Справа № 520/871/21
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 р. № 520/871/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тітова О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа - Управління Державної казначейської служби України в Київському районі м.Харкова Харківській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа - Управління Державної казначейської служби України в Київському районі м.Харкова Харківській області, в якому просить суд:

- визнати дії Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області (місцезнаходження: 61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під., ) протиправними щодо відмови у поверненні помилково сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомості в розмірі 5 669 грн. 50 копійок;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у Харківській області подання про повернення ОСОБА_1 РНКОПП НОМЕР_1 , збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі - продажу нерухомого майна за договором купівлі-продажу квартири від 13.11.2020 року у розмірі 5669 грн. 50 копійок, сплаченого згідно з квитанцією №ПН 1204 від 13.11.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1% від вартості об`єкту купівлі-продажу, проте, враховуючи, що він придбав житло вперше, вважає, що є звільненим від вказаного збору, а тому, звернувся до суду з даним позовом з метою повернення помилково сплачених грошових коштів.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2021 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розгляд справи було призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

10.02.2021 на адресу суду представником Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області було надано відзив на позов та доповнення до нього, в якому зазначив, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.02.2021 залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова Харківської області.

Третя особа письмові пояснення по справі до суду не надала.

Згідно з п.10 ч.1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 13.11.2019 укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Коссе Л.М. та зареєстровано в реєстрі за №1694 від 13.11.2019, згідно якого позивач придбала квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

При укладенні договору позивач сплатила збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1% від вартості об`єкта купівлі-продажу, що становить 5669 грн. 50 коп. та підтверджується квитанцією №ПН1204 від 13.11.2019.

Відповідно до цього договору, позивач придбала житло вперше, що підтверджується Відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно, Відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Відомостями з Державного реєстру іпотек.

16.10.2020 позивачем було направлено до відповідача заяву про повернення надмірно сплачених коштів.

Листом №8660-13695/С-05/8-2000/20 від 26.10.2020 відповідач повідомив, що органи Пенсійного фонду не наділені повноваженнями щодо визначення прав власності громадян на нерухоме майно та звільнення від сплати збору осіб, що набувають право власності на майно вперше, у зв`язку з чим позивачу було відмовлено у поверненні сплачених коштів та рекомендовано, для встановлення правових підстав, звернутися до суду.

Позивач не погодився з діями відповідача, звернувся до суду з даним позов.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 9 ст. 1 Закону №400/97-ВР платниками збору на обов`язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 2 цього ж Закону передбачено, що об`єктом оподаткування є, для платників збору, визначених п. 9 ст. 1 цього Закону, - вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом №400/97-ВР врегульовано Порядком сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 листопада 1998 року №1740 (далі-Порядок).

Згідно з абзацом першим п. 15-1 Порядку збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Відповідно до п. 15-3 Порядку нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Аналіз наведених норм свідчить, що нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється лише за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, однак, громадяни, які придбавають житло вперше, не є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналогічні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді, зокрема у постановах Верховного Суду від 30 січня 2018 року (справа №819/1498/17) та 31 січня 2018 року (справа №819/1667/17).

Водночас, у постанові від 03 липня 2018 року (справа №819/33/17) Верховний Суд дійшов правового висновку, що за відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб`єкта владних повноважень зобов`язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов`язана сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень встановити придбання квартир конкретною особою вперше не може ставитись в провину особі, оскільки не визначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення чи обмеження прав громадян, які наділені такими правами.

Як свідчать матеріали справи, у цій справі будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання ним житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за ним будь-якого іншого нерухомого майна та свідчили б про відсутність у нього права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано, а судом не встановлено.

У свою чергу, процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, визначена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787 (далі - Порядок №787).

Пунктом 5 Порядку №787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили. Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Відповідно до пп. 2 пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року №215, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Таким чином, оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то саме на відповідача покладено обов`язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Матеріалами справи підтверджено, що з операції купівлі-продажу нерухомого майна позивачем було сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% від вартості придбаного житла, що складає 5669,50 грн., отримувач: УК Київського району м.Харків, що підтверджується квитанцією №ПН1204 від 13.11.2019.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у поверненні помилково сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомості в розмірі 5 669 грн. 50 копійок є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи положення ст. 245 КАС України, суд дійшов висновку про те, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у Харківській області подання про повернення ОСОБА_1 РНКОПП НОМЕР_1 , збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі - продажу нерухомого майна за договором купівлі-продажу квартири від 13.11.2020 у розмірі 5669 грн. 50 копійок, сплаченого згідно з квитанцією №ПН 1204 від 13.11.2019.

Таким чином, позов про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється з урахуванням норм ст. 139 КАС України.

Судом встановлено, що позивач поніс витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн., які підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Разом з тим, представником позивача не надано доказів фактичного понесення позивачем витрат на професійну (правничу допомогу), що унеможливлює здійснення їх розподілу.

Керуючись ст.ст. 257, 258, 262, 246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ), третя особа - Управління Державної казначейської служби України в Київському районі м. Харкова Харківській області (вул.Алчевських, 44, корп. А, м.Харків, 61024), про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати дії Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області (місцезнаходження: 61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під., ) протиправними щодо відмови у поверненні помилково сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомості в розмірі 5 669 грн. 50 копійок.

Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у Харківській області подання про повернення ОСОБА_1 РНКОПП НОМЕР_1 , збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі - продажу нерухомого майна за договором купівлі-продажу квартири від 13.11.2020 року у розмірі 5669 грн. 50 копійок, сплаченого згідно з квитанцією №ПН 1204 від 13.11.2019.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Тітов