Справа № 160/1891/19
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року Справа № 160/1891/19
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кадникова Г.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання адміністративну справу Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області до Фермерського господарства Сільгоспновація плюс про застосування заходів реагування,
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що встановлено порушення відповідачем, зокрема, вимог ст.ст.10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря». Виявлені факти являються грубим порушенням природоохоронного законодавства, виробництво (виготовлення), реалізація продукції виконання робіт, надання послуг, пов`язана із експлуатацією джерел утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.
Ухвалою суду від 04.03.2019р. справу прийнято до свого провадження та залишено позовну заяву без руху на підставі ст.169 КАС України, зі встановленням строку для усунення виявлених недоліків.
Позивачем усунуті виявлені недоліки позовної заяви шляхом надання відповідних документів.
Ухвалою суду від 20.03.2019р. позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
11.04.2019р. відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, за змістом якого проти задоволення позовних вимог заперечує, зазначивши, що акт позивачем виготовлений з порушенням норм матеріального права у природоохоронній сфері, Закон України «Про центральні органи виконавчої влади» та Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлюють прямий обов`язок позивача здійснювати заходи державного нагляду (контролю) з повним дотриманням норм діючого законодавства та виключно у визначеній формі. На думку відповідача, акт позапланової перевірки не є доказом, який отримано відповідно до діючого законодавства.
18.04.2019р. відповідачем до суду подано пояснення та копію дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.
02.05.2019р. позивачем подано відповідь на відзив, обґрунтування якого аналогічні позовній заяві.
Дослідивши подані сторонами документи і матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, при розгляді справи суд виходить з наступного.
За результатами перевірки складено акт №677/4-8/18 від 21.11.2018р., яким встановлено низку порушень, допущених відповідачем, а саме:
- підприємством не забезпечено огляд території всіх структурних підрозділів підприємства, не допущено до проведення інструментально-лабораторних вимірювань, не надано інформацію і документи, що розглядаються в ході інспекційної перевірки, чим вчинено перешкоди для виконання обов`язків покладених на посадових осіб, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища;
- ФГ «СІЛЬГОСПНОВАЦІЯ ПЛЮС» при здійснені діяльності використовує засоби захисту рослин, стимуляторів їх росту, мінеральних добрив та інших препаратів, які повинні розміщуватись у спеціально обладнаному складі хімікатів для зберігання пестицидів та агрохімікатів. Обстеження складу хімікатів для зберігання пестицидів та агрохімікатів підприємством не забезпечено. Контроль за станом місць зберігання пестицидів та агрохімікатів не здійснюється;
- проектно-технічна документації з розділом ОВНС на склад хімікатів для зберігання пестицидів та агрохімікатів, згідно вимог чинного законодавства та висновок з оцінки впливу на довкілля відсутній;
- інвентаризація джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферу на підприємстві не проведена. При обстеженні території ФГ Сільгоспновація плюс виявлено встановлене обладнання, яке є джерелами утворення викидів, а саме: склад хімікатів для зберігання пестицидів та агрохімікатів, склади для зберігання овочів, бокси для автотранспорту; на механічній дільниці зварювальні пости, токарний верстат, свердлильні та заточувальні верстати; паливно заправна колонк, паливні резервуари (5 од.), тощо. Дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від вищезазначених джерел відсутній;
- підприємство не забезпечується проведення виробничого контролю за викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів підприємства;
- контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, розрахунок податкового зобов`язання з екологічного податку, що справляються за викиди в атмосферне повітря не здійснюється;
- на балансі підприємства нараховується 2 одиниці автотранспорту (на дизельному паливі) згідно довідки підприємства. Ремонт та мийка автомобілів здійснюється на СТО міста за єдино разовим платежем. Перевірка автотранспорту на вміст забруднюючих речовин у відпрацьованих газах проводиться на договірних умовах спеціалізованою організацією згідно гарантійних умов, але протоколи результатів вимірювань у відповідності ДСТУ 4276:2004 на розгляд не надані;
