Справа № 540/1645/20
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2021-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/1645/20

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Дубровної В.А.,

при секретарі: Абрамовій К.В.,

за участю представника позивача - Мартинюка З.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Державної екологічної інспекції у Тернопільській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо комерційна фірма «Еліт Пласт» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю),

встановив:

I. Зміст позовних вимог

Державна екологічна інспекція у Тернопільській області (надалі - позивач, Держекоінспекція у Тернопільській області) звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо комерційна фірма "Еліт Пласт" (надалі - відповідач, ТОВ "ВКФ "Еліт Пласт"), в якому з урахуванням уточнення позовних вимог, просить застосувати захід реагування у сфері державного нагляду (контролю) до ТОВ "ВКФ "Еліт Пласт" у вигляді тимчасової заборони (зупинення) діяльності підприємства, що знаходиться за адресою м. Тернопіль, вул. Микулинецька, буд. 46, до моменту отримання висновку з оцінки впливу на довкілля та дозволу на викиди забруднюючих речовин від стаціонарних джерел.

II. Позиція позивача, заперечення відповідача

Вказані вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28.12.2019 за результатами позапланової перевірки ТОВ "ВКФ "Еліт Пласт", державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Держекоінспекці у Тернопільській області винесено припис №1/2-4-11-4795 щодо усунення виявлених порушень вимог природоохоронного законодавства до 28.03.2020 р. шляхом отримання висновку оцінки впливу на довкілля у відповідності до вимог законодавства та отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин від стаціонарних джерел. З метою перевірки виконання відповідачем вказаного припису Держекоінспекцією у Тернопільській області у квітні 2020 року проведено позапланову перевірку ТОВ "ВКФ "Еліт Пласт", в ході якої встановлено його не виконання, що є порушенням п. " ї " статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ч. 1 ст. 11 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Виходячи з того, що у ТОВ "ВКФ "Еліт Пласт" відсутні будь-які дозвільні документи, що дають право останньому на здійснення господарської діяльності в порушення вимог Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" та Закону України "Про охорону атмосферного повітря", позивач в межах компетенції звернувся з даним позовом позовною заявою про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді тимчасової заборони (зупинення) виробничої діяльності підприємства, що знаходиться за адресою вул. Микулинецька, б. 46, м. Тернопіль до моменту їх отримання.

Представник позивача в судовому засіданні підтримував позовні вимоги та просив їх задовольнити.

10 серпня 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначив, що позивачем не надано жодного доказу, що виробнича діяльність відповідача за адресою м. Тернопіль, вул. Микулинецька, 46, за відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин від стаціонарних джерел та порушення відповідачем законодавства про оцінку впливу на довкілля реально створює загрозу життю та/або здоров`ю людей. Відповідач вважає, що позовні вимоги не відповідають приписам Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", якими визначено, що за рішенням суду може бути зупинено виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, що здійснюється із порушенням, а не повністю вся діяльність (зокрема, і виробнича) суб`єкта господарювання. Також відповідач вважає, що позов до нього про застосування заходів реагування подано позивачем із пропуском встановленого законом строку.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою від 03.02.2021 року.

III. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 30.06.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 28.08.20 року вирішено перейти до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 27.10.2020 року постановлено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Ухвалою від 24.11.2020 року закрито підготовче провадження, призначити справу до судового розгляду по суті.

У зв`язку з перебуванням судді на лікарняному, судове засідання, призначене на 14.12.2020 р. не відбулось, тому судовий розгляд справи призначено на 05.02.2021 року.

Ухвалою від 01.02.2021 року ухвалено забезпечити участь представника Державної екологічної інспекції у Тернопільській області у судовому засіданні , призначеному на 05.02.2021 року о 10:00 год., в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні 05 лютого 2021 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ТОВ ВКФ "Еліт Пласт" згідно класифікації суб`єктів - господарювання відноситься до високого ступеня ризику, основним видом господарської діяльності згідно значення коду КВЕД 22.21 - виробництво плит, листів, труб і профілів із пластмаси, у т.ч. виготовляє синтетичний теплоізоляційний матеріал із гранул полістиролу шляхом нагрівання ("екструзійний пінополістирол").

На підставі звернення громадянки ОСОБА_1 від 08.08.2019 року про здійснення ТОВ "ВКФ "Еліт Пласт" виробництва стирольних плит, що пов`язане з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря без отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин від стаціонарних джерел, Держекоінспекцією у Тернопільській області видано наказ "Про проведення позапланових перевірок" №407 від 23.12.2019 року.

На підставі наказу Про проведення позапланових перевірок" № 407 від 23.12.2019 року та направлення на проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства №524 від 23.12.2019 року в період з 24.12.2019 року по 26.12.2019 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області Гордовським О.О. проведено позапланову перевірку ТОВ "ВКФ "Еліт Пласт" за адресою: м. Тернопіль, вул. Микулинська,46, за результатами якої складено акт №19 від 26.12.2019. Акт перевірки складено у присутності технолога з виробництва ОСОБА_2 , який ознайомлений з даним актом та копію акта зобов`язувалася передати для відома керівника ТОВ "ВКФ "Еліт Пласт".

Перевіркою встановлено, що підприємство здійснює планову діяльність з виробництва екструзійного пінополістиролу за адресою: м. Тернопіль, вул. Микулинецька, 46 у виробничому приміщенні площею 15 261,7 м. кв., яке належить на праві власності ТОВ "ВКФ "Еліт Пласт" згідно договору купівлі-продажу від 18.07.2018 №ППС-11. В порушення п. 11 ч. 3 ст. 3, ч. 4 ст. 3 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" підприємство здійснює діяльність без висновку оцінки впливу на довкілля та в порушенням ч. 5, 6 ст. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" викиди забруднюючих речовин атмосферне повітря обладнання для виготовлення екструзійного пінополістиролу здійснюються без дозволу на викиди спеціально уповноваженого органу виконавчої влади.

На підставі вказаних висновків перевірки державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області - Гордовським О.О. винесено припис №1/2-4-11-4795 від 28.12.2019 р. щодо усунення порушень вимог природоохоронного законодавства, а саме,

- отримати висновок оцінки впливу на довкілля у відповідності до вимог в строк до 28.03.2020 року;

- отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин від стаціонарних джерел в строк до 28.03.2020 року.

З метою перевірки виконання ТзОВ "ВКФ "Еліт Пласт" вимог вказаного припису на підставі наказу Держекоінспекції у Тернопільській області від 27.04.2020 № 140 та направлення від 27.04.2020 №152, уповноваженими посадовими особами Держекоінспекції у Тернопільській області у присутності "завідувач складу" ТзОВ "ВКФ "Еліт Пласт" - ОСОБА_3 проведено позапланову перевірку додержання суб`єктом господарювання ТОВ "ВКФ "Еліт Пласт" вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, в ході якої встановлено не виконання ТзОВ "ВКФ "Еліт Пласт" припису від 28.12.2019 року №1/2-4-11-4795, що є порушенням пункту " ї " ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища, та ч. 1 ст. 11 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", про що складено акт №13/013 від 29.04.2020 р., з яким ознайомлено ОСОБА_3 та надано йому копію акту для подальшої передачі (ознайомлення) керівника ТзОВ "ВКФ "Еліт Пласт".

Скориставшись правом, передбаченим чинним законодавством, Держекоінспекція у Тернопільській області звернулась до суду із даним позовом про застосування заходів реагування в сфері державного нагляду (контролю) до ТОВ " ВКФ "Еліт Пласт".

V. Норми права, які застосував суд

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05 квітня 2007 року № 877-V ( надалі - Закон № 877-V), яким передбачено, зокрема -

- державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. ( ст.1 цього Закону);

- виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа. Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю). виключно законами встановлюються, зокрема, повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності. ( ч. 4 ст. 4 цього Закону);

- виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень. ( частина п`ята статті 4 цього Закону);

- підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема, перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю) ( ч. 1 ст. 6 цього Закону);

- за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід. Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства. В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом. Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю). ( частина шоста статті 7)

- на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу. ( частина сьома статті 7 цього Закону).

- припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку. ( частина восьма статі 7 цього Закону)

- орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, зокрема, вимагати від суб`єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства; надавати (надсилати) суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків тощо. ( частина перша статті 8 цього Закону)

- суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний, зокрема, виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства ( абзац 3 статті 11 цього Закону).

Правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь визначає Закон України "Про охорону навколишнього природного середовища" від 25.06.1991 № 1264-XII ( надалі - Закон № 1264-XII), яким визначено, зокрема, -

- відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються цим Законом, а також земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством ( статі 2 цього Закону);

- до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема,

а) організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, в тому числі, про екологічну та радіаційну безпеку, про оцінку впливу на довкілля, про моніторинг, звітність та верифікацію викидів парникових газів; щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов; ( абзаци другий та вісімнадцятий пункту "а" частини першої статті 20-2 цього Закону)

в) обмеження чи зупинення (тимчасове) діяльності підприємств і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, законодавства про оцінку впливу на довкілля, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин; ( пункт "в" частини першої статті 20-2 цього Закону);

е) надання обов`язкових до виконання приписів щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства з питань, що належать до його компетенції, інформування дозвільних органів про надані приписи суб`єктам господарювання, що здійснюють діяльність на підставі дозволів у сфері охорони навколишнього природного середовища, та здійснення контролю за їх виконанням ( пункт "е" частини першої статті 20-2 цього Закону).

- екологічна безпека є такий стан навколишнього природного середовища, при якому забезпечується попередження погіршення екологічної обстановки та виникнення небезпеки для здоров`я людей. Екологічна безпека гарантується громадянам України здійсненням широкого комплексу взаємопов`язаних політичних, економічних, технічних, організаційних, державно-правових та інших заходів. Діяльність фізичних та юридичних осіб, що завдає шкоди навколишньому природному середовищу, може бути припинена за рішенням суду. ( стаття 50 цього Закону).

Відповідно до Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07 квітня 2020 року № 230, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2020 р. за № 350/34633,

- державна екологічна інспекція відповідної області (далі - Інспекція) є територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується. ( пункт 1 розділу І цього Положення);

- функціями Інспекції є, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства: 1) про екологічну та радіаційну безпеку, зокрема: щодо виконання умов висновків з оцінки впливу на довкілля; 4) про охорону атмосферного повітря, зокрема щодо: наявності та додержання умов дозволів на викиди забруднюючих речовин; ( пункт 2 розділу ІІ Положення);

- Інспекція звертається до суду із позовом щодо: обмеження чи зупинення діяльності суб`єктів господарювання і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів в атмосферне повітря забруднюючих речовин, впливу фізичних та біологічних факторів, лімітів скидів забруднюючих речовин; ( пункт 6 розділу ІІ Положення);

Відповідно до ч. 4 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Згідно пункту 5 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.

VI. Оцінка суду

Із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що чинним законодавством передбачено право Державної екологічної інспекції у Тернопільській області на звернення до суду із позовом про застосування заходів реагування в сфері державного нагляду (контролю), а саме, щодо повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг.

Як зазначалось вище, основним видами діяльності ТОВ "ВКФ "Еліт Пласт" є виробництво плит, листів, труб і профілі із пластмаси. При цьому, за твердженням позивача відповідач виготовляє синтетичний теплоізоляційний матеріал з гранул полістиролу шляхом його нагрівання ("екструзійний пінополістирол"), що є наслідком віднесення його до високого ступеня ризику (згідно класифікації). Вказане представником відповідача під час розгляду справи не спростовано, доказів зворотного не надано.

При цьому, за матеріалами справи підставою звернення позивача до суду з даним позовом є не виконання ТОВ "ВКФ "Еліт Пласт" вимог припису №1/2-4-11-4795 від 28.12.2019 р., а саме, у строк до 28.03.2020 року не отримано висновок оцінки впливу на довкілля та дозвіл на викиди забруднюючих речовин від стаціонарних джерел, обов`язкова наявність яких передбачена вимогами Закону України "Про охорону атмосферного повітря" та Закону України "Про оцінку впливу на довкілля".

В ході розгляду справи відповідачем та його представником не надано суду доказів виконання вказаного припису або його оскарження та/або скасування, що свідчить про його чинність.

Отже, предметом розгляду у даній справі є наявність законних підстав для застосування до відповідача заходів реагування у сфері державного нагляду внаслідок не усунення останнім порушень вимог вищевказаного законодавства, правомірність яких підтверджується приписом № 1/2-4-11-4795 від 28.12.2019 р.

