Справа № 500/1844/20
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2021-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 рокуЛьвівСправа № 500/1844/20 пров. № А/857/687/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Кузьмича С.М., Макарика В.Я.,

при секретарі судового засідання: Герман О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Тернопільміськгаз» на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року у справі №500/1844/20 за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Тернопільміськгаз» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) про визнання протиправною та скасування постанови (головуючий суддя першої інстанції Мартиць О.І., час ухвалення 11:41 год., місце ухвалення м. Тернопіль, дата складання повного тексту 13.11.2020),-

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Тернопільміськгаз» звернулось до суду із позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі також НКРЕКП) про визнання протиправною та скасування постанови №1137 від 17.06.2020 «Про накладання штрафу на ПрАТ «Тернопільміськгаз» за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу та здійснення заходів державного регулювання».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувану постанову №1137 від 17.06.2020 «Про накладання штрафу на ПрАТ «Тернопільміськгаз» за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу та здійснення заходів державного регулювання» прийнято лише 17.06.2020, тобто поза межами встановлених статтею 59 Закону України «Про ринок природного газу» строків прийняття рішення регулятора про накладення санкцій. Крім того, застосуванню фінансових та адміністративних санкцій передує складання припису, розпорядження, або іншого розпорядчого документу щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Також ПрАТ «Тернопільміськгаз» щодо порушення строків розрахунків з товариством з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» за надані послуги транспортування природного газу в ході проведеної перевірки надало пояснення щодо виникнення такої заборгованості, які відповідачем не були взяті до уваги при винесенні оскаржуваної постанови.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема апелянт зазначає про те, що відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду ( контролю)у сфері господарської діяльності», застосуванню фінансових та адміністративних санкцій передує складання припису, розпорядження, або іншого розпорядчого документу щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу. Проте, відповідачем винесено постанову №1137 від 11.06.2019 одночасно із встановленням строку до 01.07.2020р. для усунення позивачем порушень, що у свою свідчить про протиправність дій НКРЕКП.

Також апелянт вказує на те, що НКРЕКП були повністю проігноровані пояснення позивача, на що було звернуто увагу суду першої інстанції, однак останній залишив доводи позивача та надання належної оцінки вказаному факту поза увагою, обмежившись формальною відпискою та констатацією очевидних фактів, що не ставляться під сумнів сторонами.

Крім цього, вказує на те, що ПрАТ «Тернопільміськгаз» було подано до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг заяви від 14.06.2017 року №307, 23.04.2018 року №322, від 10.04.2019 року №274, від 19.08.2019 року №6052 про перегляд тарифу на транспортування природного газу розподільними газопроводами в бік економічно обґрунтованого. Однак, всупереч зазначеному, розмір тарифу на послугу з розподілу природного газу в бік економічно обґрунтованого так і не був переглянутий, внаслідок чого ПрАТ «Тернопільміськгаз» позбавлене можливості компенсувати необхідні для ведення господарської діяльності виробничі витрати, зокрема, здійснювати оплату вартості послуг транспортування природного газу ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» в межах діючого на даний момент тарифу.

Водночас, зазначене теж залишилося поза увагою відповідача при проведенні позапланової виїзної перевірки і прийнятті оскаржуваної постанови №1137 від 11.06.2019р., так і суду при розгляді даної справи. Наведені обставини судом було повністю проігноровано та залишено без надання правової оцінки в оскаржуваному рішенні суду.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідачем поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та наголошує, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У апеляційній скарзі скаржник не наводить жодних обґрунтованих аргументів щодо протиправності та незаконності рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.11.2020 по справі № 500/1844/20, та у свою чергу, доводи апелянта щодо незаконності та неправомірності рішення суду першої інстанції є надуманими та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України.

Відповідач зазначає, що вимоги положень Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не розповсюджують свою дію на діяльність Регулятора та відповідно не могли бути застосовані НКРЕКП під час прийняття оскаржуваної постанови за результатами розгляду акта перевірки.

Щодо неврахування пояснень ПрАТ «Тернопільміськгаз» до Акту, який складений за результатами проведення позапланової виїзної перевірки дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства та ліцензійних умов з розподілу природного газу від 18.05.2020 № 136, то вважає зазначені доводи необґрунтованими та такими, які не відповідають фактичним обставинам справи.

Що стосується дослідження питання про встановлення (перегляд) тарифу ПрАТ «Тернопільміськгаз» на транспортування природного газу розподільними газопроводами в бік економічно обґрунтованого, то це виходить за межі предмета доказування у справі № 500/1844/20.

З урахуванням наведеного просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Учасники справи в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату судового засідання.

Від позивача надійшло клопотання про перенесення судового засідання на більш пізніший час через хворобу представник позивача адвоката.

Проте колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд справи у відсутності представника позивача, оскільки будь яких доказів на підтвердження вказаного клопотання апелянтом не надано, крім цього позивач не позбавлений можливості забезпечити у судовому засіданні участь іншого представника.

Також апелянт не надав суду додаткових пояснень по суті поданої апеляційної скарги, чи нових доказів для дослідження та явка його представника в судове засідання обов`язковою не визнавалась.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг надійшло звернення товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» від 18.03.2020 щодо недотримання ПрАТ «Тернопільміськгаз» підпункту 28 пункту 2.2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 16.02.2017 №201 (далі - Ліцензійні умови), щодо здійснення розрахунків із оператором газотранспортної системи за надані послуги транспортування у строки та на умовах, визначених договором транспортування природного газу.

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 29.04.2020 відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 19 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» прийнято постанову №889 "Про проведення позапланової виїзної перевірки ПрАТ «Тернопільміськгаз», якою вирішено провести позапланову виїзну перевірку дотримання ПрАТ «Тернопільміськгаз» Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 16 лютого 2017 року №201, у частині питань, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу.

За результатами проведеної позапланової виїзної перевірки дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства та ліцензійних умов з розподілу природного газу ПрАТ «Тернопільміськгаз» відповідачем складено акт від 18.05.2020 №136.

17.06.2020 за результатами розгляду акта №136 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг винесено постанову №1137, якою вирішено накласти штраф у розмірі 850000 (вісімсот п`ятдесят тисяч) гривень на приватне акціонерне товариство «Тернопільміськгаз» за порушення підпункту 28 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов щодо здійснення розрахунків із оператором газотранспортної системи за надані послуги транспортування у строки та на умовах, визначених договором транспортування природного газу.

Згідно пункту 2 резолютивної частини постанови від 17.06.2020 №1137 відповідно до пункту 1 частини першої та пункту 1 частини другої статті 17 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», у межах здійснення заходів державного регулювання, зобов`язати приватне акціонерне товариство «Тернопільміськгаз» у строк до 01 липня 2020 року здійснити розрахунки з товариством з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» за надані послуги транспортування природного газу в межах наявних коштів, передбачених структурою тарифу з розподілу природного газу.

Не погоджуючись з таким рішенням суб`єкта владних повноважень та вважаючи його протиправним позивач звернувся до суду із даним позовом.

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив з тих підстав, що постанова НКРЕКП від 11.06.2020 №1137 «Про накладення штрафу на ПрАТ «Тернопільміськгаз» за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу та здійснення заходів державного регулювання» прийнята з дотриманням вимог законів України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», «Про ринок природного газу», на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, пропорційно, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення та своєчасно.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними з огляду на наступне.

Правовий статус Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення визначенні Законом України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг».

Відповідно до статті 1 Законом України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим незалежним державним колегіальним органом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно статті 3 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.

Регулятор здійснює державне регулювання шляхом: 1) нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані Регулятору законом; 2) ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг; 3) формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом; 4) державного контролю та застосування заходів впливу; 5) використання інших засобів, передбачених законом.

Основними завданнями Регулятора є: 1) забезпечення ефективного функціонування та розвитку ринків у сферах енергетики та комунальних послуг; 2) сприяння ефективному відкриттю ринків у сферах енергетики та комунальних послуг для всіх споживачів і постачальників та забезпечення недискримінаційного доступу користувачів до мереж/трубопроводів; 3) сприяння інтеграції ринків електричної енергії, природного газу України з відповідними ринками інших держав, зокрема в рамках Енергетичного Співтовариства, співпраці з Радою регуляторів Енергетичного Співтовариства, Секретаріатом Енергетичного Співтовариства та національними регуляторами енергетики інших держав; 4) забезпечення захисту прав споживачів товарів, послуг у сферах енергетики та комунальних послуг щодо отримання цих товарів і послуг належної якості в достатній кількості за обґрунтованими цінами; 5) сприяння транскордонній торгівлі електричною енергією та природним газом, забезпечення інвестиційної привабливості для розвитку інфраструктури; 6) реалізація цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг; 7) сприяння впровадженню заходів з енергоефективності, збільшенню частки виробництва енергії з відновлюваних джерел енергії та захисту навколишнього природного середовища; 8) створення сприятливих умов для залучення інвестицій у розвиток ринків у сферах енергетики та комунальних послуг; 9) сприяння розвитку конкуренції на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг; 10) інші завдання, передбачені законом.

Засідання Регулятора є основною формою його роботи як колегіального органу. Порядок організації роботи Регулятора, зокрема проведення його засідань, визначається регламентом, що затверджується Регулятором, та підлягає оприлюдненню на його офіційному веб-сайті. Засідання Регулятора проводяться у формі відкритих слухань. На відкритих слуханнях розглядаються всі питання, розгляд яких належить до повноважень Регулятора, крім питань, що містять таємну інформацію. У разі розгляду Регулятором питання, що містить таємну інформацію, порядок доступу до якої регулюється законом, Регулятор приймає рішення про розгляд такого питання в режимі закритого слухання( ст. 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг»).

Регулятор здійснює державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових виїзних, а також невиїзних перевірок відповідно до затверджених ним порядків контролю ( ст. 19 «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг»).

Перевірка проводиться на підставі рішення Регулятора.

Для проведення перевірки створюється комісія з перевірки, що складається не менш як із трьох представників центрального апарату та/або територіальних органів Регулятора. Під час здійснення державного контролю Регулятор має право:1) вимагати від суб`єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог цього Закону та законів, що регулюють діяльність у сфері енергетики та комунальних послуг, і ліцензійних умов; 2) фіксувати процес здійснення планового або позапланового заходу чи кожну окрему дію засобами аудіо- та відеотехніки, не перешкоджаючи здійсненню такого заходу; 3) вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю; 4) призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, копії документів, відомості з питань, що виникають під час державного контролю; 5) приймати обов`язкові до виконання суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, рішення про усунення виявлених порушень; 6) накладати штрафні санкції та вживати заходів, передбачених законом.

За результатами перевірки складається акт у двох примірниках, який підписується членами комісії з перевірки. Один примірник акта про результати перевірки передається суб`єкту господарювання, діяльність якого перевірялася, або уповноваженій ним особі. Суб`єкт господарювання, діяльність якого перевірялася, має право надати письмові пояснення та обґрунтування щодо проведеної перевірки та/або виявлених порушень у строк до п`яти робочих днів з дня отримання акта про результати перевірки. У разі виявлення порушень акт про результати перевірки вноситься на засідання Регулятора, за результатами якого Регулятор приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, санкції, передбаченої цим Законом. Акт про результати перевірки разом із поясненнями та обґрунтуванням суб`єкта господарювання, діяльність якого перевірялася, підлягає оприлюдненню на офіційному веб-сайті Регулятора до розгляду акта на засіданні Регулятора.

Підставою для проведення позапланової виїзної перевірки є: 1) подання суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, письмової заяви про здійснення заходу державного контролю; 2) обґрунтоване звернення фізичної або юридичної особи про порушення суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, її законних прав; 3) обґрунтоване звернення суб`єктів господарювання та споживачів про порушення суб`єктом природної монополії законодавства з питань доступу до електричних/теплових/газових мереж та/або порушення ліцензійних умов; 4) перевірка виконання рішень Регулятора щодо усунення порушень вимог законодавства, прийнятих за результатами планових або позапланових перевірок; 5) перевірка достовірності наданих Регулятору даних у звітності або в інших документах.

Строк проведення позапланової виїзної перевірки не може перевищувати 10 робочих днів, а щодо суб`єктів малого підприємництва - трьох робочих днів.

У разі великих обсягів перевірки за рішенням Регулятора строк проведення позапланової виїзної перевірки може бути збільшений до 20 робочих днів, а для суб`єктів малого підприємництва - до п`яти робочих днів з внесенням відповідних змін до посвідчення на проведення перевірки.

Під час проведення позапланової виїзної перевірки з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для проведення позапланової перевірки, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні на проведення перевірки.

