Справа № 160/3801/21
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

22 березня 2021 року Справа № 160/3801/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Олійник Віктор Миколайович, перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до відповідача-1: Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, відповідача-2: ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

16 березня 2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача-1: Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, відповідача-2: ОСОБА_2 , в якій позивач просить:

визнати протиправними дії відповідачів щодо несвоєчасного оприлюднення у формі відкритих даних на веб-сторінці https://ukrsr.otg.dp.gov.ua/ua/rishennya-gromadi/rishennya-4-sesiyi-ukrainskoyi-silskoyi-radi-vid 12012021 офіційного веб-сайту https://ukrsr.otg.dp.gov.ua/ua Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області рішення четвертої сесії VIII скликання Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області № 121 - 04/VІІІ від 12.01.2021 року "Про передачу земельної ділянки в оренду для іншого сільськогосподарського призначення гр. ОСОБА_3 ";

зобов`язати відповідачів утриматися від вчинення будь-яких дій щодо несвоєчасного оприлюднення у формі відкритих даних рішень Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області на офіційному веб-сайті https://ukrsr.otg.dp.gov.ua/ua Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області.

Відповідно до пунктів 2, 3 та 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам статей 160, 161, 171 КАС України, суд приходить до висновку, що дана позовна заява підлягає поверненню позивачу, виходячи з наступних підстав.

Частиною 2 статті 160 КАС України закріплено, що позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. Ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Згідно з ч.1 ст.43 КАС України, здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Частиною 2 статті 43 КАС України встановлено, що здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

За приписами ч. 1 ст.55 КАС України, сторона, третя особа в адміністративній справі,- а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частинами 1, 2 ст. 57 КАС України чітко встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. У справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність.

Пунктом 1 частини 1 статті 59 КАС України передбачено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема довіреністю фізичної особи.

При цьому ч. 2 ст. 59 КАС України визначено, що довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

У разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, підписані електронним цифровим підписом відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему (ч.7 ст.59 КАС України).

Згідно з частинами 1 та 3 статті 237 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

За приписами частини 1 статті 240 ЦК України представник зобов`язаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто; він може передати своє повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договором або законом між особою, яку представляють, і представником, або якщо представник був вимушений до цього з метою охорони інтересів особи, яку він представляє.

Представництво за довіреністю припиняється, зокрема, у разі скасування довіреності особою, яка її видала (статті 248, 249 ЦК України).

За визначенням, наведеним у частині 3 статті 244 ЦК України, довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Таким чином, повноваження представника фізичної особи в адміністративному процесі, в тому числі на стадії підписання та подання позовної заяви, мають бути підтверджені відповідною довіреністю, посвідченою нотаріально або в інший визначений законом спосіб виданою довірителем.

Форма довіреності встановлена статтею 245 ЦК України, а саме: форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч.2 ст.207 ЦК України).

З матеріалів позову вбачається, що позовна заява від імені ОСОБА_1 , подана через систему Електронний суд ОСОБА_4 .

На підтвердження своїх повноважень останнім надано документ датований 09.03.2021 року, який має назву «Довіреність», проте підпису не містить, нотаріально не посвідчений. Також, містить напис «Документ сформований в системі «Електронний суд» 09.03.2021», проте без зазначення особи, якою такий документи створений, та її ідентифікаційних даних.

Вказане свідчить, що «Довіреність» датована 09.03.2021 року не містить електронного підпису ОСОБА_1 , як довірителя, що підтверджує відсутність повноважень Павлюченка Дмитра Вячеславовича на подання процесуальних документів від імені позивача у справі №160/3801/21.

Відтак, надана суду «Довіреність» датована 09.03.2021 року не є документом, який належним чином підтверджує волевиявлення ОСОБА_1 , як позивача, та повноваження його представника, оскільки перевірка електронного цифрового підпису, прикріпленого до довіреності свідчить, що такий документ підписаний та направлений в підсистему «Електронний суд» самостійно Павлюченком Дмитром В`ячеславовичем у довільній письмовій формі, скріплена його електронним підписом та не підписана позивачем - Гіленком Володимиром Вікторовичем.

Аналогічна правова позиція міститься в ухвалі Верховного Суду по справі №300/1329/20 від 07.08.2020.

Отже, суд приходить висновку, що в матеріалах справи відсутній будь-який документ, який би підтверджував рішення ОСОБА_1 реалізувати своє право на підписання позовної заяви не самостійно, а через представника, та, відповідно, обсяг повноважень, наданий такому представнику.

Пунктом 3 частини 4 статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про повернення позовної заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 169, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача-1: Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, відповідача-2: ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію даної ухвали направити на адресу позивача разом із позовною заявою і доданими до неї документами.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. ст. 293, 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.М. Олійник