Справа № 520/9770/2020
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 р. Справа № 520/9770/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 (суддя Сагайдак В.В.; м. Харків) по справі № 520/9770/2020

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради, в якому просив суд:

- визнати дію Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради щодо відмови ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) довідки внутрішньо переміщеної особи - протиправною;

- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради видати довідку внутрішньо переміщеної особи, відповідно до Постанови КМУ № 509 від 01.10.2014 року ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року адміністративний позов ОСОБА_3 - задоволено.

Визнано дію Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради щодо відмови ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) довідки внутрішньо переміщеної особи протиправною.

Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради видати довідку внутрішньо переміщеної особи, відповідно до Постанови КМУ № 509 від 01.10.2014 року ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради (просп. Тракторобудівників, буд. 144,м. Харків, 61121, ) судові витрати зі сплати судового збору на користь ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його прийняття з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 та прийняти нове рішення, яким відмовити ОСОБА_5 в задоволенні позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що позивачем не було надано жодного документу, який би підтвердив факт його проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, на день виникнення обставин, зазначених в ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб". Натомість, подані позивачем документи свідчать про надання недостовірних даних щодо дати переміщення з непідконтрольної території в заяві для отримання довідки внутрішньо переміщеної особи та для отримання щомісячної адресної допомоги.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Враховуючи подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження, справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, за наявними в справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 26.10.2016 р. звернувся з заявою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та зазначив дату переміщення до м. Харкова « 20.10.2015р.». При цьому повідомив, що 20.10.2015 року він, разом зі своєю родиною переїхав з м. Макіївка, Донецької області до м. Харкова.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видано відповідачем довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи 26.10.2016 року № за місцем його фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Після отримання довідки 28.11.2016 року позивач звернувся до Управління за призначенням щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг. При визначенні права на цю допомогу в ході перевірки достовірності наданих ОСОБА_7 відомостей було виявлено, з листопада 2013 року він перебував на обліку в Управлінні, як отримувач соціальної допомоги. Також було виявлено, що двоє його дітей - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - народились в м. Харкові. Відповідно, під час подання заяви для отримання довідки ВПО ОСОБА_10 на думку відповідача, подав завідомо недостовірні відомості щодо дати переміщення його та його родини до м. Харкова.

Відповідачем, на підставі п.5 ст. 12 Закону, в зв`язку з виявленням факту подання завідомо недостовірних відомостей щодо дати переїзду родини ОСОБА_1 на проживання до м. Харкова, дію довідок ВПО, які були видані заявнику та членам його родини - № від 26.10.2016 року, № від 26.10.2016 року, № від 27.10.2016 року, № від 27.10.2016з року, № від 27.10.2016 року та № від 27.10.2016 року - скасовано наказом від 28.02.2017 №23.

ОСОБА_1 10.01.2020 р. звернувся до Управління з заявою про видачу нової довідки внутрішньо переміщеної особи для себе.

Згідно відповіді УПСЗН адміністрації Московського району від 11.01.2020 року № 06-225 позивачу відмовлено у видачі довідки ВПО через те, що у державних органів наявні відомості про подання завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки. А саме, що з листопада 2013 року позивач перебував на обліку Відповідача як отримувач соціальної допомоги. Також відповідач вказує на те, що двоє дітей позивача - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народились в Харкові.

Не погоджуючись з рішенням Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради від 11.01.2020 року № 06-225, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем прийнято рішення про відмову позивачу у видачі довідки без дотримання визначених частиною другою статті 2 КАС України критеріїв правомірного рішення, зокрема, обґрунтованості, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (пункт 2); безсторонності (неупередженості) (пункт 3) тощо, відповідно таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Законом України від 20.10.2014 № 1706-VII "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" (далі - Закон № 1706-VII) закріплені гарантії для внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до статті 1 Закону 1706-VII внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону № 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення (частина друга статті 4 Закону № 1706-VII).

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону № 1706-VII, для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Форма заяви затверджується центральним органом виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сферах зайнятості населення та трудової міграції, трудових відносин, соціального захисту, соціального обслуговування населення, волонтерської діяльності, з питань сім`ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, а також захисту прав депортованих за національною ознакою осіб, які повернулися в Україну.

Згідно з частиною четвертою статті 4 Закону № 1706-VII, заява подається внутрішньо переміщеною особою, у тому числі неповнолітніми дітьми, особисто, а малолітніми дітьми, недієздатними особами або особами, дієздатність яких обмежено, - через законного представника (далі - заявник).

Заява підписується заявником або особою, зазначеною в абзацах другому - четвертому цієї частини, яка дає згоду на обробку, використання, зберігання його персональних даних та персональних даних особи, від імені якої подається заява.

Разом із заявою заявник подає документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, або свідоцтво про народження дитини (частина сьома статті 4 Закону № 1706-VII).

Частиною дев`ятою статті 4 Закону № 1706-VII визначено, що порядок збирання та оброблення даних, оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та форма її зразка затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 10 ст. 4 Закону №1706-VII заявнику може бути відмовлено у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, якщо:

1) відсутні обставини, що спричинили внутрішнє переміщення, визначені у статті 1 цього Закону;

2) у державних органів наявні відомості про подання завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки;

3) заявник втратив документи, що посвідчують його особу, до їх відновлення;

4) у заявника немає відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, та відсутні докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, визначені частиною сьомою цієї статті;

5) докази, надані заявником для підтвердження факту проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв`язку з обставинами, визначеними у статті 1 цього Закону, не доводять факту проживання заявника на території зазначеної адміністративно-територіальної одиниці.

