Справа № 568/1090/19
Суддя: Кучина Н. Г.
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 568/1090/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2021 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

з участю секретаря судових засідань Цимбалюк А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 батальйону УПП в Рівненській області, ДПП НП сержанта поліції Акуленко Тимура Руслановича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції Українипро скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

10 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Радивилівського районного суду з позовом до поліцейського роти № 1 батальйону УПП в Рівненській області, ДПП НП сержанта поліції Акуленко Тимура Руслановича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову вказав, що 14 червня 2019 року о 10:42 год. поліцейським роти № 1 батальйону УПП в Рівненській області, ДПП НП сержантом поліції Акуленко Т.Р. відносно нього було складено постанову про накладення адміністративного стягнення та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу 510 грн. Суть постанови полягає у тому, що позивач керував транспортним засобом з напівпричепом та перевозив великоваговий вантаж, не маючи відповідного дозволу від органів Національної поліції, чим порушив п. 22.5, 32.1 ПДР. Позивач вважає вказану постанову незаконною, оскільки розгляд справи був проведений із значними порушенням.

Ухвалою Радивилівського районного суду від 29 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 батальйону УПП в Рівненській області, ДПП НП сержанта поліції Акуленко Тимура Руслановича про визнання дій протиправними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення направлено за підсудністю до Рівненського міського суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 січня 2021 року справа № 568/1090/19 розподілена судді Рівненського міського суду Рівненської області Кучиній Н.Г.

02 лютого 2021 року ухвалою судді Кучиної Н.Г. прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Ухвалою суду від 01.03.2021 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

17 лютого 2021 року від відповідача поліцейського Акуленко Т.Р. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити позивачу в задоволенні позову.

Відзив обґрунтований тим, що позивач керував транспортним засобом DAF 95XF д.н.з. НОМЕР_1 з причепом SPERMAN ZPR д.н.з. НОМЕР_2 та перевозив великоваговий вантаж, фактичне навантаження якого на одиночну вісь склала 12,64 т, що перевищує дозволені 11т, без узгодження з органами Національної поліції та не надав жодного підтверджуючого документу, який би надава йому право проїзду автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами. Поліцейським вівся відеозапис на портативний відео реєстратор, однак відеозапис не зберігся, оскільки закінчився строк зберігання відеозапису.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

14 червня 2019 року постановою серії ДП 18 № 504691, складеною поліцейським роти № 1 батальйону УПП в Рівненській області ДПП сержантом поліції Акуленко Т.Р., ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що «14 червня 2019 року о 10:42 год., на автодорозі М-06 Київ Чоп, 434 км ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAF 95XF д.н.з. НОМЕР_1 з причепом SPERMAN ZPR д.н.з. НОМЕР_2 та перевозив великоваговий вантаж, фактичне навантаження якого на одиночну вісь склала 12,64 т, що перевищує дозволені 11т, без узгодження з органами Національної поліції, чим порушив пункт 32.1 та 22.5 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП».

Відповідно до пункту 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306(надалі - Правила дорожнього руху), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил,а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 статті 132-1 КУпАП України встановлена відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, що тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 22.5 ПДР за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

З Правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, затверджених Постановою КМУ № 30 від 18.01.2001 вбачається, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5.

Відповідно до п. 32.1 ПДР з органами Національної поліції узгоджуються також інші питання забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені законодавчими актами.

Частиною 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються КМУ.

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів (п. 4 Правил).

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Слід зазначити, що оскаржувана постанова не є беззаперечним доказом вчинення позивачем правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Згідно положень ч.1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон № 580-VIII) визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України вказаний висновок підлягає застосуванню у цій справі.

Відповідачем суду у цій справі не надано належні і допустимі докази на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення.

Представник відповідача у письмовому відзиві зазначив, що поліцейським вівся відеозапис на портативний відео реєстратор, який закріплений на форменому одязі, проте на момент отримання стороною позовної заяви з додатками, відеозапис з портативного відео реєстратора не зберігся. Відповідно посилання відповідача на доведеність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення не приймаються судом до уваги, оскільки суд не має можливості дослідити даний доказ.

Фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху, і відповідно, наявність адміністративного правопорушення, доводи позивача, якими він заперечує правомірність складеної постанови відповідачем не спростовані, також, не визначено, яким чином поліцейський УПП в Рівненській області дійшов висновку, що водій керуючи транспортним засобом порушив п. 22.5, 32.1 ПДР, а тому суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позивач також просить закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

Таким чином, твердження позивача на заперечення факту порушення ПДР та незаконність притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП, заслуговують на увагу, як і твердження того, що постанова є незаконною, оскільки не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутністю належних доказів, а тому суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст. 2, 6, 9, 77, 242-246, 250, 255, 262, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 батальйону УПП в Рівненській області, ДПП НП сержанта поліції Акуленко Тимура Руслановича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції Українипро скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського роти № 1 батальйону УПП в Рівненській області, ДПП НП сержанта поліції Акуленко Тимура Руслановича серії ДП 18 № 504691 від 14.06.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 132-1 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд Рівненської області в Восьмий апеляційний адміністративний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського міського суду Н.Г. Кучина