Справа № 500/2317/20
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2021-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа № 500/2317/20

23 березня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого Осташа А. В., розглянувши заяву про роз`яснення судового рішення та додані до неї матеріали по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення №9611 7080 7496 від 12.05.2020 року про відмову у перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду 22.03.2021 звернулося Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою, в якій просить суд: роз`яснити рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 в справі №500/2317/20, а саме, чи здійснювати виплату перерахованої пенсії на виконання рішення суду з 13.12.2019 відповідно до Закону України "Про прокуратуру" не враховуючи те, що:

- з 13.12.2019 по 30.04.2020 пенсія виплачувалась в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", як працюючому на посаді, передбаченої згідно Законом України "Про прокуратуру";

- з 18 травня 2020 року ОСОБА_1 прийнята на посаду головного спеціаліста режимно-таємної частини прокуратури Тернопільської області та відповідно пенсія повинна виплачуватись у розмірі, визначеним Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ч. 3 ст. 254 КАС України, суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 у справі №500/2317/20, ухвалено:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №96 від 12.05.2020 в частині відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії в розмірі 80% від місячного заробітку визначеного в довідці прокуратури Тернопільської області про складові заробітної плати/грошового забезпечення №18-99-20 від 30.04.2020 та довідці про складові заробітної плати (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), без обмеження її максимального розміру.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 13.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 80% від суми місячного заробітку визначеного в довідці прокуратури Тернопільської області про складові заробітної плати/грошового забезпечення №18-99-20 від 30.04.2020 та довідці про складові заробітної плати (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), без обмеження її максимального розміру, з урахуванням раніше проведених виплат.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Вищезазначене рішення суду набрало законної сили 29.12.2020.

Крім того, враховуючи зміст рішення, суд вказує, що позивачем дотримано строки, передбачені ч.2 ст.254 КАС України, для подання заяви про роз`яснення рішення.

За заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановляння ухвали ( ч.1 ст. 254 КАС України).

Отже, необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена нечіткістю судового акту за змістом, тобто коли певний судовий акт є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких ухвалений такий акт, так і для тих осіб, котрі будуть здійснювати виконання цього судового акту.

Таким чином, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення та постановляння додаткового рішення цим же судом.

Отже, заява про роз`яснення судового рішення підлягає задоволенню в разі встановлення судом факту того, що рішення є незрозумілим.

Можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення передбачена з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

За таких обставин, роз`яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення її важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Суд зазначає, що з тексту поданої заяви вбачається, що незрозумілість рішення Тернопільського окружного адміністративного суду по справі №500/2317/20 від 07.10.2020 року позивач пов`язував з наступним.

З 05.06.2012 ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Оскільки позивач продовжувала працювати на посаді прокурора, пенсія виплачувалась в розмірі, визначеному Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З 01.05.2020 ОСОБА_1 , на підставі поданих документів, проведено перерахунок пенсії у зв`язку зі звільненням та поновлено виплату пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

18.05.2020 ОСОБА_1 прийнята на посаду головного спеціаліста режимно-таємної частини прокуратури Тернопільської області (яка є посадою державної служби), відповідно пенсія повинна виплачуватися у розмірі, визначеному Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до ч. 15 ст. 86 Закону № 1697-УП.

Посилаючись на наведене, позивач вважав, що є необхідність роз`яснення судового рішення по справі, а саме, чи здійснювати виплату перерахованої пенсії на виконання рішення суду з 13.12.2019 відповідно до Закону України "Про прокуратуру" не враховуючи те, що: з 13.12.2019 по 30.04.2020 пенсія виплачувалась в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", як працюючому на посаді, передбаченої згідно Законом України "Про прокуратуру" та те, що з 18 травня 2020 року ОСОБА_1 прийнята на посаду головного спеціаліста режимно-таємної частини прокуратури Тернопільської області та відповідно пенсія повинна виплачуватись у розмірі, визначеним Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Щодо працевлаштування на державну службу після звільнення з прокурорської посади, суд зазначає наступне.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області та зобов`язано відповідача здійснити з 13.12.2019 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії в розмірі 80% від суми місячного заробітку визначеного в довідці прокуратури Тернопільської області про складові заробітної плати/ грошового забезпечення № 18-99-20 від 30.04.2020 та довідці про складові заробітної плати (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), без обмеження її максимального розміру, з урахуванням проведених виплат.

Заявник вказує, що 18.05.2020 ОСОБА_1 прийнята на посаду головного спеціаліста режимно-таємної частини прокуратури Тернопільської області (яка є посадою державної служби), відповідно пенсія повинна виплачуватися у розмірі, визначеному Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до ч. 15 ст. 86 Закону № 1697-УП.

Водночас, відповідач помилково прийшов до висновку, що оскільки позивач працює за посадою, яка дає право на призначення пенсії «Про державну службу», то відповідно її пенсія повинна виплачуватись у розмірі, визначеному Законом України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» згідно з ч.15 ст.86 Закону № 1697-VII, виходячи з наступного.

Так, в діючий редакції частини 15 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» дійсно є посилання на Закон «Про державну службу», проте необхідно врахувати, що зазначений закон втратив чинність на підставі Закону № 889-УІІІ (889-19) від 10.12.2015, крім статті 37, що застосовується для осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 889-УІІІ (889-19) від 10.12.2015, ВВР, 2016, № 43). Відповідно до цієї статті державні службовці мали право на пенсію за вислугою років на пільгових умовах, у зв`язку з чим і встановлювались обмеження щодо виплати пенсії та її максимального розміру.