У разі виявлення під час проведення позапланової виїзної перевірки однорідних порушень або таких, що прямо випливають із питань, необхідність перевірки яких стала підставою для проведення позапланової перевірки, Регулятор має право перевіряти такі порушення із подальшим застосуванням до суб`єкта господарювання відповідальності, передбаченої законодавством.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», cуб`єкти господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, несуть відповідальність за правопорушення у сферах енергетики та комунальних послуг, визначені законами України «Про природні монополії», «Про комбіноване виробництво теплової та електричної енергії (когенерацію) та використання скидного енергопотенціалу», «Про ринок електричної енергії», «Про ринок природного газу», «Про трубопровідний транспорт», «Про теплопостачання», «Про питну воду та питне водопостачання», «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» та іншими законами, що регулюють відносини у відповідних сферах.

Посадові особи суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, несуть адміністративну та кримінальну відповідальність за порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг.

За порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у відповідній сфері, Регулятор може застосовувати санкції у вигляді: 1) застереження та/або попередження про необхідність усунення порушень; 2) накладення штрафу; 3) зупинення дії ліцензії; 4) анулювання ліцензії.

За порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг до посадових осіб суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у відповідній сфері, Регулятор може застосовувати адміністративні стягнення.

У разі виявлення порушень законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор у 30-денний строк з дня складення акта перевірки розглядає питання відповідальності суб`єкта господарювання, його посадових осіб на своєму засіданні та приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання санкцій та/або застосування адміністративного стягнення до посадової особи такого суб`єкта господарювання. При застосуванні санкцій Регулятор має дотримуватися принципів пропорційності порушення і покарання та ефективності санкцій, які мають стримуючий вплив.

Регулятор застосовує штрафні санкції до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, у розмірах, встановлених цим Законом, законами України «Про ринок електричної енергії», «Про природні монополії», «Про питну воду та питне водопостачання», «Про ринок природного газу», «Про теплопостачання».

Отже, зі змісту вказаних правових приписів вбачається, що метою здійснення діяльності Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг є досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки. В свою чергу, державний контроль Регулятором здійснюється зокрема шляхом проведення відповідних перевірок за результатом яких складаються акти.

Відповідно до абзацу першого частини шостої статті 59 Закону України «Про ринок природного газу» рішення Регулятора про накладення санкцій за порушення, передбачені цією статтею, може бути прийняте протягом 30-денного строку з дня складення акта перевірки.

З урахуванням наведених вище норм чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що оскаржувана постанова №1137, згідно якої штраф накладений відповідно до пунктів 11, 12 частини першої статті 17, статей 19 та 22 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», статті 59 Закону України «Про ринок природного газу» прийнята в межах встановленого статтею 59 Закону України «Про ринок природного газу» строку.

Щодо посилань апелянта на норми Закону України «Про основні засади державного нагляду ( контролю)у сфері господарської діяльності» колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів валютного нагляду, податкового контролю, митного контролю, державного експортного контролю (крім здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами космічної діяльності України приватної форми власності законодавства про космічну діяльність в Україні), контролю за дотриманням бюджетного законодавства, державного нагляду на ринках фінансових послуг, державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, державного нагляду (контролю) в галузі телебачення і радіомовлення, державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг, державного ринкового нагляду та контролю нехарчової продукції, державного нагляду за дотриманням вимог безпеки використання ядерної енергії.

Отже, наведене свідчить про те, що вимоги положень Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не розповсюджують свою дію на діяльність Регулятора та відповідно не могли бути застосовані Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг під час прийняття оскаржуваної постанови за результатами розгляду акта перевірки.

Разом із тим, згідно з абзацом третім частини п`ятої статті 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» рішення Регулятора оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями. Рішення Регулятора підписуються Головою.

Статтею 13 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» визначено, що рішення про накладення штрафу приймається Регулятором на підставі акта перевірки суб`єкта господарювання або подання відповідного структурного підрозділу Регулятора про несплату внеску на регулювання або сплату його не в повному обсязі протягом кварталу, наступного за звітним, у 15-денний строк з моменту складення акта перевірки або отримання відповідного подання та оформлюється постановою Регулятора.

Таким чином, статею 13 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» імперативно встановлено, що рішення про накладення штрафу приймається регулятором у вигляді постанови.

