Справа № 400/3576/20
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2021-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/3576/20
Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кравець О.О.
судді Зуєвої Л.Є.
судді Коваля М.П.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2020 року по справі №400/3576/20, прийнятого суддею Марич Є.В., за правилами спрощеного позовного провадження, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

I. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ І РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ:

31 серпня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Міністерства освіти і науки України, в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненаправлення звернення позивача від 05.08.2020 за належністю до Президента України в строк, встановлений ч.3 ст.7 Закону України Про звернення громадян;

зобов`язати відповідача направити до Президента України звернення позивача від 05.08.2020 року.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2020 року в задоволенні позову було відмовлено.

II. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ , УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ АПЕЛЯНТА ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ АПЕЛЯЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, у якій вважає вказане рішення прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не застосував ст. 8 Закону України «Про звернення громадян», яку треба було застосувати і відповідно до якої, не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті.

Також на думку апелянта, не відповідає обставинам справи і висновок суду про те, що питання видачі дубліката диплома вирішене по суті, що навчальний заклад може видати мені дублікат диплома спеціаліста. Цей висновок суду не ґрунтується на чинному законодавстві, бо жодним нормативно-правовим актом не встановлено, що тим, хто втратив диплом, видається дублікат диплома спеціаліста. Крім того, дублікати диплома спеціаліста може бути виданий за його заявою. Але у позивача немає правових підстав для подання до навчального закладу заяви про видачу дубліката диплома спеціаліста, оскільки жодним нормативно-правовим актом не передбачена видача дубліката диплома спеціаліста тому, хто втратив диплом.

04 січня 2021 року відповідач надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

III. ПРОЦЕДУРА АПЕЛЯЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2021 року призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав:

IV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Судом першої інстанції було встановлено, що 05.08.2020 р. позивач звернувся до Президента України та просив Президента України сприяти правовому врегулюванню та подати до Верховної Ради України проект Закону про встановлення порядку видачі дублікатів дипломів, що видавалися в Українській РСР (а/с 4).

12.08.2020 року Офіс Президента України скерував вищезазначене звернення до Міністерства освіти і науки України за належністю (а/с 5).

18.08.2020 р. відповідачем на зазначене звернення позивача надано роз`яснення, в якому позивача повідомлено, що листом 30.10.2019 р. №1/11-9517 позивачу було надано розгорнуту відповідь з питань, що стосуються видачі документу про вищу юридичну освіту, здобуту у 1981 році та надано копію зазначеного листа (а/с 5).

Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

V. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ ТА ОЦІНКА СУДУ :

Згідно вимог ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.1 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» систему центральних органів виконавчої влади складають міністерства України (далі - міністерства) та інші центральні органи виконавчої влади. Система центральних органів виконавчої влади є складовою системи органів виконавчої влади, вищим органом якої є Кабінет Міністрів України.

Згідно ст.7 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» основним завданням міністерства як органу, що забезпечує формування та реалізує державну політику в одній чи декількох сферах, є,зокрема :1) забезпечення нормативно-правового регулювання;

Відповідно до ст.1 Закону України Про звернення громадян громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно ст. 3 Закону України Про звернення громадян під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно до ч.3 ст.17 Закону України «Про звернення громадян» якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Згідно ч.8 Закону України «Про звернення громадян» не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними.

Рішення про припинення розгляду такого звернення приймає керівник органу, про що повідомляється особі, яка подала звернення.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Відповідно до ст. 15 Закону, органи державної влади, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідно до ст.16 Закону, скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Відповідно до вимог ст.20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

(1) Оцінка аргументів учасників справи і висновку суду першої інстанції

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.1-2 ст.308 КАС України, в редакції Закону на момент вчинення процесуальної дії).

Апеляційний суд зазначає, що згідно матеріалів справи, усі звернення ОСОБА_4 з питань, що стосуються видачі дубліката документа про вищу освіту та додатка до нього розглянуті відповідачем неодноразово, тому Міністерство освіти, керуючись статтею 8 Закону України «Про звернення громадян», прийняло рішення про припинення розгляду звернень позивача щодо питань пов`язаних з можливістю, підставами, процедурою, законністю отримання диплома (дубліката диплома) про вищу освіту (бакалавра, або спеціаліста, або магістра), здобуту позивачем у 1981 році.

Вказані обставини позивачем не заперечуються , зазначені у позовній заяві та апеляційній скарзі.

Так, у відповідь на звернення позивача відповідач повторно повідомив останнього, що листом 30.10.2019 р. №1/11-9517 позивачу вже було надано розгорнуту відповідь з порушених питань.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що правильне встановлення виду звернення є суттєвим для подальших дій суб`єкта, до якого було направлено звернення, оскільки Законом встановлені особливості розгляду щодо кожного звернення.

Так, в розумінні положень ст. 3 Закону України «Про звернення громадян», оскільки звернення позивача містить поради (рекомендації) щодо врегулювання суспільних відносин та вдосконалення правової основи освітньої сфери діяльності держави -воно має кваліфікуватись, як пропозиція , наслідками якої в порядку ст.14 вказаного Закону є її розгляд та повідомлення заявника про результати розгляду.

Таким чином , відповідь на вказане звернення позивача до Президента України за дорученням Офісу Президента України, була правомірно надана Міністерством освіти і науки України, до повноважень якого, як органу , що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері вищої освіти, в порядку ст.7 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» входить, зокрема, забезпечення нормативно-правового регулювання .

Стосовно вимог позивача щодо зобов`язання відповідача направити до Президента України звернення позивача від 05.08.2020 року, апеляційний суд зауважує, що вказане звернення вже було направлено до Офісу Президента України позивачем та, відповідно до ч.3 ст.7 Закону України «Про звернення громадян», було скеровано останнім до Міністерства освіти і науки України за належністю (а/с 5). Разом з тим, чинним законодавством не передбачено можливості повторного перенаправлення звернення попередньому органу.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і апеляційним судом відхиляються за необґрунтованістю.

(2) Висновки апеляційного суду:

Судом 1-ої інстанції повно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки, викладених у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, правильно застосовані та додержані норми матеріального та процесуального права, справу розглянуто повноважним складом суду, суд не приймав рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі, судове рішення прийнятне та підписано суддею, який зазначений у судовому рішенні.

Апеляційний суд доходить до висновку, щодо відсутності підстав для задоволення позову, та апеляційної скарги, зміни чи скасування рішення суду 1-ої інстанції , тому слід відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду 1-ої інстанції без змін та також вважає, що відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат.

Керуючись ст.8,19,55 Конституції України, ст. 6 та ст. 1 Першого протоколу Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, ст. 3, 6, 7, 242, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2020 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, встановлених ст.328 КАС України.

Повне рішення складене та підписане 19.03.2021 року

Головуючий суддя Кравець О.О.
Судді Коваль М.П. Зуєва Л.Є.