Справа № 400/745/21
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2021-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/745/21
Головуючий в 1 інстанції: Мельник О.М.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "КВОРУМ-НАФТА" на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2021 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "КВОРУМ-НАФТА" до Державної екологічної інспекції Південного округу про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

05 лютого 2021 року ТОВ "Кворум-Нафта" звернулось до суду з позовом до Державної екологічної інспекції Південного округу з вимогами:

- визнати протиправним (неправомірним) та скасувати рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 04.02.2020 № 1-09-11 складеного Державною екологічною інспекцією Південного округу;

- визнати протиправним (неправомірним) та скасувати рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 04.02.2021 № 2-09-11 складеного Державною екологічною інспекцією Південного округу;

- визнати протиправним (неправомірним) та скасувати рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 04.02.2021 № 3-09-11 складеного Державною екологічною інспекцією Південного округу;

- визнати протиправним (неправомірним) та скасувати рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 04.02.2021 № 4-09-11 складеного Державною екологічною інспекцією Південного округу.

Одночасно з позовом, позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 04.02.2020 №1-09-11, від 04.02.2021 №2-09-11, від 04.02.2021 №3-09-11, від 04.02.2021 №4-09-11, складеного Державною екологічною інспекцією Південного округу.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову вказано, що очевидними є ознаки протиправності рішення, та порушення прав, свобод або інтересів особи, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2021 року в задоволені заяви позивача про забезпечення позову відмовлено.

Суд зазначав, що позивачем не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам товариства з обмеженою відповідальністю "Кворум-Нафта" до прийняття рішення у справі, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, чи необхідності докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача. Наявність ознак протиправності оскаржуваного рішення може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності. Застосування заходів забезпечення позову в цьому випадку фактично вирішує справу по суті предмету позову.

Враховуючи зазначене, виходячи із змісту поданої заяви та доводів наведених позивачем на її обґрунтування, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову та відсутності підстав для її задоволення.

Не погодившись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить увалу суду першої інстанції скасувати та прийняти рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову у повному обсязі. Зокрема, апелянт зазначає, що оскаржувані рішення прийнято на підставі одного акту перевірки, в якому визначено ряд порушень. При цьому акт перевірки та оскаржувані рішення не містять інформації:

на підставі чого паспорт від 05.10.2020 №11П2015054, виданий виробником ООО «ЛУКОЙЛ-ВОЛГОГРАДНЕФТЕПЕРЕРАБОТКА» Російської Федерації, не є паспортом якості при наявності усіх складових визначених п.8 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого постановою Кабміну України від 01.08.2013 №927;

в чому полягає невідповідність позначення автомобільного бензину і дизельного палива на паливо-розподільчому обладнанні, що розміщені у місцях доступних для споживачів при наявності всіх необхідних обов`язкових позначень, що передбачені п.п. 1,2 Додатку до Технічного регламенту №927;

в чому полягає невідповідність позначення автомобільного бензину і дизельного палива у розрахункових документах на автомобільний бензин та дизельне паливо, а саме фіскальних чеках при наявності в них всіх необхідних позначень.

З урахуванням зазначеного, на думку апелянта, очевидними є ознаки протиправності рішення дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, такими рішеннями, дією або бездіяльністю, що обґрунтовує вжиття заходів забезпечення позову. Крім того, оскаржувані рішення передбачають вжиття заходів, зокрема, тимчасової заборони надання продукції на ринку, а тому невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду щодо поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, адже незрозуміло хто, та яким чином відшкодує понесені збитки ТОВ "КВОРУМ-НАФТА" у зв`язку з неможливістю реалізувати нафтопродукти на період розгляду справи в адміністративному суді.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судова колегія виходить з такого.

Забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до їх вирішення, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом.

Відповідно до статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно з Рекомендацією № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

За умовами статті 151 КАС України позов може бути забезпечено, зокрема, зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

Позивач просить забезпечити позов шляхом зупинення дії оскаржуваних рішень про вжиття Державною екологічною інспекцією Південного округу обмежувальних (коригувальних) заходів.

