Справа № 674/215/21
Суддя: Шафікова Ю. Е.
Дата ухвалення: 2021-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 674/215/21
Провадження № 2-а/674/9/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Шафікова Ю. Е. ,

за участю секретаря Проценко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дунаївці в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Тернопільській області, третя особа на стороні відповідача: поліцейський СРПП №2 Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільскій області капрал поліції Климчук Сергій Володимирович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить скасувати постанову поліцейського СРПП №2 Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільскій області капрала поліції Климчука Сергія Володимировича серії БАБ №233119 від 04 грудня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що постановою поліцейського його було притягнуто до відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, а саме, за те, що 04.12.2020 на автодорозі М-12, він керуючи транспортним засобом Volkswagen LT 35, д.н.з. НОМЕР_1 не увімкнув ближнє світло фар з 01.01 по 01.05, чим порушив п.9.8 ПДР та під час зупинки не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.9.9 ПДР. Проте, вказана постанова є незаконною, оскільки ПДР позивач не порушував, всупереч ст.268 КУпАП працівниками поліції не було роз`яснено права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, в тому числі право на захист. Позивач на місці зупинки подав письмове клопотання про надання можливості отримання правової допомоги, у чому було відмовлено. Вважає, що працівник поліції не в повній мірі з`ясував обставини справи, висновки, викладені у постанові не відповідають дійсності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення не дотримано норм матеріального та процесуального права. Вказані обставини стали підставою для звернутися до суду з даним позовом

Ухвалою суду від 18 лютого 2021 позовну заяву було залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору.

Ухвалою суду від 26 лютого 2021 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження зповідомленням сторін.

09 березня 2021 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначає, що працівником поліції розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 здійснювався у відповідності до вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС 07.11.2015 № 1395, а саме на місці вчинення адміністративного правопорушення. При цьому, при винесенні оскаржуваної постанови позивач заперечень не висловлював, не скористався правом заявляти клопотання, давати пояснення, що свідчить про визнання ним своєї вини. На підтвердження викладеного, подав копію відеозапису події.

16 березня 2021 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої вказав, що твердження відповідача про відсутність заперечень та клопотань під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не відповідає дійсності, оскільки до матеріалів справи було приєднано клопотання позивача про необхідність отримання правової допомоги та пояснення із запереченнями факту порушення ПДР, що зазначено у тексті самої постанови. Крім того, вказує на те, що наданий суду відеозапис не підтверджує факт вчинення порушення ОСОБА_1 , оскільки триває 7 секунд та підтверджує те, що на невизначеній ділянці дороги роз`їхались у протилежні сторони два автомобілі, на яких не видно номерних знаків.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справ повідомлений належним чином, подав до суду клопотання, відповідно до якого просив розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справ повідомлений належним чином, у відзиві просив розгляд справи провести у його відсутність.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справ повідомлений належним чином, що не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 04 грудня 2020 року поліцейським СРПП №2 Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільскій області капралом поліції Климчуком Сергієм Володимировичем, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №233119 відносно ОСОБА_1 .

Вказаною постановою, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

За змістом постанови, ОСОБА_1 , 04.12.2020 о 11 год. 30 хв., на автодорозі М-12, керуючи транспортним засобом Volkswagen LT 35, д.н.з. НОМЕР_1 за межами населеного пункту під час руху, не увімкнув ближнє світло фар, з 01.10 по 01.05, чим порушив п.9.8 ПДР, під час зупинки не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.9.9 ПДР. До постанови додаються: відеофіксація, клопотання ОСОБА_1 , пояснення.

Позивач вважає, що дії відповідача щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, є протиправними, постанову складено незаконно, вимог ПДР не порушував.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.9.8. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі по тексту - ПДР України), з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар.

Відповідно до п. 9.9 «б» ПДР України аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Всупереч зазначеним нормам, оскаржувана постанова від 04 грудня 2020 року не містить жодного посилання на докази, якими керувався уповноважений орган при винесенні постанови.

Так, у тексті постанови зазначено, що до постанови додається відеофіксація, разом з цим, відсутнє посилання на технічний засіб, яким здійснено відеозапис, а з самого фрагменту відеозапису не вбачається: час, місце події, відсутні ідентифікуючі ознаки транспортного засобу та не зафіксовано особу водія.

Враховуючи наведене, вказаний доказ відеофіксації, не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки є неналежним та недопустимим доказом. Аналогічна позицію висловив Верховний суд у своїй Постанові від 13 лютого 2020 року по справі №524/9716/16-а.

Крім того, згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до частини другої статті 271 КУпАП інтереси особи, яка притягується до адміністративної відповідальності може представляти представник - адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Судом встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 виявив бажання скористатись правовою допомогою, про що надав відповідачу відповідне письмове клопотання, що зафіксовано у тексті постанови.

Однак, поліцейським не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Такими діями працівник поліції порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, та порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови. Вказану позицію висловив Верховний суд у своїй постанові від 18 лютого 2020 року по справі N 524/9827/16-а.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.ч. 1, 4 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові ВС/КАС від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, де вказано, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано. Матеріали справи містять лише копію постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Відповідно до п. 3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, оскільки у справі немає беззаперечних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП, то склад цього правопорушення відсутній, а тому постанову серії БАБ №233119 від 04 грудня 2020 року слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Керуючись ст.ст. 9, 72-74, 77, 229, 242, 244-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Тернопільській області, третя особа на стороні відповідача: поліцейський СРПП №2 Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільскій області капрал поліції Климчук Сергій Володимирович - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №233119 від 04 грудня 2020 року, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винесену поліцейським СРПП №2 Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільскій області капралом поліції Климчуком Сергієм Володимировичем, про накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., а провадження закрити, в зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122КУпАП.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції в Тернопільській області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Згідно ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повне найменування учасників справа:

позивач - ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 );

відповідач - Головне управління національної поліції в Тернопільській області (місцезнаходження: м.Тернопіль, вул.Валова,11, );

третя особа на стороні відповідача - поліцейський СРПП №2 Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільскій області капрал поліції Климчук Сергій Володимирович (місце роботи: м.Підволочиськ, вул.Д.Галицького,112).

Повний текст рішення виготовлено 19 березня 2021 року

Суддя Ю. Е. Шафікова