Справа № 140/429/21
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року ЛуцькСправа № 140/429/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Корсак-Л» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Корсак-Л» (далі - ПП «Корсак-Л», позивач) звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській обалсті, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07 травня 2020 року №, від 02 вересня 2020 року № та від 02 вересня 2020 року №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПC у Волинській від 07 травня 2020 року № винесене за порушення підприємством вимог гл.5, ст.198 п.198.6 та п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України (далі - ПK України) на підставі акту № 5546/03-20-55-04-2325 1578 від 19 березня 2020 року. Копія вказаного акту позивачу не вручена. Податкові повідомлення-рішення від 02 вересня 2020 року № та № винесені за порушення підприємством вимог ст.126 ПК України на підставі акту №10190/03-20-55-04-23251578 від 10 серпня 2020 року. Копія вказаного акту позивачу не вручена.

Позивач не погоджується з висновками, викладеними в оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях, вважає їх такими, що суперечать законодавству України та не трунтуються на фактичних даних, a накладений штраф за порушення строків реестрації податкових накладник, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Вказує, що за період з березня 2020 року по квітень 2020 року, підприємством неодноразово здійснювались коригування у реестрації податкових накладник, в т.ч. і y зв`язку із нестабільною ситуаціею на ринку, у зв`язку із запровадженням проти епідеміологічних заходів на території України, нестабільність розрахунків, унеможливлення здійснення поставок, затримка розрахунків, тощо. B травні 2020 року, підприемством вчергове було зареестровано податкові накладні і розрахунки коригування до раніше поданих податкових накладних. Ці податкові накладні і розрахунки коригування були включені до декларації пo податку на додану вартість за травень 2020 року. Ha вимогу ДПC були проведені уточнюючі розрахунки: № 26632973 від 25 червня 2020 року до періоду березень 2020 року, з сумою донарахування зобов`язання 19304,00 грн.; №2663713 від 25 червня 2020 pоку до пepioдy квiтeнь 2020 року, з cyмoю донарахування 110227,00 грн.; №26643019 від 25 червня 2020 pоку до пepioдy травень 2020 року з cyмoю вiд`ємнoгo значення 95312,00 грн. B результаті проведених уточнюючих розрахунків виникло задвоєння податкового зобов`язання у періоді квітень-травень 2020 року, розрахунки коригування цих зобов`язань на мінус були проведені в уточнюючому розрахунку за травень 2020 року.

Позивач вважає, що відсутній факт порушення граничних строків реєстрації податкових накладних.

З наведених підстав просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою від 18 січня 2021 року року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У відзиві на позовну заяву відповідач позовних вимог не визнав, посилаючись на правомірність висновків контролюючого органу, зроблених при проведенні камеральних перевірок, оформлених актами від 19 березня 2020 року та 10 серпня 2020 року. З наведених підстав просить в задоволені позову відмовити повністю.

Інші заяви по суті спору на адресу суду не надходили.

Дослідивши письмові докази, письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що ГУ ДПС у Волинській області було проведено камеральну перевірку данимх, задекларованих у податковій звітності з податку на додану варстіть ПП «Корсак-Л» податкова декларація з податку на додану вартість № від 20 лютого 2020 року за січень 2020 року, про що складено акт про результати камеральної перевірки даних, задекларованих податковій звітності з податку на додану вартість від 19 березня 2020 року №5546/03-20-55-04-23251578.

Так, проведеною перевіркою податковим органом встановлено порушення позивачем пункту 198.6 статті 198, пунктів 201.10, 201.15 статті 201 ПК України. Дані перевірки свідчать про неправомірність задекларованої суми податкового кредиту за результатми чого занижено сум ПДВ, яка сплачується до державного бюджету, задекларованих платником податку у податковій декларації з ПДВ за січень 2020 року та відповідальність платника, що передбачено пунктом 123.1 статті 123 розділу ІІ ПК України. Збільшується сума ПДВ, що за результатми звітного (податкового)періоду підлягає сплаті плаником податку до державного бюджету на 11462,00 грн.

Копію акту перевірки від 19 березня 2020 року №5546/03-20-55-04-23251578 надіслано позивачу на юридичну адресу рекомендованим листом з повідомленням, проте вказане відправлення повернулося на адресу ГУ ДПС у Волинській області не врученим з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується копією конверта, а також актом про неможливість вручення акта перевірки 5546/03-20-55-04-23251578 від 19 березня 2020 року.

