Справа № 526/12/20
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2021-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 р. Справа № 526/12/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Катунова В.В.

суддів: Чалого І.С. , Бершова Г.Є.

за участю секретаря судового засідання Ігнатьєвої К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 17.02.2021, суддя Дем`янченко С.М., 38100, Полтавська область, м. Зіньків, вул. Соборності, 2, повний текст складено 18.02.21 по справі № 526/12/20

за позовом ОСОБА_1

до Начальника СРПП № 4 Гадяцького відділу поліції ГУНП України в Полтавській області підполковник поліції Явтушенка Олександра Миколайовича

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернулась до Зіньківського районного суду Полтавської області з позовом до начальника СРПП № 4 Гадяцького відділу поліції ГУНП України в Полтавській області підполковника поліції Явтушенка Олександра Миколайовича, в якому, з урахуванням уточнень, просила суд:

- визнати протиправними та скасувати повністю постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі начальника сектору реагування патрульної поліції №4 Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області підполковником поліції Явтушенко О.М. серії БАА № 681268 та серії БАА № 681269 від 21.12.2019 року, згідно яких ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та ч.1 ст. 122 КУпАП.

Позов обґрунтовано безпідставністю накладення на позивача адміністративного стягнення з огляду на відсутність порушення, оскільки позивач ОСОБА_1 не рухалася 21.12.2019 року о 9 год. 55 хв. за кермом транспортного засобу TOYOTA-COROLA реєстраційний номер НОМЕР_1 та не здійснювала стоянку зупинку вказаного транспортного засобу на перехресті з круговим рухом в м. Гадяч по вул. площі Миру. Позивач лише знаходилася за кермом вказаного транспортного засобу, який не рухався, а стояв у зв`язку з поломкою коробки передач. Позивач вважає, що постанови складені в порушення вимог чинного законодавства.

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області 17.02.2021 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов.

В апеляційній скарзі позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції безпідставно було взято до уваги показання зацікавлених осіб, колег по роботі відповідача, начальника СРПП № 4 Гадяцького відділу поліції ГУНП України в Полтавській області підполковника поліції ОСОБА_2 , - працівників поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які не були покладені в основу оскаржуваних рішень. Також судом першої інстанції безпідставно було взято до уваги диск з відеозаписом, який долучено відповідачем до матеріалів справи, оскільки у постановах про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не зазначено про те, що під час фіксації даної події застосовувалась фото чи відеофіксація. Окрім того, на вказаному диску відсутні докази керування транспортним засобом під час його зупинки саме водієм ОСОБА_1 , як і будь-яким іншим водієм. З відеозапису неможливо встановити ні марки автомобіля, ні номерних знаків, ні часу проведення відеофіксації, хто був за кермом транспортного засобу, також відеозаписи зафіксовано на прилади з функціями фото-відео-фіксації, які не є у розпорядженні та володінні Гадяцького відділу поліції, а належать на правах приватної власності гр. ОСОБА_4 і Комунальному підприємству «Сервіс» Гадяцької районної ради. Крім того, позивач зазначила, що відповідач не повідомив позивача про причину свого звернення до неї, не представився хто він, не роз`яснив позивачу права передбачені ст.55,56,59,63 Конституції Україні, ст.268 КУпАП, в тому числі право на адвокатську допомогу, а одразу почав вимагати посвідчення водія та документи про реєстрацію транспортного засобу. При цьому, розгляд справи на місці виявлення адміністративних правопорушень ОСОБА_2 навіть не розпочинав, а розгляд справи провів без участі особи, яка притягується адміністративної відповідальності. Жодних доказів про те, що ОСОБА_1 було повідомлено місце та час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 не було долучено до матеріалів адміністративної справи, як не було надано і суду. Обидві постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності складено 21.12.2019 року в один і той же час, о 20 год.40 хв., що також підтверджує той факт, що адміністративні справи по даних фактах ОСОБА_2 не розглядалися, а постанови складено з порушенням вимог ст.283 КУпАП.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 21 грудня 2019 року о 10 год.40 хв. начальником сектору реагування патрульної поліції № 4 Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області підполковником поліції Явтушенком Олександром Миколайовичем винесено постанову серії ББА №681268 відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої 21.12.2019 року о 9 год. 55 хв. у м. Гадяч по вул. площі Миру водій ОСОБА_1 керувала належним їй автомобілем TOYOTA-COROLA реєстраційний номер НОМЕР_1 не маючи при собі і не показала для перевірки посвідчення водія, чим порушила пункт правил 2.1 "а", чим скоїла адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Також 21 грудня 2019 року о 10 год. 40 хв. начальником сектору реагування патрульної поліції № 4 Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області підполковником поліції Явтушенком Олександром Миколайовичем винесено постанову серії ББА №681269 відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої 21.12.2019 року о 09 год. 55 хв. у м. Гадяч по вул. площі Миру водій ОСОБА_1 керувала належним їй автомобілем TOYOTA-COROLA реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснила стоянку зупинку на перехресті з круговим рухом, чим порушила пункт правил 15.9, чим скоїла адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Позивач, не погоджуючись із постановами у справі про адміністративне правопорушення, звернулась до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що в діях позивача є ознаки правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126 та ч. 1 ст. 122 КУпАП і її було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до вимог діючого законодавства.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання та регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 2.1. Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, реєстраційний документ на транспортний засіб (підпункт б)).

Підпунктом а) п. 2.4. Правил передбачено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно з п.п в) п. 2.9. Правил водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу.

Згідно п.15.9 (Ґ) ПДР- зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга;

Предметом судового дослідження у спірних правовідносинах є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Разом з тим, пункт 1 статті 247 КУпАП вказує на те, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката (ст. 278 КУпАП).

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

За змістом частин першої-третьої ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Означене кореспондує нормам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395 (надалі - Інструкція), яка визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Так, відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Як вбачається із дослідженого судом апеляційної інстанції в судовому засіданні відеозапису, - на ньому зафіксовано лише розмову між позивачем та відповідачем, проте вчинення правопорушення, а саме зупинення водія ОСОБА_1 під час керування нею транспортного засобу належним їй автомобілем TOYOTA-COROLA реєстраційний номер НОМЕР_1 21.12.2019 року о 9 год. 55 хв. у м. Гадяч по вул. площі Миру без посвідчення водія та здійснення стоянки зупинки на перехресті з круговим рухом, а також фіксування процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача - колегією судді не встановлено.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що факт скоєння правопорушення позивачем посвідчується лише тільки змістом оскаржуваних постанов про адміністративне правопорушення серії серії БАА № 681268 та серії БАА № 681269 від 21.12.2019 року. Втім, інших доказів в обґрунтування прийнятих постанов відповідачем судам першої та апеляційної інстанції не надано.

Колегія суддів зазначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Отже, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, наданий відповідачем на підтвердження вчиненого позивачем адміністративного правопорушення диск з відеофіксацією обставин події, що може свідчити про порушення позивачем Правил дорожнього руху України, визнається колегією суддів як неналежний доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, від 13.02.2020 у справі №524/9716/16-а, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Верховний Суд також звернув увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача.

При цьому, згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегією суддів встановлено, що оскаржувані постанови серії БАА № 681268 та серії БАА № 681269 від 21.12.2019 року, згідно яких ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та ч.1 ст. 122 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не відповідає вимогам частини 3 статті 283 КУпАП адже не містить інформації про фіксацію правопорушення технічними засобами, що нівелює доказове значення наданого відповідачем відеозапису.

Таким чином, висновок суду першої інстанції, що досліджений судом відеозапис підтверджує вчинення позивачем вказаного в оскаржуваних постановах адміністративних правопорушень є необґрунтованим.

Відтак, матеріали справи не містять, а відповідачем не надано жодних доказів порушення позивачем вимог ПДР України, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувані постанови серії БАА № 681268 та серії БАА № 681269 від 21.12.2019 року є неправомірними та підлягають скасуванню.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що відповідачем не доведено наявності у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає закриттю.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 17.02.2021 по справі № 526/12/20 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_5 - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі начальника сектору реагування патрульної поліції №4 Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області підполковником поліції Явтушенко О.М. серії БАА № 681268 та серії БАА № 681269 від 21.12.2019 року, згідно яких ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та ч.1 ст. 122 КУпАП та закрити справи про адміністративне правопорушення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.В. Катунов
Судді І.С. Чалий Г.Є. Бершов