На збереження та відновлення природного стану атмосферного повітря, створення сприятливих умов для життєдіяльності, забезпечення екологічної безпеки та запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище спрямований Закон України "Про охорону атмосферного повітря"від 16.10.1992 № 2707-XII, яким визначено, зокрема,

- джерело викиду - об`єкт (підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб тощо), з якого надходить в атмосферне повітря забруднююча речовина або суміш таких речовин. ( стаття перша цього Закону);

- підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо ( абзац другий частини першої статті 10 цього Закону);

- для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України. ( частина перша статті 11 цього закону);

- викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення. ( частина п`ята статті 11 цього Закону);

- господарська чи інші види діяльності, пов`язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства. ( стаття 12 цього Закону);

Правові та організаційні засади оцінки впливу на довкілля, спрямованої на запобігання шкоді довкіллю, забезпечення екологічної безпеки, охорони довкілля, раціонального використання і відтворення природних ресурсів, у процесі прийняття рішень про провадження господарської діяльності, яка може мати значний вплив на довкілля, з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів встановлює Закон України "Про оцінку впливу на довкілля" № 2059-VIII від 23 травня 2017 року (надалі - Закон № 2059-VIII), яким визначено, зокрема

- вплив на довкілля (далі - вплив) - будь-які наслідки планованої діяльності для довкілля, в тому числі наслідки для безпечності життєдіяльності людей та їхнього здоров`я, флори, фауни, біорізноманіття, ґрунту, повітря, води, клімату, ландшафту, природних територій та об`єктів, історичних пам`яток та інших матеріальних об`єктів чи для сукупності цих факторів, а також наслідки для об`єктів культурної спадщини чи соціально-економічних умов, які є результатом зміни цих факторів ( підпункт 1 пункту 1 частини першої статі 1 цього Закону;

планована діяльність - планована господарська діяльність, що включає будівництво, реконструкцію, технічне переоснащення, розширення, перепрофілювання, ліквідацію (демонтаж) об`єктів, інше втручання в природне середовище; планована діяльність не включає реконструкцію, технічне переоснащення, капітальний ремонт, розширення, перепрофілювання об`єктів, інші втручання в природне середовище, які не справляють значного впливу на довкілля відповідно до критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України ( підпункт 3 пункту 1 частини першої статі 1 цього Закону);

- оцінка впливу на довкілля - це процедура, що передбачає:

1) підготовку суб`єктом господарювання звіту з оцінки впливу на довкілля відповідно до статей 5, 6 та 14 цього Закону;

2) проведення громадського обговорення відповідно до статей 7, 8 та 14 цього Закону;

3) аналіз уповноваженим органом відповідно до статті 9 цього Закону інформації, наданої у звіті з оцінки впливу на довкілля, будь-якої додаткової інформації, яку надає суб`єкт господарювання, а також інформації, отриманої від громадськості під час громадського обговорення, під час здійснення процедури оцінки транскордонного впливу, іншої інформації;

4) надання уповноваженим органом мотивованого висновку з оцінки впливу на довкілля, що враховує результати аналізу, передбаченого пунктом 3 цієї частини;

5) врахування висновку з оцінки впливу на довкілля у рішенні про провадження планованої діяльності відповідно до статті 11 цього Закону. ( частина перша статті 2 цього Закону);

- здійснення оцінки впливу на довкілля є обов`язковим у процесі прийняття рішень про провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті. Така планована діяльність підлягає оцінці впливу на довкілля до прийняття рішення про провадження планованої діяльності. ( частина перша статті 3 цього Закону).

- перша категорія видів планованої діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля і підлягають оцінці впливу на довкілля, включає, зокрема, хімічне виробництво, в тому числі виробництво основних хімічних речовин, хімічно-біологічне, біотехнічне, фармацевтичне виробництво з використанням хімічних або біологічних процесів, виробництво засобів захисту рослин, регуляторів росту рослин, мінеральних добрив, полімерних і полімервмісних матеріалів, лаків, фарб, еластомерів, пероксидів та інших хімічних речовин; виробництво та зберігання наноматеріалів потужністю понад 10 тонн на рік ( пункт 6 частини 2 статті 3 цього Закону);

- забороняється розпочинати провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті, без оцінки впливу на довкілля та отримання рішення про провадження планованої діяльності. ( частина 4 ст. 3 цього Закону);

- суб`єкт господарювання забезпечує підготовку звіту з оцінки впливу на довкілля і несе відповідальність за достовірність наведеної у звіті інформації згідно з законодавством. ( частина перша статті 6 цього Закону);

- уповноважений територіальний орган, а у випадках, визначених частинами третьою і четвертою статті 5 цього Закону, - уповноважений центральний орган видає висновок з оцінки впливу на довкілля, яким виходячи з оцінки впливу на довкілля планованої діяльності, зокрема величини та масштабів такого впливу (площа території та чисельність населення, які можуть зазнати впливу), характеру (у тому числі - транскордонного), інтенсивності і складності, ймовірності, очікуваного початку, тривалості, частоти і невідворотності впливу (включаючи прямий і будь-який опосередкований, побічний, кумулятивний, транскордонний, короткостроковий, середньостроковий та довгостроковий, постійний і тимчасовий, позитивний і негативний впливи), передбачених заходів, спрямованих на запобігання, відвернення, уникнення, зменшення, усунення впливу на довкілля, визначає допустимість чи обґрунтовує недопустимість провадження планованої діяльності та визначає екологічні умови її провадження. Висновок з оцінки впливу на довкілля є обов`язковим для виконання. Висновок з оцінки впливу на довкілля враховується при прийнятті рішення про провадження планованої діяльності та може бути підставою для відмови у видачі рішення про провадження планованої діяльності. При підготовці висновку з оцінки впливу на довкілля уповноважений територіальний орган, а у випадках, визначених частинами третьою і четвертою статті 5 цього Закону, - уповноважений центральний орган розглядає та бере до уваги звіт з оцінки впливу на довкілля та звіт про громадське обговорення. ( частини 1 та 3 статті 9 цього Закону);

- звіт з оцінки впливу на довкілля, звіт про громадське обговорення та висновок з оцінки впливу на довкілля подаються суб`єктом господарювання для отримання рішення органу державної влади або органу місцевого самоврядування про провадження планованої діяльності, яке є підставою для початку провадження цієї діяльності, встановлює (затверджує) параметри та умови провадження планованої діяльності і приймається у формі документа дозвільного характеру або іншого акта органу державної влади чи органу місцевого самоврядування у порядку, встановленому законодавством для відповідних рішень. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, приймаючи рішення про провадження планованої діяльності, зобов`язані врахувати висновок з оцінки впливу на довкілля. У рішенні про провадження планованої діяльності зазначається, що екологічні умови провадження планованої діяльності визначені у висновку з оцінки впливу на довкілля. За рішенням органу державної влади або органу місцевого самоврядування рішення про провадження планованої діяльності може включати екологічні умови провадження планованої діяльності, зазначені у частині п`ятій статті 9 цього Закону. Якщо після ухвалення висновку з оцінки впливу на довкілля законодавством не передбачається прийняття рішення про провадження планованої діяльності для початку її провадження, висновок з оцінки впливу на довкілля, у якому визначено допустимість провадження планованої діяльності, вважається рішенням про провадження планованої діяльності. ( частини перша - третя статті 11 цього Закону)

Отже, наведені вище правові норми дають підстави для висновку, що хімічне виробництво, в тому числі виробництво полімерних і полімервмісних матеріалів та інших хімічних речовин є втручанням в природне середовище, яке справляє значний вплив на довкілля, і потребує здійснення оцінки впливу на довкілля шляхом підготовки суб`єктом господарювання звіту з оцінки впливу на довкілля та отримання висновку з оцінки впливу на довкілля. У свою чергу звіт з оцінки впливу на довкілля та висновок з оцінки впливу на довкілля враховуються при прийнятті рішення про провадження суб`єктом господарювання планованої діяльності. У разі прийняття органом державної влади або органом місцевого самоврядування рішення про провадження планованої діяльності висновок з оцінки впливу на довкілля визначає екологічні умови провадження планованої діяльності, а у випадку встановлення за результатами оцінки впливу на довкілля факту допустимості провадження планованої діяльності ухвалений висновок вважається рішенням про провадження планованої діяльності.

Таким чином, визначальними умовами для отримання висновку з оцінки впливу на довкілля є звіт з оцінки впливу на довкілля, а для отримання рішення про провадження планованої діяльності - висновок з оцінки впливу на довкілля.

Отже, за відсутності звіту та висновку з оцінки впливу на довкілля відсутні законодавчі підстави для провадження планованої діяльності.

Суд наголошує, що відповідачем не надано до суду доказів в противагу встановленим в акті перевірки обставинам щодо наявності у користуванні останнього об`єкта за адресою: вул. Микулинецька, 46, м. Тернопіль, що відноситься до видів планованої діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля та підлягають оцінці впливу на довкілля.

При цьому, суд зауважує, що оцінці підлягає не право, на підставі якого використовується такий об`єкт, а саме планована діяльність, що здійснюється суб`єктом господарювання на такому об`єкті, у даному випадку без дозвільних документів.

За позицією позивача, згідно критеріїв затверджених Постановою КМУ №152 від 06.03.2019 р., за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичності проведення заходів державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів) ТОВ ВКФ "Еліт Пласт" відноситься до суб`єктів - господарювання з високим ступенем ризику, оскільки господарська діяльність в загальному стосується виготовлення плит, листів, труб, профілів із пластмаси, а також підприємство займається виготовленням "екструзійного пінополістиролу", під час виготовлення якого виділяється важка хімічна сполука, що забруднює повітря, змінює склад і властивості атмосферного повітря в результаті надходження або утворення в нього фізичних, біологічних факторів та хімічних сполук, що негативно впливати на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища. Отже, позивач стверджує, що ТзОВ ВКФ "Еліт Пласт" до початку введення в експлуатацію мав пройти процедуру передбачену Законом України "Про оцінку впливу на довкілля", оскільки згідно вимог ст. 25 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", для визначення безпеки для здоров`я людини та екологічної безпеки під час проектування, розміщення, будівництва нових і реконструкції діючих підприємств та інших об`єктів проводяться оцінка впливу на довкілля та державна санітарно-гігієнічна експертиза в порядку, визначеному законодавством.

Суд приймає до уваги вказані пояснення позивача та додатково вказує, що в ході розгляду справи 24.11.2020 року представником відповідача надано до суду Звіт з оцінки впливу на довкілля об`єкту "Реконструкція будівлі головного виробничого корпусу під цех по виробництву екструдованого пінополістиролу на вул. Микулинецька, 46 в м. Тернополі, Тернопольської області", реєстраційний номер справи про оцінку впливу на довкілля №7, виготовлений ТОВ "ЕКО-СТАНДАРТ ЗАХІД", який свідчить про вчинення відповідачем певних дій по усуненню порушень вищевказаних норм законів на виконання припису №1/2-4-11-4795 від 28.12.2019 р.

Стосовно твердження відповідача про порушення позивачем тримісячного строку на звернення до суду передбачений абз. 2 ч. 2 ст.122 КАС України суд зазначає наступне.

Перевірка виконання припису відбулась 29.04.2020 року у місячний термін після строку усунення порушень за приписом №1/2-4-11-4795 від 28.12.2019 року.

Позовна заява направлена на адресу Херсонського окружного адміністративного суду 18.06.2020 року, що підтверджується накладною №739 від 18.06.2020 року, фіскальним чеком ФН .

З урахуванням викладеного, позиція відповідача про пропущення позивачем строку на звернення до суду є помилковою.

Суд також вказує, що захід реагування у вигляді повного зупинення будівництва (робіт) є виключним заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей. При обранні такого заходу реагування позивачем як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.

Отже, застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є необхідним оперативним та превентивним способом впливу на порушника з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей. Застосування таких заходів обумовлюється виключно наявністю підстав, які свідчать про наявність для життя і здоров`я людей загрози внаслідок забруднення довкілля.

Водночас, суд зазначає, що застосування заходів реагування є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог у сфері природоохоронного законодавства, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Як зазначалось вище, в обґрунтування підстав для застосування до відповідача вказаних заходів реагування є встановлена під час здійснення державного контролю відсутність у відповідача будь-яких дозвільних документів, що дають право останньому на здійснення господарської діяльності в порушення вимог чинного законодавства, а тому суд вважає необґрунтованим довід відповідача, що його виробнича діяльність за адресою м. Тернопіль, вул. Микулинецька, 46 реально створює загрозу життю та/або здоров`ю людей.

VII. Висновок суду

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2.статті 73 КАС України).

Приписами частини 2 статті 74 КАС України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Зважаючи на те, що станом на момент розгляду справи відповідачем не усунуто порушення, виявлені Державною екологічною інспекцією у Тернопільській області, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та наявність підстав для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду.

VIII. Розподіл судових витрат

Згідно з ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов Державної екологічної інспекції у Тернопільській області (місце знаходження 46008, м. Тернопіль, вул. Шашкевича, буд. 3, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо комерційна фірма «Еліт Пласт» (місце знаходження 73000, м. Херсон, с. Антонівка, вул. 23 Східна, буд. 41-А, ) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) - задовольнити.

Застосувати захід реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо комерційна фірма «Еліт Пласт» (юридична адреса 73000, Херсонська область, місто Херсон, селище Антонівка, вул. 23 Східна, буд. 41-А, ) у вигляді тимчасової заборони (зупинення) діяльності підприємства, що знаходиться за адресою м. Тернопіль, вул. Микулинецька, буд. 46, до моменту отримання висновку з оцінки впливу на довкілля та дозволу на викиди забруднюючих речовин від стаціонарних джерел.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 15 березня 2021 р.

Суддя В.А. Дубровна

кат. 108010200