Отже, після 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом № 889- УІІІ) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 889-УІІІ.

Зокрема, це державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Також зберігається право призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже, суд приходить до висновку, що оскільки за відсутності відповідного стажу роботи на посаді державного службовця до наведених категорій службовців позивач не належить, у зв`язку із чим у неї не виникає права на призначення пенсії за вислугою років державного службовця.

Більше того, на неї не можуть розповсюджуватися будь-які обмеження, оскільки на момент правовідносин, зокрема працевлаштування за посадою державного службовця, статтею 90 Закону України № 889-УІП визначено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, відповідно до діючої редакції Закону України № 889-УІІІ у період роботи на посаді, яку позивач обіймає у неї відсутнє право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах Законом «Про державну службу» за відсутності стажу роботи. Відповідно пункту 5 ст.36 Закону України «Про державну службу» особа набуває статусу державного службовця з дня складання Присяги, яку позивач склала у травні 2020 року.

Відповідно до оприлюдненої на офіційному веб сайті Пенсійного фонду України інформації, пенсія за вислугу років призначається при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію. У разі влаштування на роботу за посадою, яка дає право на пенсію за вислугу років, виплата пенсії припиняється на весь період роботи на цій посаді. Посада, яку позивач зараз обіймає передбачає право виходу на пенсію на загальних підставах, тобто підстави для будь-яких обмежень у виплаті мені пенсії згідно Закону України «Про прокуратуру» відсутні.

Більше того, після її звільнення з прокурорської посади, робота за посадою, яку вона обіймає пенсії як працюючому пенсіонеру на іншій посаді, дозволяє отримувати пенсію призначену відповідно до Закону України «Про прокуратуру» в повному обсязі у розмірі 80% від місячного заробітку, визначеного в довідці прокуратури Тернопільської області про складові заробітної плати/грошового забезпечення № 18-99-20 від 30.04.2020 та довідці про складові заробітної плати (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), без обмеження її максимального розміру, відповідно до рішення суду від 07 жовтня 2020 року.

Щодо питання чи здійснювати виплату перерахованої пенсії на виконання рішення суду з 13.12.2019, суд наголошує, що у відповідності до рішення суду, яке набрало законної сили, зазначені виплати повинні безумовно здійснюватися з 13.12.2019 року і не тільки по дату набрання рішення законної сили, а довічно. Пенсія - це щомісячна пенсійна виплата, яка призначена довічно.

20 січня 2021 року Велика Палата Верховного Суду залишила без змін рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.09.2020 у зразковій справі № 560/2120/20 про перерахунок пенсій прокурорів відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)2019. Верховний Суд дійшов наступного правового висновку: з 13.12.2019 року особи, яким пенсії призначені відповідно до Закону № 1789-ХІІ або Закону № 1697-VII мають право на перерахунок пенсії; такі пенсії перераховуються з 13.12.2019 року.

Оскільки, позивач скористалась своїм правом виходу на пенсію за вислугу років та відповідно має право на отримання пенсії, щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про прокуратуру», а також має право на перерахунок пенсії з 13.12.2019 року.

Окремо слід звернути увагу щодо того, чому суд прийшов до переконання про виплату пенсії без обмеження її максимального розміру.

Враховуючи те, що позивач вже є пенсіонером з 2012 року і пенсія їй була призначена на підставі статті 50-1 Закону України Про прокуратуру, тому до розміру пенсії останньої не можуть застосовуватись обмеження максимального розміру пенсії, визначені абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 року №1697-VII.

Аналогічна правова позиція сформована також Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду та викладена у Постанові Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі №360/1428/17 (адміністративне провадження №К/9901/17860/18), за результатами перегляду в касаційному порядку справи за позовом пенсіонера, який отримує пенсію за вислугу років, а саме - дія положень Закону України від 24 грудня 2015 року №911-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення максимального граничного розміру пенсії (обмеження) застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 1 січня 2016 року (згідно із п. 2 Прикінцевих положень цього Закону).

Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що позивач має право на перерахунок раніше призначеної їй пенсії за вислугою років без обмеження її максимальним розміром.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що поставлені питання охоплюються сферою застосування ст. 254 КАС України, у зв`язку з чим, заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.243, 248, 254, 256, 295 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області - задовольнити.

2. Роз`яснити рішення Тернопільського окружного адміністративного суду по справі №500/2317/20 від 07.10.2020 таким чином, що при його виконанні слід здійснювати виплату перерахованої пенсії з 13.12.2019 відповідно до Закону України "Про прокуратуру" не враховуючи те, що:

- з 13.12.2019 по 30.04.2020 пенсія виплачувалась в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", як працюючому на посаді, передбаченої згідно Законом України "Про прокуратуру";

- з 18 травня 2020 року ОСОБА_1 прийнята на посаду головного спеціаліста режимно-таємної частини прокуратури Тернопільської області та відповідно пенсія повинна виплачуватись у розмірі, визначеним Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текс ухвали складений та підписаний 23.03.2021.

Головуючий суддя Осташ А.В.