Справа № 200/576/21-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року справа №200/576/21-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Казначеєва Е.Г., Міронової Г.М., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 21 січня 2021 року у справі № 200/576/21-а (головуючий І інстанції Льговська Ю.М., повний текст складений у м. Слов`янську Донецької області) за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до виконавчого комітету Дружківської міської ради про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Дружківської міської ради про скасування рішення від 01.07.200 року № 581.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21.01.2021 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі згідно п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України (а.с. 27-28).

Позивач не погодився з ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій посилався на порушення судом норм процесуального права та просив скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування доводів посилався на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 2 жовтня 2020 року у справі № 340/458/19, вважає, що зазначений позов поданий без порушення правил юрисдикції (а.с. 31-38).

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження у справі, дійшов висновку, що позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Суд апеляційної інстанції вивчив матеріали справи за доводами апеляційної скарги та встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір (п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послу (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

Згідно ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на дату прийняття відповідачем спірного рішення) від 24 червня 2004 року № 1875-IV (далі Закон № 1875) до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить: 1) затвердження та реалізація місцевих програм у сфері житлово-комунального господарства, участь у розробленні та реалізації відповідних державних і регіональних програм; 2) встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; 3) затвердження норм споживання та якості житлово-комунальних послуг, контроль за їх дотриманням; 4) визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства; 5) управління об`єктами у сфері житлово-комунальних послуг, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації; 6) забезпечення населення житлово-комунальними послугами необхідних рівня та якості; 7) встановлення зручного для населення режиму роботи виробників та виконавців; 8) інформування населення відповідно до законодавства про реалізацію місцевих програм у сфері житлово-комунального господарства, а також щодо відповідності якості житлово-комунальних послуг нормативам, нормам, стандартам та правилам; 9) укладання договорів з підприємствами різних форм власності на вироблення та/або виконання житлово-комунальних послуг; 10) здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо захисту прав споживачів у сфері житлово-комунальних послуг; 11) проведення моніторингу виконання місцевих програм розвитку житлово-комунального господарства; 12) вирішення інших питань у сфері житлово-комунальних послуг відповідно до законів.

Згідно ст. 13 Закону України від 02.06.2005 року № 2633-IV «Про теплопостачання» (далі - Закон № 2633, в редакції станом на дату прийняття відповідачем спірного рішення) до основних повноважень органів місцевого самоврядування у сфері теплопостачання належать: регулювання діяльності суб`єктів відносин у сфері теплопостачання в межах, віднесених до відання відповідних рад; затвердження місцевих програм розвитку у сфері теплопостачання, участь у розробці та впровадженні державних і регіональних програм у цій сфері; затвердження з урахуванням вимог законодавства у сфері теплопостачання проектів містобудівних програм, генеральних планів забудови населених пунктів, схем теплопостачання та іншої містобудівної документації; здійснення контролю за забезпеченням споживачів тепловою енергією відповідно до нормативних вимог; погодження на розміщення в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці нових або реконструкцію діючих об`єктів теплопостачання та сприяння розвитку систем теплопостачання на відповідній території; встановлення для відповідної територіальної громади в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на теплову енергію, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності, крім тарифів на теплову енергію, що виробляється на установках комбінованого виробництва теплової і електричної енергії.

Згідно ч. 2 ст. 8 закону № 1875 Стандарти, нормативи, норми, порядки (481-2005-п) і правила (630-2005-п) у сфері житлово-комунальних послуг розробляють і затверджують Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади у сфері стандартизації, центральний орган виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування в межах їхніх повноважень та згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (далі - Правила № 630), відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

На виконання вищевказаного пункту Правил № 630, наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 4 від 22.11.2005 року затверджено Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання (далі - Порядок № 4 в редакції чинній на дату прийняття спірного рішення відповідачем).

Згідно п. 1.2 Порядку № 4 для реалізації права споживачів на відмову від отримання

послуг ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП (далі - Комісія), призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії (склад комісії наведено в додатку 1).

За змістом пункту 2.2 Порядку № 4 Комісія розглядає надані документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та у відповідності до неї. Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації. Рішення Комісії оформляється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові.

Згідно пп. 1 п. «а» ст. 30 Закону України від 21.05.1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон №280/97-ВР, в редакції чинній на дату прийняття спірного рішення відповідачем) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: власні (самоврядні) повноваження: управління об`єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню.

Спірним рішенням виконкому ОСОБА_1 надано дозвіл на відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Згідно ч. 2 ст. 3 Закону № 1875 суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг.

Отже, орган місцевого самоврядування (виконавчий орган відповідної ради в особі постійно діючої Комісії), приймаючи рішення щодо відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання (далі - ЦО і ГВП), діє як суб`єкт владних повноважень та реалізує у такому випадку надані йому законами повноваження у сферах житлово-комунальних послуг і теплопостачання, тобто здійснює публічно-владні управлінські функції.

При цьому, рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП жодним чином не зачіпає питань володіння, користування або розпорядження житлом, не змінює обсягу права власності, не припиняє його і не впливає на правовідносини, пов`язані з реалізацією особами такого права.

Порушення своїх прав позивач обґрунтовує тим, що він є виконавцем послуг з теплопостачання й відключення від мереж ЦО і ГВП громадянина згідно з спірним рішенням вплине на обсяг нарахувань оплати за такі послуги.

Отже, спір у цій справі виник у сфері публічно - правових відносин, а його предмет стосується законності рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого на виконання ним власних публічно - владних управлінських функцій за наслідками розгляду відповідного звернення громадянина стосовно відключення квартири від мереж ЦО і ГВП.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин судом апеляційної інстанції враховано висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 2 жовтня 2020 року у справі № 340/458/19.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Отже, через невірне застосування норм процесуального закону, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії відкриття провадження у адміністративній справі.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 250, 287, 311, 320, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» - задовольнити.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 21 січня 2021 р. у справі № 200/576/21-а за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до Виконавчого комітету Дружківської міської ради про скасування рішення скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Повний текст постанови складений 22 березня 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.В. Геращенко

Е.Г. Казначеєв

Г.М. Міронова