Із змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що позивач посилався на очевидні ознаки протиправності рішення відповідача та порушення прав ТОВ "Кворум-Нафта".

Судова колегія враховує, що відповідно до ч.1ст. 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» у разі, якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону, та формальної невідповідності), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.

Частини 1-2 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» визначають, що обмеження надання продукції на ринку здійснюються шляхом:

1) приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами (згідно з частинами першою і четвертою статті 29 цього Закону);

2) усунення формальної невідповідності (згідно з частиною третьою статті 29 цього Закону);

3) тимчасової заборони надання продукції на ринку.

Обмеження надання продукції на ринку, визначені у пункті 1 частини першої цієї статті, застосовуються органами ринкового нагляду у випадках, передбачених цим Законом, якщо існує можливість приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами. Зазначені обмеження можуть застосовуватися до продукції, що надається на ринку, у тому числі тієї, що зберігається на складах виробників (імпортерів), та/або продукції, що перебуває у споживачів (користувачів).

Матеріали справи свідчать, що оскаржувані рішення прийнято на підставі акту перевірки характеристик продукції від 03.02.2021 №1-09-13, яким встановлено порушення відповідачем п.7,8, Додатку №1 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого постановою Кабміну України від 01.08.2013 №927.

З урахуванням наведених норм та встановлених обставин доводи апелянта не підтверджують очевидну протиправність оскаржуваних рішень.

Наведеним ТОВ "Кворум-Нафта" обґрунтуванням щодо допущених відповідачем порушень слід надати оцінку під час розгляду справи по суті із з`ясуванням її фактичних обставин, на що вірно вказував суд першої інстанції.

Вірними є висновки суду першої інстанції, що застосування заходів забезпечення позову в такому вигляді фактично вирішує справу по суті.

Доводи позивача, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити поновлення його порушених прав не підтверджені належними та достатніми доказами, про що також вірно зазначав суд першої інстанції.

Доводи апелянта ТОВ "Кворум-Нафта" про те, що внаслідок прийняття оскаржуваних рішень зупинено його основний вид господарської діяльності (оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами), що в свою чергу призведе до збитків, які незрозуміло, як будуть відшкодовані, судова колегія вважає такими, що не спростовують висновків суду, оскільки підприємницька діяльність передбачає ведення господарської діяльності на власний ризик, який включає в себе можливі втрати інвестицій, виникнення додаткових витрат та інше.

Відповідно до статті 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

У разі оскарження відповідного акту суб`єкта владних повноважень, особа має право разом з іншими позовними вимогами заявити вимоги про відшкодування спричиненої таким актом шкоди.

За таких умов, доводи апелянта не підтверджують наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Судова колегія зазначає, що рішення чи дії суб`єктів владних повноважень безумовно здійснюють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно, проте відповідно до статті 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 05.03.2020 по справі №640/11811/19.

Слід звернути увагу, що застосування заходів забезпечення позову з підстав не передбачених законом спричинить втручання у компетенцію Державної екологічної інспекції Південного округу та зупинення дії її рішень, тобто збереже стан триваючого (на думку відповідача) порушення вимог законодавства у сфері реалізації нехарчової продукції, які ним виявлено.

За таких обставин, враховуючи приписи наведених положень актів національного законодавства, міжнародного права, колегія суддів дійшла висновку, що, у даному випадку, підстави для забезпечення даного позову шляхом зупинення дії оскаржуваних рішень не виникли, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви товариства з обмеженою відповідальністю "КВОРУМ-НАФТА".

Оцінюючи в сукупності наведене та приймаючи до уваги характер спірних правовідносин, судова колегія вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній ухвалі, у зв`язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України в іншій частині ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись ст.ст.308,311,315,316,321,322,325,328 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "КВОРУМ-НАФТА" залишити без задоволення.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя-доповідач: Н.В.Вербицька

Судді: О.В.Джабурія

К.В. Кравченко