Справа № 520/12925/2020
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2021 р.Справа № 520/12925/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2020, головуючий суддя І інстанції:Білова О.В., м. Харків, повний текст складено 02.12.20 року по справі №520/12925/2020

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просив суд першої інстанції: визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з захистом Батьківщини, оформлене протоколом засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 06.08.2020 № 116, п. 6; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно подати до Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю - ОСОБА_1 , який визнаний інвалідом третьої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з захистом Батьківщини та належним чином оформлений пакет документів, наданий позивачем разом з заявою про призначення і виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю у відповідності до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 та Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затверджене наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 №530; зобов`язати Міністерство оборони України після отримання відповідного висновку ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю - ОСОБА_1 , який визнаний інвалідом третьої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з захистом Батьківщини вирішити питання про призначення та нарахування одноразової грошової допомоги військовослужбовцю - ОСОБА_1 , який визнаний інвалідом третьої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з захистом Батьківщини, в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року у відповідності до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, "Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або частково втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призначені на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 та Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затверджене наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що відповідач протиправно відмовив йому у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, з огляду на те, що 13.03.2020 на підставі нового огляду йому було встановлено третю групу інвалідності у зв`язку з захворюванням, пов`язаним із захистом Батьківщини, а саме хворобою опорно-рухової системи, причиною якого була вибухова хвиля у 2017 році під час виконання бойового завдання, а тому причини встановлення інвалідності є відмінними від встановлення інвалідності у 2006 році. Також, зазначив, що при первинному встановленні інвалідності позивач був визнаний непридатним до військової служби зі зняттям з військового обліку. Однак, за результатами постійного лікування консультативним висновком спеціаліста № 4792 від 20.10.2016 та висновку лікаря з Державної установи «Національний інститут терапії імені Л.Т. Малої Національної академії медичних наук України» від 11.10.2016 захворювань з боку серцево-судинної системи не виявлено, у зв`язку з чим за результатами огляду ВЛК його було визнано придатним до військової служби за контрактом. За наявності вказаного висновку позивач вступив на військову службу, де під час обстрілу отримав поранення, що спричинило виникнення інвалідності, встановленої позивачу 13.03.2020.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2020 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, оформлене протоколом засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 06.08.2020 № 116, п.6.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно подати до Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю ОСОБА_1 , який визнаний інвалідом третьої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з захистом Батьківщини, та належним чином оформлений пакет документів, наданий позивачем разом з заявою про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

Зобов`язано Міністерство оборони України після отримання відповідного висновку ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю ОСОБА_1 , який визнаний інвалідом третьої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з захистом Батьківщини, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення і виплату одноразової грошової допомоги, з урахуванням висновків суду.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Міністерство оборони України, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2020 року в адміністративній справі №520/12925/2020 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що рішення суду першої інстанції прийняте з істотним порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття незаконного судового рішення по суті. Зазначає, що ключовим правовим питанням у справі є правильність застосування до спірних правовідносин п.4 ст.16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пункту 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975. Вказує, що спір виник щодо права позивача па отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі у зв`язку із встановленням йому під час повторного огляду вищої (2) групи інвалідності з 13.03.2020. Вказує, що Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ було доповнено статтями 16-1, 16-2, 16-3, 16-4 Законом України «Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців» від 04.07.2012 №5040-VI. Цей Закон набрав чинності 01.01.2014 і застосовується до правовідносин, що виникли після 01.01.2014. Відповідно до п.4 ст.16-3 Закону №2011-XII у редакції, що діяла з 01.01.2014, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми. Згодом, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VІІІ (набрав чинності з 01.01.2017) п.4 статті 16-3 Закону № 2011-XII доповнено абзацом другим такого змісту: «У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється». Змістовно абзац другий п.4 ст.16-3 Закону №2011-XII є конкретизацією правової норми, яка міститься в абзаці першому. Якщо в абзаці першому передбачено умови, коли здійснюється виплата допомоги, то абзац другий передбачає умови, за відсутності яких виплата допомоги не здійснюється. Окрім того, абзац другий п.4 ст.16-3 Закону №2011-ХІІ встановлює обмеження дворічним строком не лише для зміни групи інвалідності або ступеня втрати працездатності, а також і для зміни причини інвалідності. Обидві ці норми (абзац перший та другий ч.4 ст.16-3 Закону) передбачають дворічний строк, протягом якого зміна групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності можуть бути підставою для виплати одноразової грошової допомоги в більшому розмірі. Зазначені правові норми є нормами прямої дії і поширюються па всіх військовослужбовців. Вказує, що 18.03.2020 р. позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності з 13.03.2020. Тобто, поза межами строку, передбаченого пунктом 4 статті 16-3 Закону №2011-ХІІ. Вважає, що з огляду на зазначене, позивач не має права на призначення одноразової грошової допомоги, як військовослужбовець, який проходив дійсну військову службу, у зв`язку із встановленням йому II групи інвалідності (з 13.03.2020), що настала внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, оскільки зміна причини групи інвалідності відбулася в понад дворічний строк, визначений п.4 ст.16-3 Закону України № 2011-ХІІ.

Крім того, Міністерство оборони України також подало доповнення до апеляційної скарги, в якому просило рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2020 року в адміністративній справі№520/12925/2020 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю. Крім того, просило під час розгляду адміністративної справи №520/12925/2020 врахувати правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, а саме: від 15.07.2020 року по справі № 240/10153/19; від 02.12.2020 року по справі №1.380.2019.006957.

Позивачем було подано на електронну пошту суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу та доповнення Міністерства оборони України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року у справі №520/12925/2020, який не містив електронний цифровий підпис, в якому посилається на те, що обґрунтування відмови відповідача у задоволенні його позовних вимог, наведене в апеляційній скарзі та доповненнях до неї є протиправним, оскільки Комісія Міністерства оборони України взагалі не розібралась у його питанні, визнала встановленими обставини, що взагалі не відповідають дійсності та прийняла на їх основі рішення, що призвело до неправильного вирішення його питання, і як наслідок прийняття протиправного рішення, оформлене протоколом засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 06.08.2020 №116.

Сторони по даній справі про дату час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, що підтверджується відповідними повідомленнями про вручення поштового відправленнями.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ч.4 ст.229 КАС України.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 , проходив військову службу у Збройних Силах України, у 2004 році був звільнений з військової служби за станом здоров`я.

Згідно Свідоцтва про хворобу №160/4024 від 12 липня 2004 року, затвердженого постановою військово-лікарської комісії від 20 липня 2004 року позивачу був встановлений експертний діагноз, а саме гіпертонічна хвороба третьої стадії, яка пов`язана з проходженням військової служби. На підставі статей 39 а. 41 б. 14 б. 40 в. 71 в. 23 в графи III Розкладу хвороб (накази Міністра оборони України від 04.01.1994 року № 2, від 12.07.1999 № 207) позивач визнаний непридатним до військової служби зі зняттям з військового обліку.

Згідно витягу із Акту огляду МСЕК № 023307 позивачу встановлена ІІІ група інвалідності з 01.01.2006 року у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з проходженням військової служби, а саме гіпертонічна хвороба третьої стадії, на строк з 01.01.2006 року до 01.01.2007 року, черговий переогляд був призначений на 22 грудня 2006 року.

Протягом 2006 - 2016, позивач проходив лікування у зв`язку з встановленим йому діагнозом гіпертонічна хвороба третьої стадії, внаслідок чого стан серцево-судинної системи покращився. Згідно консультативного висновку спеціаліста № 4792 від 20.10.2016 року та висновку лікаря з Держаної установи «Національний інститут терапії імені Л.Т.Малої Національної академії медичних наук України" від 11.10.2016 року згідно постійних спостережень за артеріальним тиском захворювань з боку серцево-судинної системи у позивача не виявлено.

Згідно з виписним епікризом з медичної картки стаціонарного хворого № 27347 ОСОБА_1 , знаходився на стаціонарному лікуванні та обстеженні у відділенні кардіології з 14.11.2016 р. по 18.11.2016 року, а 17.11.2016 року був представлений на огляд ВЛК. 17.11.2016 року був проведений медичний огляд ВЛК терапевтичного профілю Національного військово-медичного клінічного центру "ГВКГ" МО України гід 17.11.2016 року. Згідно з довідкою військово-лікарської комісії від 17.11.2016 року на підставі статей 40 в, 13 г графи ІІІ Розкладу хвороб наказу Міністра оборони України від 04.01.1994 року позивач був визнаний придатним до військової служби за контрактом.

Після цього позивач вступив на військову службу, та за розпорядженням з 15.05.2017 по 31.05.2017 у складі групи був направлений у зону відповідальності 24 ОШБ, 43 ОМпБ на лінію ротних опорних пунктів, згідно розпорядження з 01.06.2017 по 16.06.2017 року ОСОБА_1 у складі групи був направлений у зону відповідальності на лінію ротних та взводних опорних пунктів.

З матеріалів позову вбачається, що 29.03.2017 по 31.10.2017, з 16.03.2018 по 30.04.2018 позивач приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності; суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, а з 30 квітня 2018 року по 31.05.2018, з 10 червня 2018 року по 16 червня 2018 року, з 16 липня 2018 року по 20 липня 2018 року, з 24 серпня 2018 року по 07.10.2018 брав участь у здійсненні заходів в із забезпечення національної безпеки і оборони, стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях. (а.с.24)

Згідно довідки військово-лікарської комісії від 04 липня 2017 року №332 ОСОБА_1 був встановлений діагноз тимчасове порушення опорної та рухової функції хребта, що пов`язане з проходженням військової служби.

Згідно виписки з медичної картки стаціонарного хворого №6931 з 15.08.2019 року по 06.09.2019 року позивач перебував на лікуванні у Військово-медичному клінічної центрі Північного регіону з діагнозом міжхребцевий остеохондроз шийного, грудного та поперекового відділів хребта, грижа, радикуліт.

05.09.2019 року госпітальна військово-лікарська комісія терапевтичного профілю військової частини НОМЕР_1 за розпорядженням військовою комісара Красноградського об`єднаного міського військового комісаріату Харківської області від 08.08.2019 №3365 з метою визначення ступеня придатності до військової служби провела огляд позивача та свідоцтвом про хворобу №1396 від 10 вересня 2019 року встановила міжхребцевий остеохондроз шийного, грудного та поперекового відділів хребта, грижа між хребцевого диску зі стійким больовим синдромом, помірним порушенням функцій, хронічний попереково-грижовий радикуліт зі стійким больовим синдромом, помірним порушенням функцій, хронічний гастрит, фаза ремісії, та дійшла висновку, що вищеперелічені захворювання є такими, що пов`язані з проходженням військової служби, а у зв`язку з цим встановила, що на підставі статей 64 б. 23 « 39 в. 41 б. 36 в. 68 в графи Ш Розкладу хвороб, позивач є непридатним до військової служби у мирний час та обмежено придатний у воєнний час.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 18.10.2019 № 222 ОСОБА_1 був звільнений з військової служби у відставку відповідно до пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за підпунктом «в» (за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі).

На підставі вищевказаного наказу командира військової частини НОМЕР_2 ( по особовому складу) від 18.10.2019 №222, наказом військового комісара Красноградського об`єднаного міського військового комісаріату Харківської області (по стройовій частині) від 01.11.2019 .№ 276 полковника ОСОБА_1 , заступника військового комісара - начальника мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 , виключено зі списків особового складу Красноградського об`єднаного міського військового комісаріату з 01 листопада 2019 року та направлено для постановки на військовий облік до Нововодолазького РВК Харківської області.

Згідно консультативного висновку Національної академії медичних наук України «Державна установа «Інститут патології хребта та суглобів ім. проф. М. І. Ситенко» 835904 від 30.01.2019 року після оперативного лікування у 2017 році, видалення грижі, позивачу встановлений аналогічний діагноз у зв`язку з наслідками вибухової хвилі у 2017 році під час виконання бойового завдання.

Згідно Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією № 993767 від 13.03.2020 на підставі нового огляду позивачу була безстроково встановлена ІІІ група інвалідності з 03.03.2020 року, у зв`язку з захворюванням, пов`язаним із захистом Батьківщини.

У зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, позивач звернувся до Харківського обласного військового комісаріату з заявою про отримання одноразової грошової допомоги.

Відповідачем, ІНФОРМАЦІЯ_4 , до Міністерства оборони було направлено висновок від 25.06.2020 року разом з заявою та документами, поданими позивачем, серед яких, зокрема, копія довідки про травму, копія витягу ВЛК, копія довідки МСЕК про встановлення інвалідності, копія довідки про встановлення ступеню втрати працездатності, та інші.

У висновку відповідач, Харківський обласний військовий комісаріат, зазначив що командування вважає, що ОСОБА_1 не має права на отримання зазначеної грошової допомоги в розмірі різниці між 250-кратним прожитковим мінімумом, встановленим законом для працездатних осіб на 01.01.2019 року, в якому вперше встановлена втрата працездатності та отриманої одноразової грошової допомоги в розмірі 15% втрати працездатності, внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом батьківщини (01.03.2019) в сумі 20170,00 грн., оскільки зміна групи інвалідності відбулася понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності.

В подальшому, Харківський обласний військовий комісаріат, листом від 13.07.2020 на додаток до поданих раніше документів направило до Міністерства оборони України лист-роз`яснення Обласного центру медико-соціальної експертизи від 01.07.20 № 01-13/626, довідку МСЕК про первинне встановлення інвалідності та довідку ПАТ НАСК «ОРАНТА» від 08.07.2020 № 427 про отримання страхової суми по державному обов`язковому особистому страхуванню у 2003 та 2004 роках.

Згідно витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 06.08.2020 № 116 позивачу було відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що групу інвалідності змінено понад дворічний термін після встановлення первинної групи інвалідності.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду із позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, оформлене протоколом засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 06.08.2020 № 116, п. 6 є протиправним та таким, що підлягає скасування, як таке, що є необґрунтованим, прийнятим без врахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 5 статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Згідно з ч.2 ст.3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" дія даного Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Згідно ч.1 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Тобто, Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" пов`язує право на отримання одноразової допомоги з настанням певних обставин, а саме: у разі загибелі, у разі встановлення інвалідності, у разі встановлення ступеня втрати працездатності.

Разом з тим, відповідно до п.4 ст.16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

При цьому, відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", який набрав чинності з 1 січня 2017 року, п. 4 статті 16-3 було доповнено абзацом другим такого змісту: «у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється».

Отже, саме з 01 січня 2017 року вказана норма Закону зазнала відповідних змін.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 (далі по тексту - Порядок №975).

Згідно з п.2 Порядку № 975 особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги: допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Частиною 2 п.3 Порядку №975 визначено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до п.8 Порядку №975 якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Як вбачається з матеріалів даної справи, позивачу з 01.01.2006 року було встановлено ІІІ групу інвалідності причиною якої зазначено захворювання, пов`язане з проходженням військової служби (витяг із акту огляду у МСЕК до довідки Сер.МСЕ- Серія ХАР-04 №023307 від 22.12.2005 р.). Експертний діагноз, поставлений ВЛК: гіпертонічна хвороба третьої стадії, дисциркулярна гіпертонічна енцефалопатія другої стадії, залишкові явища вертибробазилярного інсульту (20.05.2004) у вигляді лікворно-венозної дисциркуляції, вестибуло-атактичного синдрому, стійких емоційно-вольових порушень, помірно виражених. Ішемічна хвороба серця: Стенокардія напруги, другий функціональний клас. Атеросклароз аорти, коронарних артерій. Атероскларотичний кардіосклероз. Визначено непридатність позивача до військової служби із зняттям з військового обліку ( свідоцтво про хворобу № 160/4024 від 12.07.2004).

Згідно консультативного висновку спеціаліста №4792 від 20.10.2016 на момент огляду захворювань з боку серцево-судинної системи не виявлено (а.с. 17).

За результатами проведення медичного огляду ВЛК визначено, що позивач придатний до військової служби (а.с.20).

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 12ААА №993767 від 13.03.2020 позивачу була безстроково встановлена ІІІ група інвалідності з 03.03.2020 року, у зв`язку з захворюванням, пов`язаним із захистом Батьківщини (а.с.32).

Відповідно до свідоцтва про хворобу №1396 від 10.09.2019 захворювання, так, пов`язані із захистом Батьківщини (а.с. 28-29).

Діагноз згідно свідоцтва та консультативного висновку № 835904 від 30.08.2019 «наслідки вибухової хвилі (2017 рік при виконанні бойового завдання). Стан після оперативного лікування (22.06.2017), видалення грижі диска L5-S1. Остеохондроз, спондилоартроз поперекового відділку хребту. Лівостороння люмбоішіалгія. Залишкові явища компрессіонно-корінцевого синдрому L5,S1 зліва. Синдром кауденогенної переміжної хромоти з парезом розгинання лівої стопи. Порушення опорно-кінематичної функції хребту та акту ходьби» (а.с. 30).

