Справа № 807/1547/17
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2021-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

17 березня 2021 рокуЛьвівСправа № 807/1547/17 пров. № СК-А/857/25/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Довгої О.І.,

при секретарі судового засідання: Герман О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Торг-Інвест-Строй» - адвоката Яковишин Віталії Віталіївни про ухвалення додаткового рішення у справі №807/1547/17 за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації Волноваської районної державної адміністрації Донецької області, Виконавчого комітету Ворошиловської районної в місті Донецьк ради, Державного реєстратора відділу державної реєстрації Волноваської районної державної адміністрації Донецької області Мацегори Ірини Олександрівни третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Торг-Інвест-Строй» про визнання протиправним рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Відділу державної реєстрації Волноваської районної державної адміністрації Донецької області, Виконавчого комітету Ворошиловської районної в місті Донецьк ради, Державного реєстратора відділу державної реєстрації Волноваської районної державної адміністрації Донецької області Мацегори Ірини Олександрівни третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Торг-Інвест-Строй» про визнання протиправним рішення.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2018 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення Виконавчого комітету Ворошиловської районної в м. Донецьк ради від 09.07.2014 року №133/2 «Про надання адреси: АДРЕСА_1 ». Скасовано рішення державного реєстратора Мацегори Ірини Владиславівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №16526969 від 16.10.2014 року.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торг-Інвест-Строй» задоволено, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2018 року у справі №807/1547/17 скасовано та прийнято нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

21.12.2020 на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Торг-Інвест-Строй» - адвоката Яковишин Віталії Віталіївни надійшла заява про стягнення судового збору у розмірі 5286 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25000 грн.

Учасники справи в судове засідання по розгляду заяви не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про дату судового засідання.

Надіслана на адресу позивача судова повістка повернулась із відміткою поштового відділення про невручення «адресат відсутній за вказаною адресою».

З урахуванням наведеного позивач ОСОБА_1 був повідомлений про дату судового засідання відповідно до вимог статті 130 КАС України, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, не пізніше ніж за десять днів до дати судового засідання, а саме 05.03.2021 року.

Згідно із ч. 3 ст. 252 КАС України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів вважає, що вказане клопотання задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом першим частини третьої вказаної статті передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат.

Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. При цьому, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою цієї статті передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом з тим, частина шоста статті 134 КАС України визначає, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, відповідно до частини сьомої цієї статті, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи слідує, що адвокатом Яковишин В.В. на підтвердження підстав, факту понесення та розміру витрат Товариства з обмеженою відповідальністю «Торг-Інвест-Строй», пов`язаних з розглядом справи, надано суду наступні документи:

1. розрахунок суми судових витрат, які заявник поніс у зв`язку із розглядом справи на загальну суму 23400 грн., з яких: зустріч з клієнтом, усне консультування, узгодження правової позиції, складання алгоритму дій, необхідних для досягнення поставленої мети (2 год.) 1800 грн.; написання та подання до Закарпатського окружного адміністративного суду заяви про ознайомлення з матеріалами справи та заяви про видачу копії судового рішення. Поїздка в м. Ужгород для ознайомлення з матеріалами справи у Закарпатському окружному адміністративному суді (зняття копій, фотокопій), отримання копії оскаржуваного судового рішення (4 год.) - 3600 грн.; опрацювання матеріалів справи, їх систематизація, підбір законодавчої бази та матеріалів судової практики (3 год.) 3600 грн.; збір доказів по справі, отримання інформаційної довідки з реєстру речових прав на нерухоме майно (5 год.) 4500 грн.; пошук та опрацювання судової практики щодо поновлення строків позовної давності (2 год.) 1800 грн.; підготовка та подання апеляційної скарги на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2018 року (9 год.) 8100 год.; участь у судовому засіданні у Восьмому апеляційному адміністративному суді. (1 год.) 900 грн. судовий збір 5286 грн.

2. квитанцію про оплату;

3. акт приймання передачі наданих послуг від 19.10.2020 року.

Фактично сума понесених судових витрат по наданню правничої допомоги становить 24300 грн. та 5286 грн. витрат по оплаті судового збору.

Відповідно до ч. 11 статті 139 КАС України, судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Апеляційний суд враховує, що відповідно до п. 2 ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Суд при вирішенні вказаного питання враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 22.11.2019 у справі №810/1502/18.

Суд також зазначає, що в пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, слід керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Враховуючи те, що справа, по якій адвокатом надано послуги, є справою незначної складності, складання адвокатом в рамках даної адміністративної справи документів не потребує значного часу, такі послуги не є послугами значного обсягу.

На підставі системного аналізу матеріалів справи та долучених представником третьої особи доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне зазначити, що вказані вище витрати на загальну суму 24300 грн. не відповідають критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Крім цього, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи №200/14113/18-а ухвалив постанову від 26.06.2019, в якій сформував правову позицію, згідно з якою, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.

Вказаний висновок Верховного Суду у відповідності до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України та частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд враховує під час вирішення такого питання.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат, суд при розподілі судових витрат має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З матеріалів справи, зокрема копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , слідує, що позивач ОСОБА_1 є пенсіонером та інвалідом ІІ групи загального захварювання.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006р. №3477-IV«Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п.55 з подальшими посиланнями).

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що заявлені до відшкодування представником третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Торг-Інвест-Строй» - адвокат Яковишин В.В. витрати на правничу допомогу у розмірі 24300 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 5286 грн. є необґрунтованими, не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення з позивача, який є пенсіонером та інвалідом 2 групи становить надмірний тягар для останнього, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Заявлений розмір витрат є не співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), із реальним часом витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт).

Керуючись статтями 132, 134, 139, 243, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХ В А Л И В:

У задоволенні заяви представника третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Торг-Інвест-Строй» - адвоката Яковишин В.В. про ухвалення додаткового рішення у справі №807/1547/17 відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий-суддя З. М. Матковська
судді Н. В. Бруновська
О. І. Довга
Повний текст ухвали складено 22.03.2021р.