Справа № 400/4028/20
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/4028/20
Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Стас Л.В.,

суддів: Шеметенко Л.П., Турецької І.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2020 року у справі за позовом Головного управління ДПС у Миколаївській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "РОМАРІ" про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2020 року Головне управління ДПС у Миколаївській області (далі позивач/скаржник) звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "РОМАРІ" (далі - ТОВ "РОМАРІ", відповідач), в якому просило:

- стягнути з ТОВ "РОМАРІ" податковий борг в сумі 118 524,83 гривень, який складається з податкових повідомлень-рішень:

- №4 від 24 січня 2020 року на суму 1020 грн. - штрафні санкції за платежем податок на прибуток приватних підприємств;

- №5 від 19 грудня 2018 року на суму 110762,42 грн., з яких 104 667,50 грн. - збільшення суми зобов`язання з податку на додану вартість, 20933,50грн. - штрафні санкції, 6094,92 грн. - пеня.;

- №5 від 05 лютого 2019 року на суму 170 грн. - штрафні санкції;

- №5 від 26 квітня 2019 року на суму 6572,41 грн., з яких 4207 грн. - збільшення суми зобов`язання з податку на додану вартість, 2104 грн. - штрафні санкції, 261,41 грн. - пеня.

Позивач обґрунтував позов тим, що ТОВ "РОМАРІ" є платником податків та згідно інтегрованих карток платника податків має узгоджену суму податкового боргу в сумі118 524,83 гривень, яка товариством добровільно у визначені законодавством строки не сплачена.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2020 року позов Головного управління ДПС у Миколаївській області - задоволено частково.

Стягнуто з розрахункових рахунків у банках, обслуговуючих ТОВ "РОМАРІ", в дохід Держави податковий борг в сумі 1190 гривень.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Головне управління ДПС у Миколаївській області подало апеляційну скаргу, у якій зазначено, що рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим скаржник просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги, податковий орган вказав, що сума податкового зобов`язання у розмірі 104667,50 грн. є узгодженою, оскільки повідомлення-рішення №5 від 19 грудня 2018 року було направлено на юридичну адресу: вул. Шевченка, б.71, м. Миколаїв, яка сформована автоматично, відповідно до акту перевірки №9435/14-29-50-05-06/41712099 від 01 листопада 2018 року, тобто до зміни адреси в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 27 листопада 2018 року, на адресу: вул. Адміральська, 34, м.Миколаїв.

Позивач, ТОВ "РОМАРІ" своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до приписів п.3 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом встановлено, що ТОВ "РОМАРІ" зареєстровано в статусі юридичної особи, про що 07 листопада 2017 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців зроблено запис №0036509, та є платником податків і зборів.

Місцезнаходженням юридичної особи до 27 листопада 2018 року було вул. Шевченка, б.71, м. Миколаїв, після вул. Адміральська, б.34, м. Миколаїв.

З матеріалів справи слідує, що у ТОВ "РОМАРІ" наявний податковий борг в сумі 118 524,83 гривень, який виник на підставі:

- акту перевірки №6928/14-29-50-05-06/41712099 від 16 грудня 2019 року встановлено порушення вимог податкового законодавства, прийнято податкове повідомлення-рішення №4 від 24 січня 2020 року, яким застосовано до відповідача штрафні санкції за платежем податок на прибуток приватних підприємств у сумі 1020 грн.

- акту перевірки №9435/14-29-50-05-06/41712099 від 01 листопада 2018 року, яким встановлено порушення вимог податкового законодавства, прийнято податкове повідомлення-рішення №5 від 19 грудня 2018 року, яким відповідачу збільшено суму зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 83734,00 грн., 20933,50 грн. - штрафні санкції, а також 6094,92 грн. - пеня.

- акту перевірки №10331/14-29-50-05-06/41712099 від 05 лютого 2019 року, яким встановлено порушення вимог податкового законодавства, прийнято податкове повідомлення-рішення №5 від 05 лютого 2019 року, яким застосовано до відповідача штрафні санкції у сумі 170 грн.

- акту перевірки №1033/14-29-50-05-06/41712099 від 20 березня 2019 року, яким встановлено порушення вимог податкового законодавства, прийнято податкове повідомлення-рішення №5 від 26 квітня 2019 року, яким відповідачу збільшено суму зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 6572,41 грн., з яких 4207 грн. - збільшення суми зобов`язання з податку на додану вартість, 2104 грн. - штрафні санкції, 261,41 грн. - пеня.

Вказані податкові повідомлення - рішення направлені ТОВ "РОМАРІ" за адресою: вул. Шевченка, 71, м. Миколаїв рекомендованою кореспонденцією, які в подальшому були повернуті позивачу у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Правом на оскарження податкових повідомлень-рішень відповідач не скористався, грошове зобов`язання зі штрафних санкцій у визначений законом термін не сплатив, на підставі чого Головне управління ДПС у Миколаївській області звернулося до суду із позовом про стягнення податкового боргу.

Вирішуючи спір суд першої інстанції виходив з того, що податковий борг зі сплати податку на прибуток та податку на додану вартість у загальній сумі 1190 грн. є узгодженим, а тому підлягає стягненню з ТОВ "РОМАРІ".

Разом з цим, суд відмовив у задоволенні позову в частинні стягнення податкового боргу за податковими повідомленнями - рішеннями №5 від 19 грудня 2018 року та №5 від 26 квітня 2019 року у зв`язку з його неузгодженістю, зазначивши, що вказані податкові повідомлення-рішення не вважаються врученими належним чином, оскільки були направлені рекомендованою кореспонденцією за попередньою адресою ТОВ "РОМАРІ", тобто не за податковою адресою, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

За правилами пункту 36.2 цієї ж статті ПК України податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. В силу пункту 36.3 статті 36 ПК України податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Згідно пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно пунктів 56.2, 56.3 статті 56 ПК України у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Відповідно до підпункту 56.17.1 пункту 56.17 статті 56 ПК України процедура адміністративного оскарження закінчується днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення <…> у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків (пункт 56.17 статті 56 ПК України).

За змістом статей 37, 38 ПК України податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку та припиняється, зокрема, у зв`язку з його виконанням шляхом сплати в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, набуває статусу податкового боргу у розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України .

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом;

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Підпунктом 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Аналіз викладених норм, дає підстави для висновку, що у разі визначення контролюючим органом податкового зобов`язання за результатами проведеної податкової перевірки, платник податків зобов`язаний сплатити суму такого зобов`язання протягом десяти днів з дати отримання ним відповідного податкового повідомлення-рішення, крім випадків застосування процедури оскарження.

Звертаючись до суду з позовом, позивач наголошував, що спірна сума податкового боргу виникла у зв`язку із несплатою відповідачем узгоджених сум грошового зобов`язання, визначених у податкових повідомленнях-рішеннях №5 від 19 грудня 2018 року на суму 110762,42 грн., №5 від 05 лютого 2019 року на суму 170 грн., №5 від 26 квітня 2019 року на суму 6572,41 грн., №4 від 24 січня 2020 року на суму 1020 грн., які надіслані позивачем на податкову адресу ТОВ «РОМАРІ», втім повернені податковому органу без вручення у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Водночас, колегією суддів встановлено, що податкові повідомлення-рішення №5 від 19 грудня 2018 року та №5 від 26 квітня 2019 року були надіслані відповідачу на невірну адресу, а саме: м. Миколаїв, вул. Шевченка, 71, без врахування внесених 27 листопада 2018 року в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців змін місцезнаходження відповідача: м.Миколаїв, вул.Адміральська, 34.

Так, відповідно до пункту 45.1 статті 45 ПК України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Згідно пункту 58.3 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Аналогічні положення закріплені у Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 28 листопада 2012 року №1236.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що податкове повідомлення рішення вважається належним чином врученим фізичній особі у тому випадку, якщо воно направлено за адресою її місця проживання або останнього відомого її місцезнаходження. У разі, якщо направлене у такий спосіб повідомлення неможливо вручити з причин, що не стосується допущеної контролюючим органом помилки, воно вважається врученим у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Отже, факт узгодження податкового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання в установлений законом строк. У свою чергу, невиконання обов`язку щодо сплати узгодженого податкового зобов`язання у встановлений законом строк має наслідком включення такого зобов`язання до податкового боргу платника податків, процедура стягнення якого визначається законом.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що податкові повідомлення-рішення №5 від 19 грудня 2018 року та №5 від 26 квітня 2019 року, зобов`язання за якими просить стягнути відповідач у якості податкового боргу, не були вручені відповідачу належним чином, оскільки направлені на адресу, яка не є адресою місцезнаходження відповідача. Тому, податкові зобов`язання, визначені у цих повідомленнях-рішеннях не є узгодженими, а отже не набули статусу податкового боргу.

Поряд з цим, згідно з пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, колегія суддів наголошує, що податковий орган, надсилаючи відповідачу на його юридичну адресу: м.Миколаїв, вул.Адміральська, 34. Податкову вимогу від 06 лютого 2019 року №1711-50 про сплату неузгодженої суми грошового зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням №5 від 19 грудня 2018 року на суму 110762,42 грн., діяв передчасно.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову Головного управління ДПС у Миколаївській області.

Статтею 316 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат згідно вимогст.139 КАС України не передбачено.

Керуючись ст.ст.308, 311, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2020 року у справі за позовом Головного управління ДПС у Миколаївській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "РОМАРІ" про стягнення податкового боргу - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню у касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 22.03.2021 року.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Турецька І.О. Шеметенко Л.П.