- відведення госппобутових стоків на території ФГ Сільгоспновація плюс здійснюються у вигрібну ємність. Підприємством заключено договір з КП «Софіївське» від 05.03.2018 №1 на послуги з відкачки нечистот, терміном дії до 31.12.2018. В наявності акт виконаних робіт. Контроль за станом та впливом вигрібної ями на ґрунти та підземні водоносні горизонти не здійснюються. Акти скритих робіт щодо влаштування вищезазначеної ємності, документи щодо її об`єму, інформація з яких матеріалів було виготовлено ємність відсутні;
- у ФГ «СІЛЬГОСПНОВАЦІЯ ПЛЮС» відсутня інформація щодо наявності дренажної системи;
- зважаючи на вищевикладене ФГ «СІЛЬГОСПНОВАЦІЯ ПЛЮС» не здійснюються заходи щодо попередження підтоплення, заболочення, засолення та забруднення земель сільськогосподарського призначення;
- технологічні нормативи використання води на одиницю продукції (індивідуальні балансові норми водоспоживання та водовідведення) на підприємстві відсутні;
- територія ФГ «СІЛЬГОСПНОВАЦІЯ ПЛЮС» частково обладнана твердим покриттям, зливова поверхня не спланована, збирання зливових вод не організовано. Локальні очисні споруди зливових вод на підприємстві відсутні. Контроль якості та кількості зливових вод підприємством не здійснюється. Одночасно з тим, підприємство розташоване в зоні впливу потенційних забруднювачів навколишнього середовища (джерела викидів, місця зберігання відходів, рух транспорту та здійснення робіт з розвантажування (навантажування) сировини, продукції та відходів виробництва тощо);
- контроль якості та кількості зливових вод підприємством не здійснюється;
- моніторинг впливу виробничої діяльності підприємства на стан підземних вод, ґрунтів та атмосферного повітря не ведеться;
- при візуальному огляді території ФГ Сільгоспновація плюс виявлено будівельні відходи, відходи ЛФМ, відходи гумово-технічних виробів, промащене ганчір`я, відпрацьовані мастила, тара забруднена нафтопродуктами, побутові відходи, відпрацьовані люмінесцентні лампи, макулатура, відпрацьовані шини, відпрацьована оргтехніка тощо. Інвентаризація відходів, що утворюються при діяльності підприємства відсутня, норми утворення, їх склад, властивості та ступінь небезпечності для навколишнього природного середовища не визначено, технічні паспорти відходів відсутні, статзвітність щодо поводження з відходами не ведеться, декларація про утворення відходів не складається. Первинний поточний облік кількості відходів, які утворюються на підприємстві (за формою 1-ВТ) не ведеться;
- моніторингові дослідження місць утворення, зберігання і видалення відходів не здійснюються, місця тимчасового зберігання відходів, в т.ч. І-ІІ класу небезпеки відсутні;
- ФГ Сільгоспновація плюс надано договір з Широківським ЖКП від 18.04.2018 №13 на вивезення ТПВ, терміном дії до 18.04.2019. Акти виконаних робіт та інформацію щодо остаточного місця видалення на розгляд не надано;
- на підприємстві договори щодо видалення чи утилізації відходів не укладено на всі види відходів, що утворюються на підприємстві;
- слід зазначити, що на момент проведення перевірки не забезпечено огляд місць зберігання небезпечних речовин та використаної тари;
- інформацію щодо транспортування (постачання) небезпечних речовин, небезпечних речовин, зберігання і застосування засобів захисту рослин, стимуляторів їх росту, мінеральних добрив, токсичних хімічних речовин та інших препаратів, паспорта якості, тощо під час перевірки на розгляд не надано;
- ФГ «СІЛЬГОСПНОВАЦІЯ ПЛЮС» надано договір з ТОВ «ІМАР» від 13.03.2018 №13/С-Х-VІІІ на передачу відходів використаної тари з під хімічних ЗЗР, терміном дії до 31.12.2020. Акти виконних робіт на розгляд не надано, що є порушенням ст.202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.ст.8, 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Ліцензія ТОВ «ІМАР» на операції у сфері поводження з небезпечними відходами серія АЕ №288599 на збирання, перевезення та зберігання, необмеженим терміном дії. Проте слід зазначити, що операція з утилізації небезпечних відходів в ліцензії відсутня;
- статзвітність згідно форми 9 сг (річна) «Звіт про використання добрив і пестицидів» на розгляд не надано;
- договір обов`язкового страхування цивільної відповідальності суб`єктів господарювання за шкоду, яку може бути заподіяно довкіллю або здоров`ю людей під час застосування пестицидів і агрохімікатів на розгляд не надано;
- всі роботи з пестицидами слід проводити в ранні ранкові (до 10) і вечірні години при мінімальних висхідних повітряних потоках. Як виняток, допускається проведення обробок у денні години у похмурі і прохолодні дні з температурою навколишнього повітря нижче +10 град.С. Завчасно, але не менше чим за дві доби до початку проведення кожної хімічної обробки, адміністрація господарств сповіщає населення, власників суміжних сільськогосподарських угідь та об`єктів про місця, строки і методи застосування пестицидів. У період проведення робіт у радіусі 200 м від меж ділянок, що обробляються, повинні бути встановлені попереджувальні написи. Забороняється допуск сторонніх осіб до місць застосування пестицидів. Інформацію щодо виконання вищезазначених вимог на розгляд не надано;
- кожне господарство, яке використовує в роботі пестициди, повинно мати затверджений комплексний план з визначенням заходів щодо обмеження забруднення пестицидами навколишнього середовища (атмосферне повітря, грунт, водойми), з урахуванням асортименту пестицидів, їх власності, обсяг, строки і методи застосування; культури, що обробляються, їх площі і розташування по відношенню до суміжних населених пунктів та дотримання зон санітарного розриву до них, а також інші джерела надходження пестицидів у повітряне середовище (склади, відділення та ділянки протруєння насіння, пункти заправки і інше). ФГ «СІЛЬГОСПНОВАЦІЯ ПЛЮС» вищезазначений комплексний план на розгляд не надано;
- в зв`язку з вищезазначеним підприємство не додержується правил зберігання і застосування засобів захисту рослин, стимуляторів їх росту мінеральних добрив, токсичних, хімічних речовин та інших препаратів.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.06.1991 №1264-XII (далі - Закон №1264-XII) державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє середовище, як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в народному господарстві в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.
Згідно з п.п."а", "д", "е" ч.1 ст.20-2 Закону № 1264/ХІІ до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить: організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, зокрема, про охорону атмосферного повітря; щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов; щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов; одержання безоплатно в установленому порядку необхідних для виконання покладених на нього завдань інформації, документів і матеріалів від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій усіх форм власності та їх посадових осіб, фізичних осіб; надання обов`язкових до виконання приписів щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства з питань, що належать до його компетенції, інформування дозвільних органів про надані приписи суб`єктам господарювання, що здійснюють діяльність на підставі дозволів у сфері охорони навколишнього природного середовища, та здійснення контролю за їх виконанням.
Статтею 35 Закону України №1264-XII встановлено, що державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища.
Порядок здійснення державного контролю за охороною навколишнього природного середовища та використанням природних ресурсів визначається цим Законом та іншими законами України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 №275 затверджено Положення про Державну екологічну інспекцію України (далі Положення), пунктом 1 якого визначено, що Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Пунктом 2 Положення встановлено, що Держекоінспекція у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.
Підпунктом 1, 2 пункту 3 Положення визначено, що основними завданнями Держекоінспекції є:
1) реалізація державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів;
2) здійснення у межах повноважень, передбачених законом, державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства, зокрема, щодо: охорони земель, надр; екологічної та радіаційної безпеки; охорони і використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду; охорони, захисту, використання і відтворення лісів; збереження, відтворення і невиснажливого використання біологічного та ландшафтного різноманіття; раціонального використання, відтворення і охорони об`єктів тваринного та рослинного світу; ведення мисливського господарства та здійснення полювання; охорони, раціонального використання та відтворення вод і відтворення водних ресурсів; охорони атмосферного повітря; формування, збереження і використання екологічної мережі; стану навколишнього природного середовища; поводження з відходами, небезпечними хімічними речовинами, пестицидами та агрохімікатами; здійснення заходів біологічної і генетичної безпеки стосовно біологічних об`єктів природного середовища під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованих організмів у відкритій системі.
Положенням про Державну екологічну інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 13.04.2011 №454, визначено, що Держекоінспекція України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Правові, організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (далі Закон № 877-V).
Згідно зі ст.1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.
Частиною 5 ст.4 Закону №877-V встановлено, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.
Згідно з ч.7 ст.7 Закону України №877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що під час проведення позапланової перевірки зафіксовано, що відповідачем не отримано дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, що є порушенням ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».
Приписами ст.10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» від 16.10.1992 №2707-XII (далі Закон №2707-ХІІ) передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; забезпечувати безперебійну ефективну роботу і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік; заздалегідь розробляти спеціальні заходи щодо охорони атмосферного повітря на випадок виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру і вживати заходів для ліквідації причин, наслідків забруднення атмосферного повітря; забезпечувати здійснення інструментально- бораторних вимірювань параметрів викидів забруднюючих речовин стаціонарних і пересувних джерел та ефективності роботи газоочисних установок; забезпечувати розроблення методик виконання вимірювань, що враховують специфічні умови викиду забруднюючих речовин; використовувати метрологічно атестовані методики виконання вимірювань і повірені засоби вимірювальної техніки для визначення параметрів газопилового потоку і концентрацій забруднюючих речовин в атмосферному повітрі та викидах стаціонарних і пересувних джерел; здійснювати контроль за проектуванням, будівництвом і експлуатацією споруд, устаткування та апаратури для очищення газопилового потоку від забруднюючих речовин і зниження впливу фізичних та біологічних факторів, оснащення їх засобами вимірювальної техніки, необхідними для постійного контролю за ефективністю очищення, дотриманням нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів та інших вимог законодавства в галузі охорони атмосферного повітря; своєчасно і в повному обсязі сплачувати екологічний податок. Виконання заходів щодо охорони атмосферного повітря не повинно призводити до забруднення ґрунтів, вод та інших природних об`єктів.
При цьому, за визначенням, наведеним у статті 1 Закону №2707-ХІІ, джерелом викиду є об`єкт (підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб тощо), з якого надходить в атмосферне повітря забруднююча речовина або суміш таких речовин.
Частиною 1 ст.11 Закону №2707-ХІІ встановлено, що для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з ч.5 ст.11 Закону №2707-ХІІ викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.
Підпунктом 1.15.5 пункту 1.15 розділу І Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 10.02.1995 №7, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 березня 1995 року за №61/597, встановлено, що стаціонарне джерело забруднення атмосфери - підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об`єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу.
Згідно з п.2, 3 Порядку проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - підприємців, які отримали такі дозволи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 № 302, передбачено, що дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (далі дозвіл) це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам-підприємцям (далі - суб`єкт господарювання) експлуатувати об`єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну. Дозвіл видається суб`єкту господарювання за формою, встановленою Мінприроди України.
Стаціонарне джерело забруднення атмосфери - підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об`єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу (п.1.14.5 Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві (далі за текстом - Інструкція)). Стаціонарним джерелом викидів шкідливих (забруднюючих) речовин в атмосферне повітря будь-яке (точкове, площинне і т. д.) джерело з організованим або неорганізованим викидом шкідливих (забруднюючих) речовин в атмосферне повітря, що функціонує і тимчасово в межах території підприємства.
Стаціонарні джерела викидів шкідливих (забруднюючих) речовин а атмосферне повітря поділяються на два типи:
- джерела з організованим викидом;
- джерела з неорганізованим викидом.
Під організованим джерелом викиду розуміється викид, який надходить в атмосферу через спеціально споруджені газоходи, повітропроводи та труби; під неорганізованим викидом розуміється викид, який надходить в атмосферу у вигляді ненаправленого потоку газу внаслідок порушення герметичності устаткування, відсутності або незадовільної роботи вентиляційних систем, місцевих відсмоктувачів у місцях завантаження, вивантаження або зберігання сировини, палива, напівпродуктів і т.д. (п.1.14.10, 1.14.11 Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві).
Окрім того, зі змісту позовної заяви не можливо встановити, яке саме: технологічне обладнання (його марку, дату випуску, основні характеристики тощо) позивач просить тимчасово заборонити використовувати ФГ Сільгоспновація плюс.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно зі ст.90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
З урахуванням принципу змагальності, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі (ст.9 КАС України), положення Кодексу адміністративного судочинства України передбачають не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст.77 КАС України).
Таким чином, адміністративне судочинство спрямоване на справедливе вирішення судом спорів з метою захисту порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Обов`язковою умовою визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень є доведеність позивачем порушених його прав та інтересів цим рішенням суб`єкта владних повноважень, тобто, обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушення його прав та інтересів з боку відповідача.
Приймаючи до уваги викладене вище, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню.
Відповідно до положень ст.139 КАС України судовий збір не підлягає відшкодуванню позивачу.
Керуючись ст.ст.139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
У задоволенні адміністративного позову Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області до Фермерського господарства Сільгоспновація плюс про застосування заходів реагування відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова