Справа № 280/2282/21
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2021-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

23 березня 2021 рокуСправа № 280/2282/21 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративним суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (вул. Свободи, буд. 60, м. Бердянськ, Запорізька область, 71118), треті особи Головне управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107), Бердянське управління Головного управління ДФС у Запорізькій області (пр. Праці, буд. 20, м. Бердянськ, Запорізька області, 71100), Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (вул. Набережна Перемоги, буд. 30, м. Дніпро, 49094), про скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

22.03.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі відповідач), треті особи Головне управління ДПС у Запорізькій області, Бердянське управління Головного управління ДФС у Запорізькій області, Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», в якій позивач просить суд: скасувати постанову про арешт коштів боржника від 04.03.2021 ВП №64725484, винесену головним державним виконавцем Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Міненком Сергієм Володимировичем та зобов`язати головного державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Міненка Сергія Володимировича скасувати накладення арешту на грошові кошти позивача, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , IBAN НОМЕР_2 , відкритого в Акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк» ().

Також просить визнати причини пропуску строку на подання позову поважними та поновити строк на подання цього позову, вирішити питання про розподіл судових витрат.

Крім того, позивачем подана заява про забезпечення позову, в якій позивач просить суд забезпечити позов шляхом:

заборони головному державному виконавцю Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Міненку Сергію Володимировичу та/або будь-яким іншим державним та/або приватним виконавцям, здійснювати перерахування на користь Головного управління ДПС у Запорізькій області та/або Бердянського управління Головного управління ДФС у Запорізькій області та/або Державного бюджету України, інших юридичних осіб, стягнутих з позивача грошових коштів у зведеному виконавчому провадженні №64725484 при примусовому виконанні: виконавчого листа №808/1241/17, виданого 14.08.2017 Запорізьким окружним адміністративним судом про стягнення з позивача на користь Бердянського управління ДФС у Запорізькій області в розмірі 149760,63 грн.; вимоги про сплату боргу №Ф-906-25, виданої 17.04.2019 Бердянським управлінням ГУ ДФС у Запорізькій області про стягнення боргу з позивача на користь держави в особі Бердянського управління ГУ ДФС у Запорізькій області в розмірі 65540,79 грн.; виконавчого листа №280/6462/20, виданого 10.02.2021 Запорізьким окружним адміністративним судом про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь бюджету коштів за податковим боргом в розмірі 509486,65 грн.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначив, що 04.03.2021 державним виконавцем винесено постанову по виконавчому провадженню №64725484, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім рахунків, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонене законом та належить боржнику позивачу, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 795677,89 грн. На підставі цієї постанови АТ КБ «Приватбанк» було накладено арешт на рахунок позивача, який ним використовується для отримання пенсійних виплат. Про накладення арешту позивач дізнався 05.03.2021 у відділенні Приватбанку, проте на підставі якого документу накладений арешт позивачу було невідомо. Зазначає, що державний виконавець перед накладенням арешту не здійснив перевірку майнового стану позивача, в результаті чого було безпідставно накладено арешт на грошові кошти позивача, що надходять на його рахунок як пенсійні виплати.

Вважає, що зазначений рахунок має спеціальний режим, а тому кошти з нього не підлягають стягненню. Зазначає, що існує реальна загроза ефективного захисту та поновлення прав позивача, адже до моменту розгляду справи в суді, арештовані кошти можуть бути перераховані стягувача, а їх повернення буде істотно ускладненим або навіть неможливим. Звертає увагу на те, що він є пенсіонером за віком, а пенсійні надходження використовуються ним для забезпечення життєдіяльності та сплати комунальних послуг, інші джерела надходження відсутні.

За правилами частини 1 ст. 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, суддя розглянув заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши та дослідивши додані до позову та заяви докази, суддя дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову та відповідно відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За приписами частини 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч.2 ст. 151 КАС України).

Отже, статтею 151 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних обставин, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Суддя зазначає, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Тобто інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (постанова Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову №9 від 22.12.2006).

Суддею встановлено, що предметом позову є правомірність оскаржуваної постанови державного виконавця про арешт коштів боржника.

На стадії вирішення питання щодо відкриття провадження у справі суддею не встановлена очевидна протиправність оскаржуваної постанови. Посилання позивача на те, що рахунок позивача є рахунком зі спеціальним режимом використання є необґрунтованим (не наведено жодного посилання на норму права, яка визначає такий режим для поточного рахунку, на який зараховуються пенсійні виплати).

Разом з тим, суддя зазначає, що матеріали позовної заяви та заяви про забезпечення позову не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що пенсійні виплати є єдиним доходом позивача, а за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивача зареєстровано фізичною особою-підприємцем.

В свою чергу питання правомірності оскаржуваної постанови має бути досліджена під час судового розгляду даної справи.

З урахуванням викладеного, суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову, оскільки відсутні підстави вважати, що невижиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 150-156 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (вул. Свободи, буд. 60, м. Бердянськ, Запорізька область, 71118), треті особи Головне управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107), Бердянське управління Головного управління ДФС у Запорізькій області (пр. Праці, буд. 20, м. Бердянськ, Запорізька області, 71100), Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (вул. Набережна Перемоги, буд. 30, м. Дніпро, 49094), про скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені ст. ст. 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.В. Кисіль