На підставі акту перевірки від 19 березня 2020 року №5546/03-20-55-04-23251578, ГУ ДПС у Волинській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 07 травня 2020 року №, яким позивачу збільшено суму гршового зобов`язання з ПДВ на 14328,00 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями - 11462,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 2866,00 грн.

Крім того, ГУ ДПС у Волинській області було проведено камеральну перевірку дотримання термінів сплати ПДВ узгодженої суми грошового зобов`язання платника податку ПП «Корсак-Л», про що складено акт про результати перевірки своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань до бюджету ПП «Корсак-Л» від 10 серпня 2020 року №10190/03-20-55-04.

Проведеною перевіркою податковим органом встановлено порушення пункту 57.1 статті 57, пункту 50.1 статті 50 ПК України платником ПП «Корсак-Л» протягом граничних строків несвоєчасно сплачено узгоджену суму податкового зобов`язання зі сплати ПДВ, а саме встановлено порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з ПДВ, за що передбачена відповідальність пункту 126.1 статті 126 ПК України.

Копію акту перевірки від 10 серпня 2020 року №10190/03-20-55-04 позивач отримав 18 серпня 2020 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

На підставі акту перевірки від 10 серпня 2020 року №10190/03-20-55-04, ГУ ДПС у Волинській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 02 вересня 2020 року: №, яким позивачу за затримку на 20, 20, 15 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 37421,00 грн. зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10 % в сумі 3742,10 грн.; №, яким позивачу за затримку на 55 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 23125,00 грн. зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20 % в сумі 4625,00 грн.

Позивач, не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України встановлений обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію зведених податкових накладних.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність.

Згідно з підпунктів 20.1.4, 20.1.6 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення та запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах. (підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України).

Згідно з пунктів 76.1, 76.2 статті 76 ПК України, Камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 86.2 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Матеріалами справи підтверджено виконання відповідачем обов`язку щодо надсилання позивачу актів камеральної перевірки від від 19 березня 2020 року №5546/03-20-55-04-23251578 та від 10 серпня 2020 року №10190/03-20-55-04, що підтверджується копією конверта, актом про неможливість вручення акта перевірки 5546/03-20-55-04-23251578 від 19 березня 2020 року та повідомленням про вручення поштового відправлення.

Отже, камеральна перевірка є окремим самостійним видом перевірок і не належить ні до планових, ні до позапланових.

Водночас, відповідно до абзацу 1 пункту 50.1 статті 50 ПК України, У разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Зазначена норма зобов`язує платника податку надіслати до контролюючого органу уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою уточнюючого розрахунку, чинного на час подання, або виправити помилку шляхом відображення уточнюючих показників у складі поточної декларації за будь-який наступний податковий період.

Пунктом 50.2 ст. 50 ПК України визначено, що платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок не має права подавати уточнюючі розрахунки до поданих ним раніше податкових декларацій за будь-який звітний (податковий) період з відповідного податку і збору, який перевіряється контролюючим органом

Отже, пункт 50.2 ст. 50 ПК України, встановлено обмеження щодо подачі уточнення показників поданої звітності лише у разі проведення документальної планової або позапланової перевірки.

Відтак у випадку отримання акта камеральної перевірки щодо певної податкової декларації платник податків не обмежений у праві подати уточнюючий розрахунок до цієї декларації.

Таким чином, після проведення камеральної перевірки і до прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення за наслідками такої перевірки платник має право подавати уточнюючі розрахунки, а контролюючий орган, приймаючи відповідне податкове повідомлення-рішення за наслідками такої камеральної перевірки, повинен встановити дійсний обов`язок платника зі сплати податку з урахуванням даних уточнюючого розрахунку.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 03 вересня 2020 року у справі № 808/2156/17.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем проведено камеральну перевірку позивача за результатом якої складено акт від 19 березня 2020 року №5546/03-20-55-04-23251578 в якому зазначено наступне.

За результатами камеральної перевірки ПП «Корсак-Л» податкової декларації з податку на додану вартість № від 20 лютого 2020 року за січень 2020 року встановлено завищення податкового кредиту по наступним контрагентам:

1. ФОП ОСОБА_1 - 5000,02 грн;

2. ТОВ «Нео Крос» - 5000,00 грн;

3. ТОВ «Геркулес Плюс» - 800,00 грн;

4. ПП «ТД «ВО-Електрик» - 400,00 грн;

5. ТОВ «Торгово-гуртова компанія» - 262,33 грн.

По даних контрагентах було двічі відображено в деклараціях з ПДВ (уточнюючий розрахунок) податкові накладні перший раз дані контрагенти були відображені за вересень 2019 та другий раз за січень 2020 р.

Зокрема, в Додатку 5 до декларації № від 20 лютого 2020 року за січень 2020 року ПП «Корсак-Л» включено до податкового кредиту суму ПДВ 5000,02 грн. по отриманим податковим накладним від ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з періодом виписки червень 2019 року. За даними ЄРПН зареєстровано податкові накладні за червень 2019 року в адресу ПП «Корсак-Л» від ФОП ОСОБА_1 на загальну суму ПДВ 29166,74 грн. і включені до податкового кредиту в попередній податковій звітності з податку на додану вартість (декларація з ПДВ № від 22 липня 2019 року за червень 2019 року в сумі 24166,72 грн. та уточнюючий розрахунок № від 02 вересня 2019 року до липня 2019 року в сумі 5000,02 грн.).

В Додатку 5 до декларації № від 20 лютого 2020 року за січень 2020 року ПП «Корсак-Л» включено до податкового кредиту суму ПДВ 5000,00 грн. по отриманим податковим накладним від ТОВ «Нео Крос» (ІПН 81) з періодом виписки червень 2019 року. За даними ЄРПН зареєстровано податкові накладні за червень 2019 року в адресу ПП «Корсак-Л» від ТОВ «Нео Крос» на загальну суму ПДВ 5000,00 грн. і включені до податкового кредиту в попередній податковій звітності з податку на додану вартість (уточнюючий розрахунок № від 02 вересня 2019 року до липня 2019 року в сумі 5000,00 грн.)

В Додатку 5 до декларації № від 20 лютого 2020 року за січень 2020 року ПП «Корсак-Л» включено до податкового кредиту суму ПДВ 800,00 грн. по отриманим податковим накладним від ТОВ «Геркулес Плюс» (ІПН 35) з періодом виписки червень 2019 року. За даними ЄРПН зареєстровано податкові накладні за червень 2019 року в адресу ПП «Корсак-Л» від ТОВ «Геркулес Плюс» на загальну суму ПДВ 2800,00 грн. і включені до податкового кредиту в попередній податковій звітності з податку на додану вартість (декларація з ПДВ № від 22 липня 2019 року за червень 2019 року в сумі 2000,00 грн. та уточнюючий розрахунок № від 02 версеня 2019 року до липня 2019 року в сумі 800,00 грн.)

В Додатку 5 до декларації № від 20 лютого 2020 року за січень 2020 року ПП «Корсак-Л» включено до податкового кредиту суму ПДВ 400,00 грн. по отриманим податковим накладним від ПП «ТД «ВО-Електрик» (ІПН 88) з періодом виписки червень 2019 року. За даними ЄРПН зареєстровано податкові накладні за червень 2019 року в адресу ПП «Корсак-Л» від ПП «ТД «ВО-Електрик» на загальну суму ПДВ 400,00 грн. і включені до податкового кредиту в попередній податковій звітності з податку на додану вартість (уточнюючий розрахунок № від 02 вересня 2019 року до липня 2019 року в сумі 400,00 грн.)

В Додатку 5 до декларації № від 20 лютого 2020 року за січень 2020 року ПП «Корсак-Л» включено до податкового кредиту суму ПДВ 262,33 грн. по отриманим податковим накладним від ТОВ «Торгово-гуртова компанія» (ІПН 85) з періодом виписки червень 2019 року. За даними ЄРПН зареєстровано податкові накладні за червень 2019 року в адресу ПП «Корсак-Л» від ТОВ «Торгово-гуртова компанія» на загальну суму ПДВ 262,33 грн. і включені до податкового кредиту в попередній податковій звітності з податку на додану вартість (уточнюючий розрахунок № від 02 вересня 2019 року до липня 2019 року в сумі 400,00 грн.).

З огляду на вказане контролюючий орган приходить до висновку про те, що платником неправомірно задекларовано в січні 2020 року ПДВ операціях з придбання від постачальників ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ТОВ «Нео Крос» (ІПН 81), ТОВ «Ееркулес Плюс» (ІПН 35), ПП «ТД «ВО-Електзик» (ІПН 88) та ТОВ «Торгово-гуртова компанія» (ІПН 85) по податкових накладних з періодом складання червень 2019 року на загальну суму ПДВ 11 462,35 грн., що вплинуло на завищення суми ПДВ податкового кредиту та заниження нарахування сплати ПДВ до державного бюджету на суму 11 462,35 грн. Внаслідок чого позивачем порушено пункт 198.6 статті 198, пункти 201.10, 201.15 статті 201 ПК України.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

Як слідує з позовної заяви позивач встановлених порушень не заперечує і жодних обгрунтувань в цій частині позовних вимог не наводить, доказів, які спростовують встановлені перервіркою порушення суду не надає.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість висновків контролюючого органу викладених в акті перевірки від 19 березня 2020 року №5546/03-20-55-04-23251578 на підставі якого прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 07 травня 2020 року №, яким позивачу збільшено суму гршового зобов`язання з ПДВ на 14328,00 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями - 11462,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 2866,00 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку про правомірність винесення відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 07 травня 2020 року №.

Щодо податкових повідомлень-рішень від 02 вересня 2020 року № та від 02 вересня 2020 року № суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачає, що грошове зобовязання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобовязання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у звязку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункт 14.1 статті 14 ПК).

Згідно із пунктом 203.2 статті 203 ПК України сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Як вбачається з розрахунку штрафної санкції до податкового повідомлення рішення від 02 вересня 2020 року № за порушення граничних строків сплати грошового зобов`язання в сумі 37421,00 грн. визначеного в уточнюючих розрахунках податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 25 червня 2020 року №26632979 та №26637163 на 15, 20, 20 календарних днів до позивача застосовано штраф у розмірі 10% в сумі 3742,10 грн.

Так, 25 червня 2020 року ПП «Корсал-Л» подано до контролюючого органу уточнюючі розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок №26632979, яким, зокрема, визначено грошове зобов`язання з ПДВ на суму 19304,00 грн. та №26637163, яким, зокрема, визначено грошове зобов`язання з ПДВ на суму 110227,00 грн.

Згідно даних звортнього боку облікової картки платника податків ПП « Корсал-Л » з ПДВ: 10 липня 2020 року позивачу зараховано сплату грошового зобов`язання з ПДВ на суму 3000,00 грн. згідно платіжного доручення №81387012 від 10 липня 2020 року, вказані кошти зараховано як сплату грошового зобов`язання визначеного в уточнюючому розрахунку з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 25 червня 2020 року №26632979, у зв`язку з чим була застосована штрафна санкція у розмірі 10% в сумі 300,00 грн; 15 липня 2020 року позивачу зараховано сплату грошового зобов`язання з ПДВ на суму 35000,00 грн. згідно платіжного доручення №81387012 від 10 липня 2020 року, вказані кошти часткового зараховано як сплату грошового зобов`язання визначеного в уточнюючому розрахунку з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 25 червня 2020 року №26632979 в сумі 12668,90 грн., та як сплату грошового зобов`язання визначеного в уточнюючому розрахунку з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 25 червня 2020 року №26637163 в сумі 21752,10 грн., у зв`язку з чим були застосовані штрафні санкція у розмірі 10% в сумі 1266,89 грн. та в сумі 2175,21 грн.

Відтак, матеріалами справи підтверджено, що ПП «Корсал-Л» несвоєчасно сплатило суму грошового зобовязання з ПДВ в загальному розмірі 37421,00 грн. із затримкою 15, 20, 20 календарних днів.

Дані обставини не заперечувались позивачем у позовній заяві.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Отже, наведена норма передбачає, що відповідальність платника податків у вигляді штрафу обовязково застосовується в силу самого факту погашення податкового боргу з простроченням і не містить винятків для застосування штрафу в залежності від причин такого прострочення.

Таким чином, оскільки позивачем було несвоєчасно сплачено узгоджену суму податкового зобовязання зі сплати ПДВ, тому суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно застосовано до ПП «Корсал-Л» штрафні санкції відповідно до пункту 126.1 статті 126 ПК України в сумі 3742,10 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку про правомірність винесення відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 02 вересня 2020 року №.

Як вбачається з розрахунку штрафної санкції до податкового повідомлення рішення від 02 вересня 2020 року № за порушення граничних строків сплати грошового зобов`язання в сумі 23125,00 грн. визначеного в уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 25 червня 2020 року №26637163 на 55 календарних днів до позивача застосовано штраф у розмірі 20% в сумі 4625,00 грн.

Згідно даних звортнього боку облікової картки платника податків ПП « Корсал-Л » з ПДВ 19 серпня 2020 року позивачу зменшено суму грошового зобов`язання (недоїмки) визначеної в уточнюючому розрахунку з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 25 червня 2020 року №26637163 на суму 23125,00 грн у зв`язку з поданням уточнюючого розрахунку з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 19 серпня 2020 року №32559294, у зв`язку з чим були застосована штрафна санкція у розмірі 20% в сумі 4625,00 грн.

Відтак, контролюючим органом подання уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 19 серпня 2020 року №32559294 розцінено як погашення платником податків податкового боргу з порушенням строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання.

Згідно з пунктами 35.1, 35.2 статті 35 ПК України сплата податків та зборів здійснюється в грошовій формі у національній валюті України, крім випадків, передбачених цим Кодексом або законами з питань митної справи. Сплата податків та зборів здійснюється в готівковій або безготівковій формі, крім випадків, передбачених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Пунктом 87.1 статті 87 ПК України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Зміст наведених положень у їх системному зв`язку свідчить про те, що подання платником податків у встановленому порядку уточнюючого розрахунку до податкової декларації не є формою сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу, а тому у контролюючого органу відсутні підстави для застосування штрафних санкцій, передбачених пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, розмір яких залежить від суми погашеного податкового боргу та кількості днів затримки його сплати.

З огляду на вищевикладене суд зазначає, що позивач при поданні уточнюючого розрахунку до податкової декларації реалізував своє право на усунення самостійно виявлених помилок і не здійснював при цьому сплати податкових зобов`язань, а тому притягнення його до відповідальності за погашення податкового зобов`язання з порушенням строку і фактичне ототожнення відповідачем подання уточнюючого розрахунку з погашенням грошового зобов`язання не відповідає змісту та сутності пункту 126.1 статті 126 ПК України та покладає на платника додатковий тягар майнових зобов`язань за відсутності відповідного правового підґрунтя.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду у постановах від 23 січня 2018 року у справі № 810/2108/16, від 13 лютого 2018 року у справі № 803/1156/17 від 12 червня 2018 року у справі №822/2198/17, від 23 червня 2018 року у справі № 820/2508/17, від 12 квітня 2019 року у справі № 824/95/18-а, від 25 квітня 2019 року у справі №826/19068/16, від 27 червня 2019 рокуу справі №817/3148/14, від 28 лютого 2020 року у справі №812/1520/15, від 13 лютого 2020 року у справі №823/1805/17.

Суд дотримується усталеної правової позиції, за якою при поданні уточнюючої податкової декларації, якою зменшується податкове зобов`язання з певного податку, відсутній об`єкт застосування штрафної санкції, передбаченої статтею 126 ПК України, оскільки подання уточнюючої декларації зі зменшеним податковим зобов`язанням не є сплатою узгодженої суми податкового зобов`язання, у той час як нарахування (застосування) штрафної санкції залежить від суми погашеного податкового боргу та від кількості днів затримки сплати узгодженої суми податкового зобов`язання.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про неправомірність застосування до позивача штрафних санкцій, передбачених статтею 126 Податкового кодексу України в розмірі 4625,00 грн., відтак, податкове повідомлення рішення від 02 вересня 2020 року № є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, під час судового розгляду справи відповідач довів належними та допустимими доказами правомірність винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 07 травня 2020 року № та від 02 вересня 2020 року №, однак не довів правомірності винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 02 вересня 2020 року №.

Відтак, позов слід задовольнити частково.

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно до задоволених вимог у сумі 462,60 грн.

Керуючись статтями 137, 139, 243, 245, 246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 02 вересня 2020 року №.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, ідентифікаційний код 43143484) на користь Приватного підприємства «Корсак-Л» (43010, Волинська область, місто Луцьк, проспект Волі, будинок 50, ) судовий збір в розмірі 462 (чотириста шістдесят дві) гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк