Справа № 826/3732/18
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2021-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2021 року м. Київ № 826/3732/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Григоровича П.О., розглянув в порядку спрощеного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в місті Києві
про зобов`язання вчинити дії ,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить:

- зобов`язати Лівобережне об`єднане Управління пенсійного фонду України в м. Києві призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 29.11.2017.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.03.2018 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та запропоновано відповідачу надати відзив протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою від 10.03.2021 здійснено процесуальне правонаступництво та замінено первісного відповідача на Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Відповідач проти позову заперечує з підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяву, який наявний в матеріалах справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві з заявою про призначення пенсії №17896 від 29.11.2017 на пільгових умовах за Списком №1.

Суть спірних правовідносин виходить з того, що позивачу було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах через відсутність належного стажу.

Зокрема, листом від 07.12.2017 за вих. №3097/08 Відповідач повідомив Позивача, що підтверджений стаж позивача по списку 1 становить 4 роки 2 місяці 16 днів; страховий стаж враховано на 31.05.2014 і становить 16 років 7 місяців 11 днів.

Після 01.06.2014 факт роботи на території підконтрольній Україні не підтверджено, тому відсутні підстави для призначення пенсії за віком.

Не погоджуючись з правомірністю і обґрунтованістю наведених доводів відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом і просить його задовольнити.

Оцінивши за правилами ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах для окремих категорій працівників встановлено статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058- IV).

Пунктом 1 ч.2 ст. 114 Закону №1058-IV визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , 50 років йому виповнилось в ІНФОРМАЦІЯ_2, отже, вимога щодо віку дотримана, що власне відповідачем не заперечується.

Згідно абзацу 17 п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-ІУ, за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу:

- з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків.

В листі-відмові від 07.12.2017 №3097/08 відповідач заперечує, як достатність загального, так і достатність пільгового стажу позивача. Даний висновок, як підтверджується доданим до відзиву розрахунком стажу, ґрунтується виключно на інформації комп`ютерних баз органу пенсійного фонду та одночасно не був підтверджений відповідачем під час розгляду справи з посиланням на первинні документи, що містять інформацію про трудову діяльність позивача.

В контексті наведеного суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось, частиною 2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що право на пенсію на пільгових умовах виникає за наявності пільгового спеціального стажу за Списком №1 - 10 років для чоловіків.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За даними трудової книжки позивача НОМЕР_1 , пільговий стаж позивача (повний робочий день на підземних роботах):

записи № 6 - 7, період з 25.06.1990 - 30.08.1990 строком 2 міс. 5 дн.;

записи № 14 - 31, період з 04.10.1993 - 01.09.1999 строком 4 р. 10 міс. 24 дн.;

записи № 40 - 41, період з 13.06.2007 - 06.08.2007 строком 1 міс. 24 дн.;

записи № 50 - 51, період з 29.07.2009 - 01.09.2009 строком 8 міс. 25 дн.;

записи № 56 - 59, період з 07.11.2013 - 16.10.2017 строком 3 p. 11 міс. 9 дн.

Таким чином, пільговий стаж позивача становить на рівні 10 років 30 днів, що є достатнім для призначення пенсії на пільгових умовах.

Крім цього відповідно до даних вказаної трудової книжки Позивача, його загальний трудовий стаж складає 27 років 3 міс. 26 дн., що також є достатнім для призначення пенсії.

Разом із тим, як зазначено представником відповідача в наданому відзиві (ст.2 відзиву), стаж підземної роботи позивача становить 6 років 8 місяців 25 днів з необхідних 10 років, оскільки відповідачем після 01.06.2014 факт роботи на території підконтрольній Україні не враховувано через тимчасову окупацію окремих районів Донецької області (в трудовій книжці міститься штамп Міністерства паливно-енергетичного комплексу невизнаної ДНР.

З урахуванням специфіки спірних правовідносин, суд вважає за можливе прийняти до уваги так звані «намібійські винятки» Міжнародного суду ООН: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Так, у 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). «Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Аналогічна позиція також викладена в Постанові Верховного Суду від 22.10.2018 №235/2357/17.

Враховуючи все викладене в сукупності, оскільки матеріалами справи підтверджується наявність у позивача достатнього для призначення пенсії загального і пільгового стажу, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за правильне захистити порушені права позивача шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 з 29.11.2017, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню.

При цьому, суд не вважає за доцільне вказувати органу Пенсійного фонду норми права на підставі яких потрібно призначити пенсію позивачу, оскільки дана функція є виключною компетенцію відповідача, а суд, за відсутності доказів зворотного, в даному випадку призумує, що за наслідками набрання рішенням законної сили відповідачем буде здійснене призначення пенсії позивачу на підставі належних норм, що регулюють спірні правовідносини.

В той же час, з метою всебічного і повного захисту прав позивача Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною відмову Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у призначенні пенсії ОСОБА_1 за Списком 1, оформлену листом від 07.12.2017 №3097/08.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу позивача, який має значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28 серпня 2018 року (справа № 802/2236/17-а).

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 263 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 з 29.11.2017

3. Вийти за межі позовних вимог. Визнати протиправною відмову Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн (сімсот чотири грн 80 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ).

ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ В М.КИЄВІ (ідентифікаційний , адреса: 04053, м.Київ, ВУЛИУЯ БУЛЬВАРНО-КУДРЯВСЬКА, будинок 16).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя П.О. Григорович