Справа № 463/7949/20
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2021-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 рокуЛьвівСправа № 463/7949/20 пров. № А/857/2511/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Онишкевича Т.В., Хобор Р.Б.,

за участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника відповідача Башти Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради на рішення Личаківського районного суду м.Львова від 07 грудня 2020 року , прийняте суддею Нор Н.В. у місті Львові у справі за позовом ОСОБА_1 до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови,-

встановив:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернулася з адміністративним позовом до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради (надалі відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення №157 від 19.09.2019 року та закриття провадження у справі.

Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 07 грудня 2020 року позов задоволено.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, однак доказів належного повідомлення позивача про розгляд адміністративної справи суду не надано.

Крім того, перед прийняттям оскаржуваної постанови суб`єкт владних повноважень мав би зібрати докази, які б підтверджували вчинення позивачем адміністративного правопорушення та спростовували б свідчення позивача, але такі докази представником відповідача суду не представлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради подала апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що протокол складений уповноваженою особою ЛКП «Господар» за участі свідків, які своїми підписами підтвердили факт вчинення правопорушення, здійсненого саме позивачем.

Щодо неналежного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи, апелянт звертає увагу на те, що копія постанови та протоколу надсилалась останній рекомендованою кореспонденцією на адресу її реєстрації, однак повернулись із відміткою «у зв`язку із закінченням терміну зберігання».

Звертає увагу на те, що позивач не заперечує факту проведення будівельних робіт, однак вказує, що після закінчення все було прибрано, проте судом не враховано, що для виконання таких робіт необхідний дозвіл Личаківської районної адміністрації. Про наявність факту правопорушення свідчать фотографії, наявні у матеріалах справи.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

З постанови №157 по справі про адміністративне правопорушення від 19.09.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. за те, що вона за адресою: АДРЕСА_1 не забирає залишки землі після виконання робіт по влаштуванню гідроізоляції, чим порушено п.20.1.23 «Правил благоустрою м.Львова».

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» від 06.09.2005 року №2807-IV (далі - Закон №2807-IV) благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Відповідно до ч.1 ст.26-1 Закону №2807-IV порушення об`єктів благоустрою, пов`язане з виконанням суб`єктами господарювання земляних та ремонтних робіт, здійснюється на підставі дозволу на порушення об`єктів благоустрою виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (далі - дозвіл), крім випадків, встановлених абзацами другим - четвертим частини першої цієї статті.

Частиною 2 ст.26-1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» перелік земляних та ремонтних робіт, для виконання яких необхідно отримати дозвіл, встановлюється у Типовому порядку щодо видачі дозволів на порушення об`єктів благоустрою або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів (далі - Типовий порядок), який затверджується Кабінетом Міністрів України.

Порядок видачі дозволів або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів затверджується рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради на підставі Типового порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Типовий порядок видачі дозволів на порушення об`єктів благоустрою або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2013 року №870, та його дія поширюється на юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що здійснюють порушення об`єктів благоустрою, пов`язане з проведенням земляних та/або ремонтних робіт.

Відповідно до п.4 вказаного Порядку дозвіл видається виконавчим органом сільської, селищної, міської ради за місцем проведення робіт на підставі письмової заяви, що подається відповідною юридичною особою чи фізичною особою - підприємцем (або їх уповноваженим представником).

Згідно з п.6 Порядку дозвіл видається на проведення робіт, перелік яких наведено у додатку 3, яким передбачено, зокрема, земляні або монтажні роботи, не пов`язані з прокладенням, перекладенням, ремонтом інженерних мереж і споруд; земляні або монтажні роботи, пов`язані з розриттям дорожнього покриття вулиць, доріг, майданів, площ.

Ухвалою Львівської міської ради №376 від 21.04.2011 року затверджені Правила благоустрою м.Львова (далі - Правила), які є нормативно-правовим актом, який встановлює порядок благоустрою та утримання об`єктів благоустрою м.Львова, визначає правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою міста, які спрямовані на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини.

Вказані Правила є обов`язковими для виконання на території м.Львова всіма органами державної влади, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та підпорядкування, органами самоорганізації населення, посадовими особами міської ради, об`єднаннями громадян, а також громадянами, у тому числі іноземцями та особами без громадянства.

Пунктом 20.1 Правил благоустрою м.Львова встановлено, що відповідно до п.44 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» накладаються стягнення, передбачені ст.ст.82, 152 КУпАП за порушення вимог цих Правил, а саме за: п.20.1.23. Забруднення територій, вулиць тощо, викликане самовільним виконанням будівельних, ремонтно-будівельних робіт (без отримання дозволу районної адміністрації).

Зі змісту оскаржуваної постанови апеляційним судом встановлено, що на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, відповідно до санкції ст.152 КУпАП за забруднення території вулиць, викликане самовільним виконанням будівельних, ремонтно-будівельних робіт.

Згідно з частиною першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Крім того, положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

У відповідності до статті 255 КУпАП право складати протоколи про адміністративні правопорушення мають, зокрема, посадові особи, уповноважені на те виконавчими комітетами сільських, селищних, міських рад (частини перша - четверта статті 41, статті 103-1, 103-2, 104, частина перша статті 106-1, статті 106-2, 149 - 152, частини перша та друга статті 152-1, статті 154, 155, 155-2, 156, 156-1, 156-2, 159 - 160, стаття 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 183, 185-1, 186-5, 197, 198.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Відповідно до п.19.1.2. Правил благоустрою м.Львова за порушення вимог законодавства у сфері благоустрою, збирання, перевезення, перероблення та утилізації ТПВ і цих Правил складаються документи, які зобов`язують усунути порушення (припис, вимога тощо), та протоколи про адміністративні правопорушення відповідно до власних повноважень.

Пунктом 19.2.3. передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення складає посадова особа контролюючого (наглядового) органу при вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею КУпАП та розділом 20 цих Правил.

Скаржник в обґрунтування апеляційної скарги покликається на протокол, складений уповноваженою особою ЛКП «Господар» за участі свідків, які своїми підписами підтвердили факт вчинення правопорушення саме позивачем. Також зазначає, що ОСОБА_1 у присутності свідків відмовилася від участі у складанні такого.

Однак, у матеріалах справи протокол, на який покликається апелянт, як на доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення відсутній. Не додано такого і під час апеляційного перегляду даної справи. Жодних інших доказів, які підтверджують винність особи у вчинення правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП суду не надано.

Оскільки скаржником належних та допустимих доказів в підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення не подано, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності винесення оскаржуваної постанови .

Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

Апеляційний суд не здійснює новий розподіл судових витрат відповідно до ст.139 КАС України.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав вважати неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради залишити без задоволення, рішення Личаківського районного суду м.Львова від 07 грудня 2020 року у справі № 463/7949/20 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Т. В. Онишкевич
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 22.03.2021 року.