Справа № 404/3619/20
Суддя: Іванова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2021-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/3619/20
Номер провадження 2-а/404/282/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Тригубенко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Кіровоградській області, інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Кіровоградській області лейтенанта поліції Боброва Владислава Володимировича про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Кіровоградській області, інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Кіровоградській області лейтенанта поліції Боброва Владислава Володимировича про скасування постанови, просив поновити пропущений строк на звернення до суду з позовом, визнати протиправною та скасувати постанову серія ЕАВ №1253414 від 22 червня 2019 року.

В обґрунтування поданого позову зазначено, що інспектором батальйону №1 роти №1 УПП в Кіровоградській області Бобровим В.В. неправомірно винесено відносно позивача постанову про адміністративне правопорушення від 22 червня 2019 року серії ЕАВ №1253414 за ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Постанова складена в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздрукована за допомогою спеціального технічного пристрою.

В графі 6 оскаржуваної постанови зазначено, що він нібито не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» та здійснив подальший рух в зоні дії знаку, чим порушив п.п. 8.4 в. При цьому, в постанові інспектором зроблено висновок, що зазначеними діями він нібито скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП, яке тягне за собою накладення штрафу в розмірі 255 грн.

Вважає, оскаржуваному постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, постанова складена за формою не передбаченою законом, відсутні та не зазначені у постанові жодні докази правопорушення, а також постанова винесена з порушенням процедури накладення стягнення.

Вказано, що орієнтовано в 3.00 год. ночі 22 червня 2019 року позивач здійснював рух на вантажному автомобілі на автодорозі в м. Знам`янка. Під час руху його автомобіль було зупинено працівниками поліції, які зупиняли всі автомобілі підряд. На місці зупинки перебували ще два інші вантажні автомобілі, які були зупинені цими ж працівниками поліції. В його присутності інспектор виносив постанову такому ж водію вантажівка, який доводив інспектору, що жодних заборонних знаків під час руху не було.

Зазначено, що до автомобіля позивача підійшов інспектор, який повідомив, що нібито він також проїхав на заборонний знак 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено». Позивач заперечив проти вказаного та просив інспектора надати йому для перегляду відеозапис, на що той повідомив, що з відеозаписом можна буде ознайомитися в суді.

Також, позивач висловив усне клопотання з проханням надати можливість скористатися правовою допомогою і перенести розгляд справи на інший час за його місцем проживання. На це інспектор відповів, що він роздрукував постанову, але не підписує, оскільки розгляд справи перенесе на інший день. Після цього інспектор повідомив, що він може продовжувати рух і що вони пришлють йому додому поштою запрошення на розгляд справи в м. Кіровограді.

01 червня 2020 року позивач отримав поштовий конверт, в якому знаходилась постанова виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження з ксерокопію оскаржуваної постанови поліції про накладення на нього адміністративного стягнення.

Про дату і час розгляду адміністративної справи інспектор його не повідомляв, його права як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, інспектор не роз`яснив. Про наявність постанови на місці зупинки не повідомляв та вручити не пропонував.

Зазначає, що під час руху не було встановлено жодних заборонних знаків. Він завжди дотримується ПДР і при наявності під час руху заборонних знаків, він би здійснив рух іншим шляхом. Вважає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, яке він не вчиняв.

При цьому оскаржувана постанова винесена протиправно та підлягає скасуванню, оскільки складена за формою, не передбаченою законом, а також відсутні та не зазначені у постанові жодні докази правопорушення.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 червня 2020 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків. Запропоновано позивачу сплатити судовий збір та надати нову читаємо копію постанови або її оригінал.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 липня 2020 року заяву позивача про поновлення строків звернення до суду задоволено та поновлено процесуальний строк звернення до суду з даною позовною заявою. Відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання.

19 серпня 2020 року від представника УПП до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно якого він просив відмовити у задоволенні позовних вимог та надав до суду носій інформації DVD-R.

Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Інспектор та представник управління в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ч.1 ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси шляхом визначеним у п.п.1-6 ч. 1 цієї статті. Згідно частини 2 цієї статті, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що 22 червня 2019 року о 03:03 год. позивач керував транспортним засобом MAN 18.403 д.н.з НОМЕР_1 з напівпричепом SCHMITZ S01 д.н.з НОМЕР_2 в Кіровоградській області м. Знам`янка по вулиці В. голого, 120, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», чим порушив п. 8.4 (в) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень.

Обов`язки учасників дорожнього руху, а також підстави та порядок притягнення до відповідальності за їх порушення передбачені Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху та Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Згідно зі ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частиною 1статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність водіїв за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Згідно з п.8.4 (в) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР) заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Відповідно до п.3.3 Розділу 33 ПДР дорожній знак 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» передбачає, що забороняється рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.

Абз. 9 п.3.43 ПДР передбачено, що зона дії знаків 3.1-3.15, 3.19-3.21, 3.25, 3.27, 3.29, 3.33-3.37 - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Відповідно до абз.5 п.3.43 ПДР не поширюється дія знаків 3.1-3.8, 3.11 - на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення.

З урахуванням наведеного для встановлення порушення вимог дорожнього знаку 3.3 необхідно визначити зону дії вказаного знаку та маршрут руху транспортного засобу.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч.ч.1-3 ст.122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 за № 1395 (далі Інструкція).

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 розділ 1 Інструкції).

Відповідно до п.1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Особливості провадження у справах про адміністративні правопорушення визначені в Розділі IV КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи встановлено, що разом з відзивом на позовну заяву відповідач долучив відео з якого встановити, що позивач не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» та здійснив подальший рух в зоні дії знаку, чим порушив п.п. 8.4 в не можливо.

Крім того, відповідач не надав суду схему розміщення дорожніх знаків та схему руху транспортного засобу під керуванням позивача, що унеможливлює встановлення об`єктивної сторони правопорушення.

Інші докази порушення позивачем ПДР в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням наведеного, оскільки відповідач не надав суду доказів, які підтверджують об`єктивну сторону правопорушення, а саме: факт проїзду позивача на заборонний знак 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» або розміщення знаку 3.3 на шляху руху транспортного засобу то в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, що в свою чергу свідчить про неправомірність складеної відносно позивача постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1253414 від 22 червня 2019 року, тому вимога позивача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення підлягає задоволенню.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Сплачена позивачем сума судового збору підлягає відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 2, 19, 20, 72, 77, 96, 229, 242-246, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1253414 від 22 червня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції України

на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН: НОМЕР_3 ) судові витрати в розмірі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення даного рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 23.03.2021 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда