Справа № 420/9333/20
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2021-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/9333/20
Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Зуєвої Л.Є.,

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Виконавчого комітету Одеської міської ради на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради, 3-тя особа Філія "Інфоксводоканал" Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфокс" про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИЛА:

22 вересня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Одеської міської ради, яка полягає у невиконанні вимог пункту 31 Постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 року №409; зобов`язати Виконавчий комітет Одеської міської ради виплатити на користь ОСОБА_1 1690 грн. 06 коп. відшкодування шкоди шляхом перерахування Виконавчим комітетом Одеської міської ради з місцевого бюджету коштів на особовий рахунок № НОМЕР_1 (за послуги водопостачання квартири АДРЕСА_1 ) ОСОБА_1 в філії «Інфоксводоканал» Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс».

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року адміністративну справу №420/9333/19 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Філія «Інфоксводоканал» Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» про визнання протиправною бездіяльності передати на розгляд за підсудністю до Приморського районного суду м.Одеси.

Не погоджуючись з ухвалою суду відповідач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити наведену справу для продовження розгляду до Одеського окружного адміністративного суду. Доводами апеляційної скарги зазначено, що підставою передачі справи суд зазначив п.2 ч.1 ст. 29 КАС України, тобто порушення позивачем правил територіальної підсудності, проте у висновку зазначив про порушення предметної підсудності. Окрім того, апелянт звертає увагу, що мотивувальна частина містить посилання на положення ЦПК України, які не регулюють питання адміністративної юрисдикції.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається зі змісту ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року підставою для передачі справи до Приморського районного суду м.Одеси суд зазначив п.2 ч.1 ст. 29 КАС України, тобто порушення позивачем правил територіальної підсудності, проте у висновку суд зазначив про порушення предметної підсудності.

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими з огляду на наступні обставини.

Стаття 20 КАС України містить розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів між місцевими загальними судами як адміністративними судами та окружними адміністративними судами.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

Згідно з ч. 2 ст. 20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом розгляду у даній справі є бездіяльність виконавчого комітету Одеської міської ради щодо невиконання вимог підзаконного акта та зобов`язання виплатити 1690 гри 06 коп матеріальної шкоди, що не відноситься до визначених ч. 1 ст. 20 КАС України категорій справ, які підлягають розгляду місцевим загальним судам як адміністративним судам.

З урахуванням наведеного за предметною юрисдикцією дана справа підлягає розгляду окружним адміністративним судом, яким на території міста Одеси є Одеський окружний адміністративний суд.

У свою чергу, статтями 25-28 КАС України визначені види територіальної юрисдикції (підсудності): підсудність справ за вибором позивача (стаття 25); підсудність справ за місцем проживання або місцезнаходженням відповідача (стаття 26); виключна підсудність (стаття 27); підсудність справ, у яких однією із сторін є суд або суддя (стаття 28).

Відповідно до ч. 1 ст. 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Враховуючи те, що як місцем проживання ОСОБА_1 , так і місцезнаходженням виконавчого комітету Одеської міської ради є місто Одеса, дана справа за територіальною юрисдикцією (підсудністю) підлягає розгляду Одеським окружним адміністративним судом.

Таким чином, при зверненні з цим позовом до Одеського окружного адміністративного суду позивачем дотримані регламентовані КАС України правила предметної та територіальної юрисдикції, що спростовує висновки суду першої інстанції щодо підсудності зазначеної справи Приморському районному суду м.Одеси.

Згідно з ч. 3 ст. 242 КАС України обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

В свою чергу як вбачається з оскаржуваної ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року, зазначена ухвала взагалі не містить жодних доводів та мотивів якими суд керувався при прийнятті зазначеної ухвали.

Разом з тим, зі змісту ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року вбачається, що підставою для передачі справи до Приморського районного суду м.Одеси є порушення позивачем правил територіальної підсудності, проте у мотивувальній частині суд доходить висновку про порушення предметної підсудності.

Крім того, у мотивувальній частині суд посилається на положення ЦПК України, які взагалі не регулюють питання адміністративної юрисдикції, тому не зрозуміло якою нормою керувався суд першої інстанції постановляючи ухвалу про передачу справи до Приморського районного суду м.Одеси.

Слід зазначити, що судові рішення повинні бути обгрунтованими. Якість судового рішення залежить головним чином від якості його обґрунтування. Належне обґрунтування є імперативом, яким не можна нехтувати в інтересах швидкості розгляду. Виклад підстав прийняття рішення полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті цього рішення.

Підстави прийняття рішення повинні бути узгодженими, чіткими, недвозначними й несуперечливими. Вони повинні давати можливість читачеві простежити логіку міркувань, які привели суддю до ухваленого ним рішення.

Всупереч наведеним вимогам процесуального права, передаючи справу на розгляд до Приморського районного суду м. Одеси, Одеський окружний адміністративний суд належним чином не обґрунтував наведене рішення, тоді як відповідно до визначених КАС України правил юрисдикції дана справа підлягає розгляду Одеському окружному адміністративному суду, що свідчить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи вище викладене, колегія судів приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті ухвали було неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушенні норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а відтак, відповідно до ч. 3 ст. 312, ст. 320 КАС України, - оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції, а саме до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 312, 316, 320, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Одеської міської ради - задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до Одеського окружного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 325-328 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: М.П. Коваль

Суддя: О.О. Кравець