Відповідно до визначених статтею 17 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» повноважень Регулятор, зокрема: контролює додержання ліцензіатами законодавства у відповідній сфері регулювання і ліцензійних умов провадження господарської діяльності та вживає заходів до запобігання порушенням ліцензійних умов; розглядає справи про порушення ліцензійних умов, а також справи про адміністративні правопорушення і за результатами розгляду приймає рішення про застосування санкцій, накладення адміністративних стягнень у випадках, передбачених законом, приймає у межах своєї компетенції рішення про направлення до відповідних державних органів матеріалів про виявлені факти порушення законодавства.

З урахуванням наведеного вище, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що норми статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» стосовно того, що застосуванню фінансових та адміністративних санкцій передує складання припису, розпорядження, або іншого розпорядчого документу щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу у даному випадку застосуванню не підлягають.

Крім того, відповідно до пункту 11.4 договору № транспортування природного газу від 31.12.2019 укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» та приватним акціонерним товариством «Тернопільміськгаз», врегулювання щодобових небалансів оформлюється одностороннім актом врегулювання щодобових небалансів за підписом Оператора ГТС.

Всього обсяг щодобових небалансів за газові місяці - січень та лютий 2020 року склав 19252,306 тис. куб. м, на суму - 122819,94 тис. грн. (з ПДВ).

Станом на 01.05.2020 заборгованість приватного акціонерного товариства «Тернопільміськгаз» перед Оператором ГТС за врегулювання щодобових небалансів за газові місяці - січень та лютий 2020 року склала - 122819,94 тис. грн. (з ПДВ).

Крім цього, обсяг послуги перевищення замовленої (договірної) потужності за січень та лютий 2020 року склав 19252,306 тис. куб. м, на суму-2 868,43 тис. грн. (з ПДВ).

Станом на 01.05.2020 заборгованість приватного акціонерного товариства «Тернопільміськгаз» перед Оператором ГТС за послугу перевищення замовленої (договірної) потужності за січень та лютий 2020 року склала - 2868,43 тис. грн. (з ПДВ).

На виконання положень частини п`ятої статті 19 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» акт про результати перевірки разом із поясненнями та обґрунтуванням приватного акціонерного товариства «Тернопільміськгаз» розміщено на офіційному сайті НКРЕКП за посиланням http://www.nerc.gov.ua/7ick51770.

При цьому, пояснення приватного акціонерного товариства «Тернопільміськгаз» були розміщені на сайті у повному обсязі та враховані (процитовані) в обґрунтуванні до проекту рішення Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Що стосується доводів апелянта про перегляд тарифу на транспортування природного газу розподільними газопроводами в бік економічно обґрунтованого, як на підставу скасування оскаржуваної постанови, то апеляційний суд зазначає наступне.

Предметом даного позову є постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1137 від 17.06.2020 «Про накладення штрафу на ПрАТ «Тернопільміськгаз» за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу та здійснення заходів державного регулювання», тобто предметом даного позову ж протиправність, на думку позивача, оскаржуваної постанови.

Отже, дослідження питання про встановлення (перегляд) тарифу ПрАТ «Тернопільміськгаз» на транспортування природного газу розподільними газопроводами в бік економічно обґрунтованого виходить за межі предмета доказування у справі №500/1844/20.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Перевіривши оскаржене позивачем рішення, апеляційний суд вважає, що таке відповідає критеріям, визначеним ст. 2 КАС України, а представлені відповідачем на заперечення позовних вимог докази у своїй сукупності не дають підстав вважати що рішення відповідача є протиправними, а натомість вказують на те, що таке прийняте відповідачем обґрунтовано, з дотриманням вимог Конституції та законів України, в межах повноважень та спосіб, передбачений чинним законодавством України та підстав для визнання його протиправними та скасування не вбачається.

З урахуванням наведених вище норм чинного законодавства та обставин справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для визнання протиправною та скасування постанови №1137 від 17.06.2020 «Про накладення штрафу на ПрАТ «Тернопільміськгаз» за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу та здійснення заходів державного регулювання».

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішенням у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, ЄСПЛ нагадав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Тернопільміськгаз» - залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року у справі №500/1844/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді С. М. Кузьмич
В. Я. Макарик
Повне судове рішення складено 22.03.2021р.