Справа № 620/4346/20
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/4346/20 Суддя (судді) першої інстанції: Скалозуб Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г. В.

суддів: Кучми А.Ю., Собківа Я.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області

на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року

у справі №620/4346/20 (розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи)

за позовом ОСОБА_1

до відповідача Головного управління Національної поліції в Чернігівській області

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2020 року до Чернігівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (надалі - відповідач, ГУНП в Чернігівській області), в якому просив суд:

визнати протиправною бездіяльність ГУНП в Чернігівській області за не повне, не точне і не достовірне надання публічної інформації за запитом ОСОБА_1 ;

зобов`язати ГУНП в Чернігівській області надати ОСОБА_1 повну, точну і достовірну інформацію, що запитувалася згідно інформаційного запиту та включити до нової інформації також додаткові види грошового забезпечення поліцейських за прирівняною посадою у відповідних розмірах, а саме: надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції (75 %) - 6300,00 грн, премію щомісячну (125,95 %) -10579,91 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що у листі-відповіді від 31.07.2020 № 21/С-247 на його запит відповідачем не була надана інформація про додаткові види грошового забезпечення, зокрема: 15% за роботу в умовах режимних обмежень - 510,00 грн; за специфічні умови проходження служби в поліції (75%) - 6300,00 грн. У відповідь на лист щодо уточнення підстав не включення до складу грошового забезпечення зазначених складових з посиланням на конкретні нормативно - правові акти з цього питання, відповідач у листі- відповіді від 17.08.2020 № 21/С-287 надав позивачу формальні і не умотивовані пояснення, які викладені в тексті без посилання на нормативні акти щодо прийняття відповідних рішень з цих питань. У відповідь на третій запит позивача відповідач в листі-відповіді від 10.09.2020 № С-330зі/лті/05/21-2020 зазначив, що надбавка за специфічні умови проходження служби становить - 0,00 грн, хоча її рекомендовано встановити і виплачувати за прирівняною посадою поліцейського - першого заступника начальника управлінь, відділів (відділень) поліції, у розмірі 75 %. Крім того, в наданій інформації без зазначення підстав змінений та зменшений розмір щомісячної премії станом на той самий день - 19.11.2020, з 125,95 % (10579,91 грн) на 113,01 % (10069,91 грн). Також зазначає, що відповідач протиправно відмовився надати йому копію листа Національної поліції України "Про грошове забезпечення" від 26.07.2019 № 8714/09/29-2019. Тому, в силу положень Конституції України, Закону України "Про доступ до публічної інформації" вважає, що відповідач не надав повну, точну і достовірну інформацію, що запитувалася ним згідно інформаційного запиту, чим порушив права позивача.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Чернігівській області у наданні точної і достовірної публічної інформації за запитом ОСОБА_1 в частині надання інформації щодо розміру премії щомісячної.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Чернігівській області надати ОСОБА_1 інформацію, що запитувалася згідно інформаційного запиту, включивши до неї повну, точну і достовірну інформацію про розмір премії щомісячної.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням в частині задоволення позовних вимог, відповідачем (надалі - апелянт) подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ`єктивність рішення суду, порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції безпідставно зобов`язано відповідача надати позивачу інформацію на, яку відповідачем вже було надано. Крім того, апелянт зазначає, що встановлення розміру щомісячної премії кожному визначеному поліцейському є правом, а не обов`язком корівників органів Національної поліції, і має індивідуальний характер. Відповідно вимога позивача надати йому інформацію про встановлення всім без винятку поліцейським, які станом на 19.11.2019 перебували на посадах перших заступників начальника відділу поліції управлінь, відділів (відділень) поліції ГУНП в Чернігівській області, премію щомісячну в розмірі (125,95 %) - 10579,91 грн не відповідає нормам права, дійсності (ця виплата є індивідуальною і її встановлення за результатами роботи першим заступникам начальників відділів здійснювалась відповідники наказами з врахуванням результатів роботи зазначених поліцейських по кожному окремо) та завданням адміністративного судочинства.

Позивачем відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 315, статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга апелянта підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 з 1998 року отримує пенсію за вислугу років.

Так, позивач був звільнений із посади "начальник кримінальної міліції - перший заступник начальника Срібнянського районного управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області", у зв`язку з виходом на пенсію, що підтверджується, зокрема, копією Пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 .

Із запитом на отримання публічної інформації від 29.07.2020 позивач звернувся до відповідача, в якому просив останнього надати інформацію: яка посада поліцейського за класифікаційними характеристиками, розміром посадового окладу, функціональністю та організаційним рівнем прирівнюється до посади з якою він був звільнений, а саме: начальника кримінально міліції - першого заступника начальника Срібнянського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області; що входить до грошового забезпечення та його розмір, яке отримує поліцейський (посадовий оклад за спеціальним званням, процентна надбавка за вислугою років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та розмір премії) за порівняльною посадою начальника кримінальної поліції - першого заступника начальника міліції Срібнянського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області станом на 19 листопада 2019 року.

У відповідь листом від 31.07.2020 № 21/С-247 ГУНП в Чернігівській області повідомило позивача про те, що у відповідності до пункту 2 розділу VIII Переліку посад осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що прирівнюються посадам поліцейських" посада "перший заступник начальника районного відділу апарату міських управлінь міських, районних відділів, лінійних відділів (відділень, пунктів), відділів (відділень) спеціальної міліції; підрозділів та установ, що підпорядковані головним управлінням, управлінь МВС в АР Крим, областях, місті Севастополі, на транспорті, міськрайлінорганів" прирівнюється до посади "перший заступник начальника відділу поліції управлінь, відділів (відділень) поліції". Складові та розмір грошового забезпечення поліцейського за посадою "перший заступник начальника відділу поліції управлінь, відділів (відділень) поліції ГУНП в Чернігівській області" на 19.11.2019 складають: посадовий оклад - 3400,00 грн; оклад за спеціальне звання "підполковник поліції" - 2200,00 грн; надбавка за стаж служби (50 %) - 2800,00 грн; премія щомісячна (125,95 %) - 10579,91 грн (преміювання поліцейських проводиться відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки особливостей виконання покладених на нього завдань та у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання ГУНП в Чернігівській області); індексація - 887,09 грн (стор. 11 том І).

