Справа № 855/145/19
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 855/145/19
УХВАЛА

22 березня 2021 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я. М., Шурка О. І.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві, заяву Державної судової адміністрації України про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язати вчинити певні дії - залишено без задоволення.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у дохід Державного бюджету України судовий збір за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

На виконання цього рішення 27.02.2020 року Шостим апеляційним адміністративним судом видано виконавчий лист.

02.11.2020 року до суду надійшла заява Державної судової адміністрації України про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, яка обґрунтовується тим, що виконавчий документ було видано вже після закінчення строку на пред`явлення його до виконання, що позбавило Державну судову адміністрацію України можливості подати його до виконання вчасно.

Враховуючи, що безпосередня участь сторін у судовому засіданні, в даному випадку, не є обов`язковою, оскільки матеріали справи містять достатньо письмових доказів для з`ясування фактичних обставин, та з огляду на заходи щодо запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, колегія суддів у відповідності до ст. 311 КАС України визнала можливим проводити розгляд спірного питання за відсутності сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи заяви, колегія суддів зазначає наступне.

Заявник зазначає, що існували об`єктивні обставини які перешкоджали вчасно звернутися до виконавчої служби.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Стаття 124 Конституції України. Правосуддя в Україні здійснюється виключно судами.

Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

За приписами ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 вказаного Закону передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем.

Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Частиною 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо, зокрема, пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За приписами ч. 1 ст. 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно з ч. 4 ст. 12 Закону № 1404-VIII строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону № 1404-VIII передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Отже, єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин його пропуску. При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, встановлених законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 376 КАС України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Конституційний Суд України зазначив, що бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Як зазначалося, рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2019 року стягнуто з ОСОБА_1 у дохід Державного бюджету України судовий збір за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями про стягнення судового збору, про накладення штрафу (як засобу процесуального примусу) стягувачем є Державна судова адміністрація України.

Так, 27.02.2019 Шостим апеляційним адміністративним судом видано виконавчий лист на виконання зазначеного рішення, який отримано ДСА України 02.03.2020 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи зворотнім повідомленням.

Як наголошує заявник, подати вказаний виконавчий лист своєчасно не було можливості, оскільки, цей строк сплив 05.09.2019 року, при цьому, видано його було лише 27.02.2020 року, тобто вже після закінчення граничного строку, що заявник вважає поважною причиною.

Наведені обставини не є спірними і вказують на відсутність ознак протиправної бездіяльності з боку Державної судової адміністрації України.

Разом з тим, на час подання заяви про поновлення строку на подання виконавчого листа до виконання сплило більше восьми місяців з часу його видачі судом, при цьому, заявником не надано доказів, які б підтверджували сукупність послідовних дій, спрямованих на вжиття заходів з пред`явлення виконавчого документа № 855/145/19 до примусового виконання як і не зазначено будь-яких причин, які зумовили таку бездіяльність протягом восьми місяців.

Доведення обґрунтованості і поважності пропуску строку звернення із виконавчим листом покладається на особу, яка пропустила цей строк.

З підстав вищенаведеного, враховуючи, що Державною судовою адміністрацією України не наведено ґрунтовних підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, колегія суддів вважає, що у задоволенні заяви Державної судової адміністрації України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання необхідно відмовити.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 307, 321, 325, 328, 329, 331, 370, 376 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви Державної судової адміністрації України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень КАС України, апеляційна скарга подається учасниками справи до Верховного суду через Шостий апеляційний адміністративний суд.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. І. Шурко