Колегія суддів зазначає, що оскаржуване по даній справі рішення Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, оформлене протоколом засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 06.08.2020 № 116, п.6 було обґрунтоване тим, що згідно пункту 4 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пунктом 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, у разі зміни групи інвалідності доплата одноразової грошової допомоги здійснюється за умови, якщо зміна відбулася протягом двох років після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності. Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 20.05.2019 справа №22040/5686/18 та правовому висновку Верховного Суду від 21.07.2020 №1488/0/58-20. Заявнику групу інвалідності змінено понад дворічний термін після встановлення первинної групи інвалідності змінено понад дворічний термін після встановлення первинної групи інвалідності.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що з урахуванням довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 12ААА №993767 від 13.03.2020 підставою для встановлення позивачу з 03.03.2020 року ІІІ групи інвалідності було інше захворювання із іншими подіями, а отже для цілей застосування приписів Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку 975, визнання з 03.03.2020 року позивача особою з інвалідністю ІІІ групи є первинним (огляд інваліда новий) та таким, що відбулося з іншої підстави, ніж коли позивачу з 01.01.2006 року було встановлено ІІІ групу інвалідності (витяг із акту огляду у МСЕК до довідки Сер.МСЕ- Серія ХАР-04 №023307 від 22.12.2005 р.).

Тобто, в даному випадку група інвалідності позивачу не змінювалася, а була встановлена в 2020 році з іншої підстави - іншого захворювання та отриманого внаслідок інших подій і наведене не було враховано відповідачем (Міністерством оборони України) при прийнятті оскаржуваного рішення (рішення про відмову ОСОБА_1 в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, оформлене протоколом засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 06.08.2020 № 116, п.6.).

Відповідно з урахуванням наведеного вище, доводи апеляційної скарги про те, що обидві норми (абз. 1 та 2 п. 4 статті 16-3 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей») передбачають дворічний строк, протягом якого зміна групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності можуть бути підставою для виплати одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, і зазначені правові норми є нормами прямої дії і поширюються на всіх військовослужбовців, а тому позивач не має права на призначення одноразової грошової допомоги як військовослужбовець, який проходив дійсну військову службу, оскільки зміна причини групи інвалідності відбулася в понад дворічний строк, визначений ч.4 ст.16-3 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», колегія суддів вважає помилковими та такими, що протирічять наведеним вище висновкам суду.

Окрім того, колегія суддів зазначає на помилковість доводів апеляційної скарги про те, що спір виник щодо права позивача на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі у зв`язку із встановленням йому під час повторного огляду вищої (2) групи інвалідності 13.03.2020 року, оскільки з матеріалів даної справи вбачається, що з огляду на довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 12ААА №993767 від 13.03.2020 позивачу була безстроково встановлена саме ІІІ група інвалідності з 03.03.2020 року, у зв`язку з захворюванням, пов`язаним із захистом Батьківщини, тобто з іншим захворюванням та з іншими подіями, ніж коли позивачу з 01.01.2006 року було встановлено ІІІ групу інвалідності.

Щодо вимог апелянта про врахування правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, а саме: від 15.07.2020 року по справі № 240/10153/19, а також на постанову Верховного Суду від 02.12.2020 року по справі №1.380.2019.006957, то колегія суддів, з урахуванням вже наведених вище висновків, вважає, що посилання на вказані рішення суду касаційної інстанції не впливають на вирішення даної справи.

Таким чином, з огляду на вказане вище, колегія суддів приходить до висновку щодо обґрунтованості висновку суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, оформлене протоколом засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 06.08.2020 № 116, п.6.

Так, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Колегія суддів, з урахуванням наведеного вище, вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про задоволення вимог позивача в частині зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно подати до Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю ОСОБА_1 , який визнаний інвалідом третьої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з захистом Батьківщини, та належним чином оформлений пакет документів, наданий позивачем разом з заявою про призначення і виплату одноразової грошової допомоги та зобов`язання та зобов`язання Міністерство оборони України після отримання відповідного висновку ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю ОСОБА_1 , який визнаний інвалідом третьої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з захистом Батьківщини, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення і виплату одноразової грошової допомоги, з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 1 ст.9 КАС визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та таким, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Оскільки, відповідно до п.3 ч.6 ст.12 КАС України справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, і дана справа відноситься до справ незначної складності, а також враховуючи те, що дана справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно вказане рішення (постанова) суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2020 по справі №520/12925/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло Н.С. Бартош
Повний текст постанови складено 22.03.2021 року