґрунтованою та скасуванню не підлягає, тому в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "СПМК-17" слід відмовити.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що судове рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог с. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 310; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, колегія суддів апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргуТовариствазобмеженоювідповідальністю "СПМК-17" залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від05 листопада 2020 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 23.03.2021 року.

Головуючий суддя Шевчук О.А.
Судді Бойко А.В. Федусик А.Г.