Справа № 200/9550/20-а
Суддя: Абдукадирова К.Е.
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2021 р. Справа№200/9550/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Абдукадирової К.Е. розглянувши в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (87517, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Нахімова, 86, ) про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

13 жовтня 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду подана позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 07.11.2015 року ОСОБА_1 проходила службу в органах Національної поліції України. 20.06.2018 року, підчас виконання посадових обов`язків позивачем було отримано травму та Постановою медичної (військово - лікарняної) комісії щодо ступеню придатності до військової служби позивача визнано непридатною до служби в поліції. Внаслідок зазначених подій наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 14.02.2020 року № 59 о/с позивача було звільнено зі служби за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу) за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції з 17.02.2020 року.

Згідно довідки обласної медико - соціальної експертної комісії (далі - МСЕК) № 1 м. Краматорськ про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серія 12 ААА № 032475 від 26.05.2020 року позивачу станом на 17.02.2020 року (на день звільнення) встановлено первинно, одноразово по сукупності 30% (тридцять відсотків) втрати працездатності відповідно у тому числі: 10% (десять) травма, так, пов`язана з виконанням службових обов`язків (щодо травми, отриманої 20.06.2018 року).

Керуючись п. 1 Розділу ІІ Порядку № 4 (в редакції від 14.05.2019) позивач зазначає, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії. Тобто з цього часу в ОСОБА_1 виникло право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності без визначення групи інвалідності за отриманою 20.06.2018 року травмою за пунктом 5 частини першої статті 97 Закону №580 та підпунктом 2 пункту 4 розділу І Порядку № 4.

Реалізуючи право на отримання одноразової грошової допомоги, 10 липня 2020 року позивач звернулася до Головного управління Національної поліції України в Донецькій з проханням виплатити таку допомогу у зв`язку з тим, що 26.05.2020 року йому встановлено первинно, одноразово по сукупності 30% (тридцять відсотків) втрати професійної працездатності на 17.02.2020 року: 10% (десять відсотків) за травму, отриману 20.06.2018 року.

Письмовим повідомленням від 26.08.2020 року № 5241/05/26-2020 року відповідач повідомив, що керівництвом ГУНП в області затверджено висновок про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності без визначення групи інвалідності посилаючись на те, що під час огляду МСЕК мені було визначено ступень втрати професійної працездатності без визначення інвалідності вже після звільнення з органів поліції.

З даними діями суб`єкта владних повноважень позивач не згоден повністю, вважає що відповідачем порушено право на отримання одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності без визначення групи інвалідності по травмі, отриманій 20.06.2018 року та просить суд:

визнати протиправними дії та скасувати висновок Головного управління Національної поліції в Донецькій області () про відмову в призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням втрати працездатності без визначення групи інвалідності за травмою, отриманою 20.06.2018 року, про який повідомлено листом від 26.08.2020 року № 5241/05/26-2020.

зобов`язати Головне управління Національної поліції в Донецькій області (, місцезнаходження: 87517, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Нахімова, б.86) повторно розглянути заяву від 10.07.2020 року про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням втрати працездатності без визначення групи інвалідності за травмою, отриманою 20.06.2018 року, підготувати висновок про її призначення, видати наказ про виплату такої допомоги та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням втрати працездатності без визначення групи інвалідності за травмою, отриманою 20.06.2018 року відповідно до вимог Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 у розмірі визначеному пунктом 5 розділу 1 статті 99 Закону "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року №580- VШ.

Ухвалою суду від 19.10.2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити певні дії. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

10.11.2020 року відповідач через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, згідно змісту якого наголосив, що ступень втрати професійної працездатності без визначення інвалідності позивачу встановлена після звільнення, що не відповідає положенням, визначеним ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію". На підставі вказаного відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

10.11.2020 року позивачем надано відповідь на відзив, згідно змісту якої позивач наголошує на необхідності задоволення позовних вимог.

28.11.2020 року позивачем надано додаткові пояснення по справі на підтримання позиці, викладеної в позовній заяві.

01.12.2020 року відповідачем були надані заперечення по справі, які містять аргументи, аналогічні викладеним у відзиві на позов.

Ухвалою суду від 21.12.2020 року розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити певні дії ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження (в письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 22.02.2021 року закрито підготовче провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити певні дії. Ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведене, суд розглядає позовну заяву в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

07.11.2015 року позивач прийнята на службу в Національну поліцію України, що підтверджується записом в її трудовій книжці серії НОМЕР_2 (а.с. 51-53). Відповідно посвідчення № НОМЕР_3 позивач є учасником бойових дій (а.с. 46).

