Справа № 380/4/20
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/4/20
У Х В А Л А

22 березня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костецького Н.В., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові заяву представника позивача про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним і скасування протоколу, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:
представник позивача ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, в якій просить суд задовольнити таку заяву та скерувати Міністерству оборони України окрему ухвалу для вчинення дій з виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.02.2020 у справі № 380/4/20.

Заява обґрунтована тим, що призначаючи одноразову грошову допомогу на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.02.2020, Міністерство оборони України порушуючи нормативно-правові акти та не виконуючи в повному обсязі рішення суду, зменшило розмір одноразової грошової допомоги, яка повинна була виплачена у розмірі 480 250,00 грн до 287 448,00 грн. Міністерство оборони України при нарахуванні одноразової грошової допомоги на власний розсуд визначило розмір 250-кратного прожиткового мінімум станом на 01.01.2014 року, коли встановлено відсоток втрати працездатності, замість 01.01.2019 року відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі - Порядок № 975) та рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.02.2020. Відповідно до п. 6 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Згідно з частиною п`ятою статті 383 КАС України у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання.

Суд зазначає, що подана заява відповідає вимогам статті 383 КАС України.

Відповідно до частини п`ятої статті 383 КАС України суд вирішив розглянути заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду на виконання рішення суду в письмовому провадженні.

Суд, з`ясувавши обставини, на які представник позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.02.2020 у справі № 380/4/20 задоволено позов задоволено частково, а саме:

- визнано протиправним і скасовано пункт 21 протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 27.09.2019 № 124, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначені та виплаті одноразової грошової допомоги;

- зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму відповідно до Порядоку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.11.2020 апеляційну скаргу Міністерства оборони Україн залишено без задоволення. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.02.2020 у справі № 380/4/20 - без змін.

Згідно з відомостей про зарахування на картковий рахунок позивача, на виконання рішення суду відповідачем виплачено ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 287448,00 грн.

Вважаючи, що відповідачем неправильно визначено розмір одноразової грошової допомоги, представник позивача звернувся до суду із даною заявою.

При вирішенні заяви суд керувався таким.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Таким чином право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Отже, виконуючи рішення суду, відповідач зобов`язаний враховувати обставини, встановленні судовим рішенням.

Приписами ч. 1 ст. 383 КАС України визначено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому ст.249 цього Кодексу.

Системний аналіз вищезазначених норм права свідчить, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст. 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст.383 КАС України можливе лише у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

Як вбачається зі змісту рішення суду у даній справі, зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму відповідно до Порядоку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975.

Згідно з інформації викладеною заявником у заяві, щодо виконання рішення суду у справі № 380/4/20 триває виконавче провадження.

Так, ст.1 Закону України Про виконавче провадження визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Отже, з наведеного слідує, що виконавче провадження є сукупністю дій спеціальних органів, спрямоване на реалізацію їх повноважень у сфері виконання рішень та призначене для примусового виконання рішень судів та інших органів у випадку, коли боржник добровільно їх не виконує.

Враховуючи, що позивач, відповідно до порядку примусового виконання рішень, встановленого Законом України Про виконавче провадження, скористався своїм правом та звернув рішення суду до примусового виконання, на даний час триває виконавче провадження, в межах якого державний виконавець реалізує свої повноваження, суд не вбачає підстав для визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності щодо невиконання рішення суду.

Водночас, суд наголошує, що судовий контроль за виконанням рішення суду здійснюється судом шляхом перевірки дотримання державним виконавцем вимог закону при виконанні такого рішення та не потребує додаткового ініціювання окремої процедури притягнення відповідача до відповідальності поза межами триваючого виконавчого провадження з примусового виконання такого рішення.

Згідно з ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Аналогічного змісту позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 818/2112/18 та узгоджується із позицією Великої Палати Верховного Суду викладеною у постанові від 16.01.2019 по справі № 686/23317/13-а.

Таким чином, суд, перевіряючи аргументи, наведені у заяві та докази надані заявником, не встановив обставин протиправності рішень, дій чи бездіяльності відповідача та порушення ним прав та інтересів позивача, а підстави для притягнення відповідача до відповідальності поза межами триваючого виконавчого провадження з примусового виконання такого рішення відсутні.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви, тому таку слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 248, 249, 370, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:
У задоволенні заяви представника позивача про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду на виконання рішення суду у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним і скасування протоколу, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Повний текст ухвали складено 22.03.2021.

Суддя Костецький Н.В.