Справа № 234/21232/19
Суддя: Нейло І. М.
Дата ухвалення: 2021-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/234/4/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі головуючого судді - Нейло І.М., за участю секретаря судового засідання - Ридош Г.Ю., позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Краматорську Донецької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського батальйону патрульної поліції в м. Краматорську та Слов`янську управління патрульної поліції в Донецькій області Дугар Ігоря Віталійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху серії EAK № 1858964 від 13.12.2019 р., про притягнення його до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст. 126 КУпАП.

Аргументуючи позовні вимоги позивач зазначав, що інспектором батальйону патрульної поліції в містах Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Дугар І.В. його притягнуто до адміністративної відповідальності. Позивач не погодився з притягненням до адміністративної відповідальності. Вважає, що постанова є незаконною оскільки відповідачем був порушений процесуальний порядок розгляду справи, а саме поліцейським не були оголошено про початок розгляду справи, не роз`яснені права, не складений протокол про адміністративне правопорушення, не надані докази вчинення адміністративного правопорушення, не надано можливість скористатися правовою допомогою. Не пред`явив документи на вимогу поліцейського, оскільки вважає, що його зупинено незаконно.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Не заперечував, що на відеозаписі наданому поліцейським зафіксований саме його автомобіль який згодом був зупинений. Вважає, що ним не було порушено п. 19.1 ПДР України оскільки він рухався з ввімкненим ближнім світлом фар.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що 13.12.2019 р. ним було виявлено порушення вимог п. 19.1 ПДР України. Позивач керуючи транспортним засобом Ford Sierra, номерний знак НОМЕР_1 , рухався у темну пору доби з не ввімкнутими фарами ближнього світла. Окрім того, позивач відмовився виконати вимоги передбачені п. 2.4 ПДР України не надавши для перевірки документи, тому вважає, що спірна постанова складена з дотриманням вимог чинного законодавства просив адміністративний позов залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 268 ч. 3 КАС України неприбуття особи у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши позивача, та дослідивши докази суд прийшов до наступного.

27.04.2020 поліцейським батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Лапшиним Д.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАК № 2452746 від 27.04.2020 р., якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та ч.2 ст.122 КУпАП, застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

У постанові зазначено, що 24.04.2020 о 21 год. 38 хв. водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом LANCIA ТНЕМА номерний знак НОМЕР_2 ", д.н.з. НОМЕР_3 , в м. Краматорську на вул. С. Крушельницької, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку перед зупинкою, чим порушив п.п. 9.2 а ПДР України та не пред`явив для перевірки посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п.п. 2.4 а ПДР України. Велась відеофіксація на bodycam ан0147, 0055.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 52 Закону України "Про дорожній рух", контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" (в редакції на момент виникнення спірних відносин) поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини 1, 2, 3, 5 і 6 статті 121, статті 121-1, 121-2, частини 1, 2 і 3 статті 122, частина 1 статті 123, статті 124-1 - 126 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до частини 3 статті 254 КУпАП, протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно частини 2 - 5 статті 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853 (далі - Інструкція № 1395), визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п.1 р.І Інструкції № 1395).

Згідно пункту 4 р.І Інструкції № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частинами 2 і 3 статті 122, статті 126 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 та 2 р.III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами 2 і 3 статті 122, статті 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що посадова особа Національної поліції наділена повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, зокрема, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ст. 126 КУпАП, розглядати справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, без складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначене, суд вважає посилання позивача про необхідність складання протоколу про адміністративне правопорушення помилковими, оскільки розгляд справ про адміністративне правопорушення, визначене частиною 2 статті 122, частиною 1 статті 126 КУпАП належить до компетенції Національної поліції, що, у відповідності до ст. 258 КУпАП виключає необхідність складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Стосовно позовних вимог про скасування постанови, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. "а" п. 19.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Відповідно до частини 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Тобто, зазначеними нормами передбачено обов`язок водія у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги увімкнути на транспортному засобі, що рухається, фари ближнього (дальнього) світла.

При цьому, вказана норма не містить застережень з якого часу водій повинен увімкнути світловий пристрій, а лише визначає заборону руху без ввімкнення ближнього або дальнього світла, що дає підстави дійти до висновку про необхідність увімкнути світловий пристрій до початку такого руху.

Суд зазначає, що вказана заборона спрямована на посилення безпеки руху та запобігання виникнення аварійних ситуації, оскільки рух транспортного засобу у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості без ввімкнення такого світлового пристрою створює небезпеку, як для подія так і для інших учасників дорожнього руху.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно до пп. "а" п. 2.4 Правил дорожнього руху України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до частини 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, зазначеними нормами передбачено обов`язок водія мати при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та на законну вимогу поліцейського пред`явити його для перевірки.

Вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом доданим до матеріалів справи. Як вбачається з відеозапису, зупинення транспортного засобу було здійснено екіпажем інспекторів поліції. Інспектори поліції після зупинки транспортного засобу під керуванням позивача, роз`яснили позивачу суть скоєного ним адміністративного правопорушення, а саме, що позивач у порушення вимог ПДР у темну пору доби рухався без ввімкнених світлових пристроїв - фар ближнього світла. Як вбачається з наданого відеозапису позивач в м. Краматорську по вул. Паркова рухався з увімкненим світлом габаритних вогнів, яких було недостатньо для освітлення дороги.

Позивач після зупинки, на прохання інспектора поліції ввімкнути ближнє світло фар, не спростував рух транспортного засобу без ввімкнення фар ближнього світла в порушення вимог пп. "а" п. 19.1 ПДР України, та у подальшому не спростовував можливість такого порушення, що вказує на правомірність зупинки відповідачем транспортного засобу позивача.

Після зупинки та пояснення суті скоєного правопорушення інспектор поліції просив позивача надати для перевірки документів, зазначених в пункті 2.1 ПДР України. Таким чином, враховуючи встановлені обставини, у відповідача були достатні підстави вимагати у позивача пред`явити для перевірки документи передбачені пунктом 2.1. ПДР України. Проте, , позивач відмовив інспекторам поліції у наданні для перевірки документів, зазначених в пункті 2.1 ПДР України, а саме посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб.

Таким чином, вказаний відеозапис є достатнім для визначення правопорушення. Будь-яких інших доказів, які спростовують вчинення позивачем адміністративних правопорушень, до суду не надано.

Суд критично ставиться до посилання позивача , що інспектор поліції не оголосив про розгляд справи за вчинення правопорушення, оскільки зазначене спростовується відеозаписом, на якому працівник поліції оголосив про розгляд справи за вчинення правопорушення та у відповідності до ст. 33, 36, 284 КУпАП притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого зазначеними статтями у вигляді адміністративного стягнення - штрафу у розмірі 425 грн.

Стосовно посилання позивача, що розгляд справи про адміністративне правопорушення був здійсненний з порушенням права позивача на захист, суд зазначає наступне.

Положеннями ст. 59 Конституції України, визначено саме право на професійну правничу допомогу та у випадках, передбачених законом, отримання допомоги безоплатно.

Положеннями статті 268 КУпАП закріплено право, зокрема, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

У відповідності до частини другої статті 271 КУпАП інтереси потерпілого може представляти представник - адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Отже, зазначеними положеннями закріплено право позивача саме користуватися юридичною допомогою адвоката, а не обов`язок працівника поліції забезпечити позивача юридичною допомогою.

Таким чином, суд не вбачає порушення розгляду справи про адміністративне правопорушення з боку відповідача.

Отже, аналіз матеріалів справи свідчить про дотримання працівниками поліції порядку прийняття постанови з роз`ясненням позивачу суті скоєних адміністративних правопорушень та його прав.

З огляду на викладене, постанова у справі про адміністративне правопорушення складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено в межах санкції, передбаченої частиною 2 статті 122, частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, так, як відповідачем надано достатньо доказів правомірності своїх дій та підтвердження наявності в діях позивача правопорушення, зокрема, підтверджується постановою, відеозаписом та поясненнями позивача на відеозаписі.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що постанова про адміністративне правопорушення є законною, прийнятою відповідачем на підставі, в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачений Законом, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 5, 139, 257-263, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позовних вимогах ОСОБА_1 до Інспектора батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Дугара Ігоря Віталійовича, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Краматорського

міського суду І.М. Нейло