Особа має право звернутися із заявою повторно, якщо у неї з`явилися підстави, визначені у статті 1 цього Закону, або усунуті підстави для відмови у видачі довідки, передбачені цією статтею, чи оскаржити рішення про відмову у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи до суду.

Частинами першою та другою статті 4-1 Закону № 1706-VII визначено, що Єдина інформаційна база даних про внутрішньо переміщених осіб створюється з метою обліку таких осіб.

Порядок створення, ведення та доступу до відомостей Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб визначається Кабінетом Міністрів України.

Центральний орган виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сферах зайнятості населення та трудової міграції, трудових відносин, соціального захисту, соціального обслуговування населення, волонтерської діяльності, з питань сім`ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, а також захисту прав депортованих за національною ознакою осіб, які повернулися в Україну, є відповідальним за забезпечення формування та ведення Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509 (далі - Порядок № 509).

Пунктом 2 Порядку № 509 визначено, що для отримання довідки повнолітня або неповнолітня внутрішньо переміщена особа звертається особисто, а малолітня дитина, недієздатна особа або особа, дієздатність якої обмежена, - через законного представника із заявою про взяття на облік, форму якої затверджує Мінсоцполітики, до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи).

Відповідно до п.4 Порядку № 509 під час подання заяви про взяття на облік заявник пред`являє документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, або свідоцтво про народження дитини.

У разі відсутності в документі, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документі, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв`язку з обставинами, зазначеними у статті 1 Закону, заявник надає докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, на день виникнення обставин, що спричинили внутрішнє переміщення (військовий квиток з відомостями щодо проходження військової служби; трудова книжка із записами про трудову діяльність; документ, що підтверджує право власності на рухоме або нерухоме майно; свідоцтво про базову загальну середню освіту; атестат про повну загальну середню освіту; документ про професійно-технічну освіту; документ про вищу освіту (науковий ступінь); довідка з місця навчання; рішення районної, районної у мм. Києві чи Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської чи районної у місті ради про влаштування дитини до дитячого закладу, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, встановлення опіки чи піклування; медичні документи; фотографії; відеозаписи тощо).

Пунктом 8 Порядку № 509 визначено, що заявнику може бути відмовлено у видачі довідки у разі, коли, зокрема, у державних органів наявні відомості про подання завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки (підпункт 2).

Рішення про відмову у видачі довідки з обов`язковим зазначенням підстав для відмови, підписане керівником уповноваженого органу, видається заявнику в день подання заяви про взяття на облік, а у випадку, передбаченому абзацом другим пункту.

Отже, чинним законодавством визначені обставини, за яких особа може бути прийнята на облік як внутрішньо переміщена особа, а також порядок звернення таких осіб про взяття на облік та прийняття рішень про задоволення відповідних заяв чи про залишення вказаних вимог без задоволення.

Судом встановлено, що згідно з відміткою паспорта ОСОБА_4 , з 29 серпня 2012 року позивач зареєстрований 29.08.2012 року за адресою « АДРЕСА_3 .».

Також в матеріалах справи міститься довідка про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому прімішенні/будинку осіб від 20.06.2014 року в якій зазначено, що за адресою АДРЕСА_4 . до складу сім`ї / зареєстрованих / входять: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 жінка, ОСОБА_8 - донька, ОСОБА_13 син, ОСОБА_9 син.

Відповідно до військового квітка ОСОБА_4 , з 04.10.2012 року позивач прийнятий на облік Советським РВК, м. Макіївка, Донецька область.

Таким чином, в матеріалах справи достатньо докази, що підтверджують проживання ОСОБА_4 на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, на день виникнення обставин, що спричинили внутрішнє переміщення.

Обґрунтовуючи недостовірність поданих позивачем відомостей відповідач посилається на те, що інформація щодо дати переміщення до м. Харкова, яку надав позивач у заяві від 10.01.2020 року 2014 рік, є завідомо не правдивою, а тому для видачи йому довідки немає підстав. До такого висновку відповідач дійшов з того, що з листопада 2013 року позивач перебував на обліку в Управлінні, як отримувач соціальної допомоги. Також було виявлено, що двоє його дітей - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - народились в м. Харкові.

Судом першої інстанції обґрунтовано не прийнято такі доводи відповідача, оскільки докази народження дітей в м. Харкові та те, що з листопада 2013 року позивач перебував на обліку в Управлінні, як отримувач соціальної допомоги, не підтверджують недостовірність поданих позивачем відомостей а саме інформацію щодо дати переміщення до м. Харкова в 2014 року з м. Макіївка.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідач не довів суду обґрунтованість відмови позивачу у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, у зв`язку з чим суд колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем прийнято рішення про відмову позивачу у видачі довідки без дотримання визначених частиною другою статті 2 КАС України критеріїв правомірного рішення, відповідно таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги ОСОБА_4 - задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 по справі № 520/9770/2020 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) Т.С. Перцова Л.В. Любчич