Справа № 120/800/21-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2021-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 березня 2021 р. Справа № 120/800/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Слободонюка М.В., розглянувши в письмовому провадженні в м. Вінниці заяву (клопотання) відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту капітального будівництва Вінницької міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Градо Строй" про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року до суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту капітального будівництва Вінницької міської ради про визнання протиправною бездіяльності відповідача по організації роботи, пов`язаної із завершенням будівництва житлового будинку № 1 (корпуси №№ 1, 2, 3, 4 , 5) по АДРЕСА_1 та зобов`язання відповідача організувати роботу пов`язану із завершенням будівництва вказаного житлового будинку (у зв`язку з неспроможністю забудовника продовжувати будівництво) без додаткового залучення коштів фізичних осіб, які вже виконали фінансові зобов`язання перед ТОВ "Градо Строй" та отримали квартири по акту прийому-передачі.

Ухвалою суду від 17.02.2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Крім того, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

16.03.2021 року до суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Надалі, 19.03.2021 року на адресу суду від відповідача надійшла письмова заява, в якій останній просить суд здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Така заява обґрунтовується тим, що ця справа з точки зору відповідача є складною, крім того у справі підлягають доказуванню обставини, які потребують детального розгляду в судовому засіданні, зважаючи на предмет спору (множинність позовних вимог), характер спірних правовідносин, а також категорії даної справи в цілому, яка відповідно до ст. 257 КАС України не відноситься до категорії малозначних справ. Більше того, на переконання відповідача, розгляд справи у спрощеному провадженні порушує право сторони на оскарження судового рішення, у зв`язку з цим відповідач наголошує на доцільності розгляду цієї справи в порядку загального позовного провадження.

Вирішуючи подану відповідачем заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Частиною четвертою статті 12 КАС України встановлено, що виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом (ч. 5 ст. 12 КАС України).

Частиною шостою статті 12 КАС України визначено перелік категорій справ незначної складності для цілей Кодексу адміністративного судочинства України.

Водночас, суд зауважує, що такий перелік не є вичерпним і в силу вимог пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України справами незначної складності є також справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Перелік цих справ відповідає справам, визначеним у пунктах 1-4 частини 4 статті 12 КАС України.

В силу вимог ч. 1 ст. 260 КАС України про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Отже, змістовний аналіз наведених вище норм процесуального закону вказує на те, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка адміністративна справа, окрім тих справ, які обов`язково повинні розглядатися судом у загальному позовному провадженні, перелік яких чітко передбачений у ч. 4 ст. 12 та ч. 4 ст. 257 КАС України. Окрім цього, саме суд визначає форму адміністративного судочинства для розгляду конкретної справи і згідно з вимогами п. 4 ч. 9 ст. 171, ч. 1 ст. 260 КАС України питання про це вирішується в ухвалі про відкриття провадження в адміністративній справі.

Як зазначено в ухвалі суду від 17.02.2021 року, рішення суду про можливість розгляду справи за позовом ОСОБА_1 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін (у письмовому провадженні) обґрунтоване тим, що за характером спірних правовідносин, предметом доказування і складом учасників ця справа має ознаки адміністративної справи незначної складності та не належить до категорії тих адміністративних справ, які можуть розглядатися виключно за правилами загального провадження.

Доводи, наведені відповідачем у заяві про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, вказаних висновків суду не спростовують та не дають достатніх підстав для прийняття рішення про зміну обраної судом форми адміністративного судочинства.

Крім того, додатково суд відмічає, що відповідно до ст. 1 КАС України цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 3 КАС України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

У цьому контексті суд зауважує, що спрощене позовне провадження є однією із форм адміністративного судочинства, встановленою законом.

Відтак посилання відповідача на те, що розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження порушуватиме його право на справедливий судовий розгляд є надуманим та не ґрунтуються на нормах права.

Частиною першою статті 262 КАС України передбачено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 8 ст. 262 КАС України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Отже, розгляд судом адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін дає можливість учасникам справи сповна реалізувати свої процесуальні права, визначені, зокрема, у статтях 44, 47 КАС України. При цьому, сторони перебувають в однаковому процесуальному становищі щодо можливості реалізації таких прав.

Таким чином розгляд справи в спрощеному позовному провадженні аж ніяк не обмежує сторін спору у праві подання доказів та доведенні перед судом обґрунтованості власних вимог чи заперечень.

Крім того, суд не може погодитися з доводами відповідача про те, що у випадку розгляду справи в спрощеному провадженні порушується право особи на оскарження рішення суду до судів вищих інстанцій.

Так, відповідно до пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, право на апеляційне оскарження рішення суду в адміністративній справі гарантується, тоді як реалізація права на касаційне оскарження судового рішення може підлягати певним обмеженням, встановленим законом.

Крім того, вирішуючи заявлене клопотання, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі "Axen v. Germany", заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року "Varela Assalino contre le Portugal", заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду з прав людини, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Таким чином, внаслідок розгляду судом першої інстанції адміністративної справи в порядку спрощеного позовного провадження жодним чином не порушується право учасника справи на апеляційне оскарження, тоді як право на перегляд судового рішення в касаційному оскарженню підлягає легітимному обмеженню на підставі закону.

Водночас суд зауважує, що в згідно з абзацом 2 частини 5 статті 329 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, встановлена чинним процесуальним законом заборона на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності не є абсолютною і передбачає широкий перелік винятків, що додатково спростовує доводи відповідача в частині можливого порушення його права на перегляд судового рішення в разі розгляду судом справи за правилами спрощеного позовного провадження.

За таких обставин суд доходить висновку про відсутність будь-яких обґрунтованих передумов для зміни обраної судом форми судового розгляду справи, а саме переходу зі спрощеного позовного провадження в загальне, у зв`язку з чим подана відповідачем заява (клопотання) задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 12, 248, 256, 257, 260, 262, 294 КАС України,

УХВАЛИВ:

Заяву (клопотання) відповідача - Департаменту капітального будівництва Вінницької міської ради про розгляд справи за правилами загального позовного провадження залишити без задоволення.

Ухвала окремо оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович