Справа № 522/22387/20
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2021-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2021 р.м.ОдесаСправа № 522/22387/20
Головуючий в І інстанції: Науменко А.В.

Місце та дата складання повного тексту рішення: м. Одеса, 21.01.21р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 січня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу №1 роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, сержанта поліції Добровольського Олега Степановича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Поліцейського взводу №1 роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, сержанта поліції Добровольського Олега Степановича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №969690 від 06.12.2020 року та закриття справи про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №969690 від 06.12.2020 року не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, є противоправною та підлягає скасуванню.

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 21 січня 2021 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення від 21.01.2021 року, та прийняти нове рішення, яким задовольнити в повному обсязі його адміністративний позов.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги доводи позивача про те, що відповідачем порушено процедуру складання постанови, не надано можливості на отримання правової допомоги.

Також апелянт зазначає, що знак обмеження швидкості 3.29 на автомобільному шляху «Київ-Одеса», 428 км був встановлений з порушенням Правил дорожнього руху.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.12.2020 року поліцейський ОСОБА_2 виявив що автомобіль «Kia Spotage» номерний знак НОМЕР_1 , під керування гр. ОСОБА_1 перевищив встановлене обмеження швидкості руху. Пізніше, за результатом розгляду адміністративної справи, інспектор виніс постанову серії ДПО18 № 969690 по справі про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як відзначає відповідач, правопорушення було зафіксовано лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 #TC000346 та підтверджується роздруківкою файлу _Q5000_1206_113130.jmf та відеозаписом з даного пристрою.

На роздруківці файлу міститься вся необхідна інформація для встановлення факту вчинення правопорушення позивачем, а саме:

- назва та модель приладу, яким здійснювалось вимірювання;

- прізвище та номер нагрудного жетона інспектора, який здійснював вимірювання;

- дата та час здійснення правопорушення;

- географічні координати місця вчинення правопорушення;

- швидкість руху автомобіля, щодо якого здійснюється вимірювання;

- дистанція до автомобіля;

- дозволена швидкість на даній ділянці дороги;

- фотофіксація автомобіля в потоці позначеного відміткою «+» вказуючою, який саме об`єкт вимірюється;

- фотофіксація автомобіля з чітким зображенням державного номерного знаку.

Суд першої інстанції, враховуючи, що лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 TC000346 може засвідчувати порушення позивачем швидкісного режиму, а тому може бути належним доказом по справі, дійшов висновку, що позивачем не доведено незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №969690 від 06.12.2020 року та незаконність дій щодо її складення, залишив без задоволення позов ОСОБА_1 ..

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП відповідальність настає в разі порушення правил перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.

Пунктом 1.1 ПДР України визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

У відповідності до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 12.9 «б» «Про Правила дорожнього руху; нормативно-правовий акт № 1306 від 10.10.2001ПДР» України, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 Знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості, 3.31 Знак 3.31 «Зона обмеження максимальної швидкості» або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» забороняє рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знакові.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

З аналізу вищезазначених норм закону, доказами є які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" сертифікати відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, видані в установленому порядку до набрання чинності цим Законом, чинні протягом визначеного в них строку дії.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року №193.

Отже, чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Відповідно до переліку засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України затверджений наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року № 437 вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM фірми Laser Technology, Inc., США, (номер за Державним реєстром засобів вимірювальної техніки) У3197-12 міжповірочний інтервал становить 1 рік.

Також, можливість використання виробу "TruCAM LTІ 20/20" виробництва Laser Technology Inc., США підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку.

Так, лазерний вимірювач швидкості TruCAM LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCAM зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCAM, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCAM.

Враховуючи викладене, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

Отже, з урахуванням наведеного, колегія судів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів порушення позивачем ПДР, та вважає, що докази, отримані за результатами використання Лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 є належними доказами по справі.

Крім того, матеріалах справи наявний фотознімок, здійснений сертифікованим приладом TruCam № ТС000346 разом з відеозаписом наданим разом з відзивом на адміністративний позов, які підтверджують правопорушення скоєне ОСОБА_1 , а саме, рух на швидкості 85 км/год в зоні дії знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50км/год», чим порушено п.12.9 «б» ПДР України, а саме керуючи автотранспортом «Kia Spotage», реєстраційний номер НОМЕР_1 , позивач перетнув встановлений знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50км/год», рухаючись зі швидкістю 85 км.

В свою чергу, відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України "Про національну поліцію", з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (пункт 1 розділ І Інструкції №1395).

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. (п.1 р. III Інструкції № 1395)

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (п.2 р. III Інструкції №1395), що відповідає положенням ст.276 КУпАП, за правилами частини 1 якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до пункту 1 розділу IV Інструкції № 1395 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

В свою чергу, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що інспектор патрульної поліції при складанні постанови про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності діяв не в спосіб, передбачений нормами КУпАП.

За таких обставин, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги та погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що постанову серії ДПО18 №969690 про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 було винесено правомірно, позивача було правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, а його позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вони спростовуються матеріалами справи та обґрунтованими висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Приморського районного суду міста Одеси від 21 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 23 березня 2021 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук