Справа № 380/10325/20
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2021-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

секретар судового засідання Шийович Р.Я.,

від позивача Можаєва Н.В.,

від відповідача Слюсар Г.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі позивач) з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач, Управління, ГУ ПФУ у Львівській області), в якій просить:

- визнати протиправними дії та скасувати рішення від 15.09.2020 щодо відмови позивачу в проведенні перерахунку пенсії по втраті годувальника на підставі довідки від 22.07.2020 №1549/20вих., виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Луганській області;

- зобов`язати відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії по втраті годувальника на підставі довідки від 22.07.2020 №1549/20вих., виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Луганській області.

Підставою позову зазначено протиправність відмови відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача по втраті годувальника, на підставі довідки від 22.07.2020. Оскільки вказане мало наслідком виплату позивачу пенсії у розмірі меншому ніж належить, та таке порушує її права, позивачка звернулася до суду із цим позовом.

Ухвалою суду від 23.11.2020 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві /арк.спр.33-39/. Зазначив, що заява позивачки подана до ГУ ПФ України у Львівській області з приводу перерахунку пенсії по втраті годувальника не відповідає встановленому та затвердженому зразку, а тому розглянута Управлінням як звернення громадян. Лист-відповідь наданий Управлінням не можна вважати актом індивідуальної дії в розумінні п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України. Водночас Управління вважає, що підстав для перерахунку пенсії немає, оскільки посада судді, який вийшов у відставку до 30.09.2016 не є відповідною, рівнозначною посаді судді того самого суду, який пройшов кваліфікаційне оцінювання, підтвердив здатність здійснювати судочинство і продовжує працювати у цьому суді. Судді, які вийшли у відставку до 30.09.2016 не розраховували і не могли розраховувати на поширення на них нового розміру довічного грошового утримання судді у відставці, оскільки не працювали за новими правилами, не отримували суддівську винагороду у розмірі, визначеному Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII. Просив здійснювати розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 23.12.2020 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.

Представником позивачки надано письмові пояснення /арк.спр.63-66/ в яких вказано, що правові позиції касаційної інстанції на які посилається відповідач не можуть бути застосовані до цієї справи, оскільки сформульовані не в аналогічних справах. Тому, відповідно до актів національного законодавства та рішень Європейського суду з прав людини позивачка має право на перерахунок пенсії по втраті годувальника.

Відповідач надав заперечення на письмові пояснення представника позивачки /арк.спр.105-106/, де зазначив, що довічне грошове утримання є особливою формою соціального забезпечення суддів, а не пенсією. Жодним нормативно-правовим актом не регламентовано перерахунок пенсії у зв`язку з втратою годувальника із розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Представник позивачки надав відповідь на заперечення відповідача /арк.спр.110-112/, де зазначив, що враховуючи логічний взаємозв`язок між перерахунком довічного грошового утримання та перерахунком пенсії по втраті годувальника, який і був отримувачем такого довічного грошового утримання, у позивачки наявні правові підстави для проведення перерахунку пенсії по втраті годувальника за померлим чоловіком.

У додаткових письмових поясненнях /арк.спр.119-124/ представник позивачки зазначив, що позивачка звернулася до Управління про перерахунок пенсії по втраті годувальника належним чином. Управління після отримання такої заяви повинне було прийняти мотивоване рішення щодо перерахунку пенсії. Також, з посиланням на норми законодавства і судову практику вважає, що зміна грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, є підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив, просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд заслухав пояснення представників сторін, з`ясував підстави позову, відзиву, додаткових пояснень, фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, дослідив письмові докази, долучені до матеріалів справи, та

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФ України у Львівській області з заявою від 21.08.2020 щодо перерахунку пенсії по втраті годувальника на підставі довідки від 22.07.2020 №1549/20вих., виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Луганській області /арк.спр.15-16, 18/.

ГУ ПФ України у Львівській області надало відповідь від 15.09.2020 про те, що суддям у відставці, яким за зверненням до 18.02.2020 перерахунок проведено з 01.01.2020 виходячи з розміру суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VІ, перерахунок буде здійснюватися при збільшенні розміру суддівської винагороди після 28.02.2020. Питання проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці може бути розглянуто при збільшенні розміру суддівської винагороди після набрання чинності рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020 /арк.спр.19-20/.

Вважаючи дії та рішення Управління щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії по втраті годувальника протиправними, позивач звернулася за захистом своїх прав до суду.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок звернення за призначенням та перерахунком пенсії передбачено ст. 44 та ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (зі змінами і доповненнями) (далі Закон №1058-IV).

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до п. 1.4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (надалі Порядок), орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Згідно з п. 4.2 Порядку при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Пунктом 4.3 Порядку передбачено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону №1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Тобто, підставою для повідомлення про відмову у призначенні пенсії може бути виключно рішення, прийняте з цього питання.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом з матеріалів справи з`ясовано, що позивачкою подано до Управління заяву від 21.08.2020 про перерахунок пенсії по втраті годувальника, яка відповідає вимогам зазначеного Порядку /арк.спр.15-16/. Проте відповідачем жодного рішення не прийнято та безпідставно розглянуто заяву про перерахунок пенсії як звернення громадян відповідно до Закону України «Про звернення громадян», про що зазначає відповідач у відзиві.

Зміст зазначеної заяви очевидно дає змогу оцінити намір заявника. Крім того, важливим є те, що до заяви позивачем було долучено низку документів (відповідачем не заперечується), які подаються саме при перерахунку пенсії.

Таким чином, відмовивши позивачці в розгляді її заяви по суті, відповідач допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача, як пенсіонера (верстви населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій).

Аналогічні висновки сформульовані в постанові Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №748/696/17.

З позиції суду, діяльність органів державної влади регулюють закони та підзаконні акти, які дають суб`єктам владних повноважень можливість користування певною свободою розсуду при вирішенні питань і встановлюють лише межі такої свободи, тобто наділяють їх дискреційними повноваженнями.

Відповідно до приписів Рекомендації №R(80)2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо виконання дискреційних повноважень адміністративними органами від 11 березня 1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, наділений дискреційними повноваженнями, тобто повноваженнями з певним ступенем свободи адміністративного органу при прийнятті рішення, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення. А суди не мають право втручатися в дискреційні функції органів владних повноважень. Завдання правосуддя полягає в гарантуванні дотримання вимог права та контролю за легітимністю прийняття рішень.

З цих підстав суд вважає недоцільним та передчасним дослідження судом права позивачки на перерахунок пенсії по втраті годувальника, оскільки рішення по суті даної заяви відповідачем не прийнято, а отже, не реалізовано дискреційні повноваження щодо прийняття рішення з певною свободою розсуду.

Відповідно до ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (п. 4); інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (п. 10)

Виходячи з встановлених судом обставин, системного аналізу законодавчих норм, повноважень суду при вирішенні справи у співставленні з позовними вимогами, суд вважає доцільним та ефективним способом захисту прав позивачки визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення за заявою позивачки про перерахунок пенсії по втраті годувальника та зобов`язати відповідача розглянути заяву та прийняти рішення щодо перерахунку пенсії по втраті годувальника.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково. Визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення за заявою позивачки про перерахунок пенсії по втраті годувальника та зобов`язати прийняти рішення за заявою позивачки по суті. У задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії по втраті годувальника слід відмовити у зв`язку з її передчасністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки до матеріалів справи долучено квитанцію про сплату судового збору в сумі 840,80 грн., а позовні вимоги задоволено частково, судовий збір слід стягнути пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 420,40 грн. на користь позивачки, який підлягає поверненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 258-263, 294-295, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не прийняття рішення з приводу перерахунку пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 на підставі довідки від 22.07.2020 №1549/20, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Луганській області.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (м. Львів, вул. Митрополита Андрея 10, ) прийняти рішення з приводу перерахунку пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підстав довідки від 22.07.2020 №1549/20, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Луганській області.

4. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) судові витрати у виді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

В судовому засіданні проголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 22.03.2021.

Суддя Кравців О.Р.