20.06.2018 року з позивачем - капітаном поліції, старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції Селидівського відділення поліції Покровського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області стався нещасний випадок, що підтверджується актом форми Н-1 від 10.09.2018 року про нещасний випадок (а.с. 21-24) та актом форми Н-5 від 10.09.2018 року розслідування нещасного випадку, що стався 20.06.2018 року (а.с. 25-29).

Згідно довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області" від 31.01.2020 року № 33/25/06-29 позивач з 13.01.2020 року по 31.01.2020 року проходила медичну (військово-лікарську) комісію, за наслідками чого складено свідоцтво про хворобу № 44/СНП від 31.01.2020 року (а.с. 20, 49-50).

Наказом ГУНП в Донецькій області № 59 о/с від 14.02.2020 року майора поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції (а.с. 30).

Відповідно до довідки Обласної медико-соціальної експертної комісії № 1 м. Краматорськ про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках Серії 12ААА № 032475 від 26.05.2020 року позивачу станом на 17.02.2020 року встановлено первинно, одноразово по сукупності 30% втрати працездатності: 20% травма, отримана під час виконання службових обов`язків у період участі в АТО, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій і Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, із захисту незалежності, суверенітету і територіальної цілісності України; 10% травма, пов`язана з виконанням службових обов`язків.

10.07.2020 року позивач звернулася до ГУНП в Донецькій області з заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності.

У відповіді відповідача на вказану заяву позивача від 23.07.2020 року зазначено, що після перевірки актів, підписання заяв та повернення матеріалів до управління кадрового забезпечення ГУНП в Донецькій області матеріали для вирішення питання щодо призначення одноразової грошової допомоги буде направлено до управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Донецькій області (а.с. 31-32).

Як вбачається зі складеного відповідачем висновку, який затверджено 14.08.2020 року, позивачу в призначенні грошової допомоги відмовлено у зв`язку з тим, що ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" не передбачено підстави для виплати одноразової грошової допомоги у разі отримання травми, наслідком якої є часткова втрата працездатності без визначення поліцейському інвалідності після його звільнення з поліції (а.с. 89).

Листом ГУНП в Донецькій області від 26.08.2020 року повідомлено позивачу, що виходячи з наданих документів, під час огляду МСЕК останній було визначено ступінь втрати професійної працездатності без визначення інвалідності вже після її звільнення з органів поліції. Оскільки законні підстави для виплати позивачу ОГД відповідно до ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" відсутні, керівництвом ГУНП в Донецькій області затверджено висновок про відмову їй у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності (а.с. 33-35).

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом № 580-VІІІ (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) і Порядком № 4 (з відповідними змінами).

Пунктом 6 частини 1 статті 97 Закону № 580-VІІІ встановлено, що одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.

Пунктом 6 частини 1 статті 99 Закону № 580-VІІІ встановлено, що розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату: отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) унаслідок причин, зазначених у пункті 6, - залежно від ступеня втрати працездатності у відповідних відсотках від 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Визначення інвалідності та ступеня втрати працездатності без визначення інвалідності поліцейським здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров`я відповідно до закону та інших нормативно-правових актів (частина 1 статті 100 Закону № 580-VІІІ).

Відповідно частини 6 статті 100 Закону № 580-VІІІ особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, визначеної цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в них такого права.

Статтею 101 Закону № 580-VІІІ встановлені підстави, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, а саме: якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком: а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням; б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом); г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

Порядок № 4 визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - ОГД) у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейських центрального органу управління поліції, територіальних органів поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - органи поліції), поліцейських в т.ч. слухачів та курсантів вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - навчальних закладів), поліцейських, відряджених до інших органів державної влади, установ, організацій (далі - інших органів).

Днем виникнення права на отримання ОГД є у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата видачі довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках (пп. 3 п. 1 розділу 2 Порядку № 4).

Аналізуючи вказані вище норми права, суд дійшов висновку, що пунктом 6 частини 1 статті 97 Закону № 580-VІІІ встановлено право поліцейського на отримання одноразової грошової допомоги в разі визначення втрати працездатності поліцейського у разі отримання ним поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань, зокрема, поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності. Право на отримання такої допомоги виникає з дати видачі довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках.

При цьому законодавець в даному випадку (пункт 6 частини 1 статті 97 Закону № 580-VІІІ) не пов`язує виникнення права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги зі звільненням поліцейського з поліції.

Тобто, на підставі пункту 6 частини 1 статті 97 Закону № 580-VІІІ поліцейський має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги як під час проходження служби в поліції, так і після звільнення його з поліції. При цьому він може реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в нього такого права.

Жодна норма Закону № 580-VІІІ заборони щодо отримання одноразової грошової допомоги в разі часткової втрати працездатності поліцейського без визначення йому інвалідності після звільнення зі служби поліції не містить.

Крім того, вказаний Закон № 580-VІІІ містить вичерпний перелік випадків, коли виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, і отримання одноразової грошової допомоги в разі часткової втрати працездатності поліцейського без визначення йому інвалідності після звільнення зі служби поліції до таких випадків не відноситься.

Враховуючи викладене та той факт, що єдиною підставою для відмови позивачу в призначенні та виплаті ОГД стало звернення за призначенням та виплатою такої допомоги після звільнення зі служби в поліції, суд приходить до висновку про те, що позивач, якому визначена часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності внаслідок за травмою, пов`язана з виконанням службових обов`язків, має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 97 Закону № 580-VІІІ.

Разом з тим, алгоритм призначення і виплати ОГД закріплений в розділі ІV вказаного вище Порядку № 4 і полягає і наступних діях.

У місячний строк з дня реєстрації документів, зазначених у пунктах 4, 5 розділу ІІІ, фінансові підрозділи готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою (додаток 2).

У разі надсилання запитів до інших органів (підрозділів) поліції, підприємств, установ, організацій, заявника, строк підготовки висновку про призначення ОГД, може бути продовжено, до отримання відповідної інформації, для його належного оформлення, але не більш як на два місяці з дня відправлення запиту.

Висновок про призначення ОГД складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівниками фінансового та кадрового підрозділів органу поліції, навчального закладу, в якому поліцейський проходить (проходив) службу (п. 1 Порядку №4).

Оскільки наявність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги підтверджено наявними у нього та поданими відповідачу разом з відповідною заявою доказами, суд вважає, що висновок Головного управління Національної поліції в Донецькій області про відмову в призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням втрати працездатності без визначення групи інвалідності за травмою, отриманою 20.06.2018 року підлягає скасуванню.

Крім того, суд вважає помилковими посилання відповідача на рішення Конституційного Суду України (справа 3-326/2019 (7846/190 від 22.04.2020), оскільки предметом розгляду в цій справі була відповідність статті 21, частинам першій, другій статті 24, частині першій статті 46, частині першій статті 64 Конституції України положення пункту 3 частини першої статті 97 Закону України "Про Національну поліцію", а в даній справі позивач просить виплатити допомогу за пунктом 6 частини першої статті 97 Закону України "Про Національну поліцію". Таким чином, суд констатує, що зазначене рішення Конституційного Суду України не стосується спірних правовідносин.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Донецькій області повторно розглянути заяву від 10.07.2020 року про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням втрати працездатності без визначення групи інвалідності за травмою, отриманою 20.06.2018 року, підготувати висновок про її призначення, видати наказ про виплату такої допомоги та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням втрати працездатності без визначення групи інвалідності за травмою, отриманою 20.06.2018 року, відповідно до вимог Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) та втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 року № 4 у розмірі визначеному пунктом 6 розділу 1 статті 99 Закону України "Про Національну поліцію", колегія суддів зазначає наступне.

Як випливає зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Щодо здійснення дискреційних повноважень адміністративними органами, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 відповідно до умов статті 15. під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке надає певний адміністративному органу ступінь свободи під час прийняття рішення, таким чином даючи йому змогу вибрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке буде найбільш прийнятним.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Отже, під дискреційним повноваженням суд розуміє таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про неможливість втручання в дискреційні повноваження відповідача, а отже, не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання відповідача підготувати висновок про призначення допомоги, видати наказ про виплату такої допомоги та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням втрати працездатності без визначення групи інвалідності за травмою, отриманою 20.06.2018 року, відповідно до вимог Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) та втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 року № 4 у розмірі визначеному пунктом 6 розділу 1 статті 99 Закону України "Про Національну поліцію".

З огляду на зазначене, суд, керуючись положеннями частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою повного захисту прав позивача приходить до висновку, що належним способом такого захисту є зобов`язання Головного управління Національної поліції в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.07.2020 року про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням втрати працездатності без визначення групи інвалідності за травмою, отриманою 20.06.2018 року, відповідно до вимог Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) та втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 року № 4, з урахуванням висновків суду.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача.

Отже підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судові витрати стягненню (відшкодуванню) не підлягають.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (87517, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Нахімова, 86, ) про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати висновок Головного управління Національної поліції в Донецькій області, який затверджено 14.08.2020 року, про відмову в призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням втрати працездатності без визначення групи інвалідності за травмою, отриманою 20.06.2018 року.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.07.2020 року про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням втрати працездатності без визначення групи інвалідності за травмою, отриманою 20.06.2018 року, відповідно до вимог Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) та втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 року № 4, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 22 березня 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.Е. Абдукадирова