У запиті від 12.08.2020 позивач просив відповідача повідомити чому не включено до грошового забезпечення надбавки за службу в умовах режимних обмежень (15 %) та за специфічні умови проходження служби в поліції поліцейським ГУНП в Чернігівській області станом на 19.11.2019 з посиланням на нормативно-правові акти з цього питання (стор. 12 том І).

Листом від 17.08.2020 № 21/С-287 відповідач повідомив позивача про те, що складові та розмір грошового забезпечення поліцейського за посадою першого заступника начальника відділу поліції управлінь, відділів (відділень) поліції ГУНП в Чернігівській області на 19.11.2019 складають: посадовий оклад - 3400,00 грн; оклад за спеціальне звання "підполковник поліції" - 2200,00 грн; надбавка за стаж служби (50 %) - 2800,00 грн; премія щомісячна (125,95 %) - 10579,91 грн (преміювання поліції проводиться відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки особливостей виконання покладених на нього завдань та у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання ГУНП в Чернігівській області); індексація - 887,09 грн. Установлення поліцейським надбавки за службу в умовах режимних обмежень здійснюється наказом керівника органу поліції на підставі на мотивованих рапортів керівників структурних або відокремлених підрозділів органу поліції, погоджених з режимно-секретним підрозділом цього органу за умов надання йому допуску та доступу до державної таємниці та постійної роботи з відомостями, що становлять державну таємницю. Надбавка за специфічні умови проходження служби поліцейським ГУНП в Чернігівській області не установлювалась. Рекомендований граничний розмір для виплати грошового забезпечення за посадою "першого заступника начальника відділу поліції управлінь, відділів (відділень) поліції" з урахуванням індексації станом на листопад 2019 року складає - 19867 грн 00 коп. (стор. 13 том І).

У запиті від 31.08.2020 позивач просив відповідача надати: інформацію щодо надбавок за службу в умовах режимних обмежень 15% та за специфічні умови проходження служби в поліції поліцейським ГУНП в Чернігівській області станом на 19.11.2019; належним чином засвідчену копію листа Національної поліції України вихідний № 8714/09/29-2019 "Про грошове забезпечення", як отриману інформацію в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків (стор. 14 том І).

У відповідь листом від 10.09.2020 № С-330зі/лпи/05/21-2020 ГУНП в Чернігівській області повідомило позивача про те, що складові та розмір грошового забезпечення поліцейського за посадою першого заступника начальника відділу поліції управлінь, відділів (відділень) поліції ГУНП в Чернігівській області на 19.11.2019 складають: посадовий оклад - 3400,00 грн; оклад за спеціальне звання "підполковник поліції" - 2200,00 грн; надбавка за стаж служби (50 %) - 2800,00 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15 %) - 510,00 грн; надбавка за специфічні умови проходження служби - 0,00 грн; премія щомісячна (113,01 %) - 10069,91 грн (преміювання поліцейських проводиться відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки особливостей виконання покладених на нього завдань та у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання ГУНП в Чернігівській області); індексація - 887,09 грн. Листом Національної поліції України "Про грошове забезпечення" від 26 липня 2019 року № 8714/09/29-2019, керівництвом Національної поліції прийнято рішення рекомендувати начальникам головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях та м. Києві, міжрегіональних територіальних органів, державних установ Національної поліції в межах затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення, установлювати надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції поліцейським. Станом на 19.11.2019 та по теперішній час за посадою "перший заступник начальника відділу поліції управлінь, відділів (відділень) поліції" надбавка за специфічні умові проходження служби в поліції не встановлювалася. Відповідно до ст.6 та ст.9 Закону України "Про доступ до публічної інформації" лист Національної поліції України "Про грошове забезпеченню від 26 липня 2019 року № 8714/09/29-2019 відноситься до службової інформації, в зв`язку з вищевикладеним надати завірену копію не має можливим (стор. 15 том І).

Позивач вважає, що відповідач не надав на запитувану ним інформацію в повному обсязі, звернувся до суду за захистом порушених прав.

Приймаючи рішення про задоволення позивних вимог частково, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідях. Які надані відповідачем позивачу міститься різна інформація про розмір щомісячної премії заступника начальника відділу поліції управлінь, відділів (відділень) поліції ГУНП в Чернігівській області.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, оскільки він не знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Частинами першою та другою статті 7 Закону України від 2 жовтня 1992 року N 2657-XII "Про інформацію" (надалі - Закон №2657-XII) передбачено, що право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.

Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя (стаття 34 Конституції України).

Кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб (стаття 5 Закону №2657-XII).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13 січня 2011 року №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом, визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє (пункти 1 та 2 частини першої статті 3 Закону N 2939-VI). Доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом надання інформації за запитами на інформацію (пункт 2 частини першої статті 5 Закону №2939-VI).

Розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання (пункт 1 частини першої статті 13 Закону №2939-VI).

Відповідно до частини четвертої статті 13 Закону №2939-VI усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Кожна особа має право знати у період збирання інформації, але до початку її використання, які відомості про неї та з якою метою збираються, як, ким і з якою метою вони використовуються, передаються чи поширюються, крім випадків, встановлених законом (пункт 1 частини першої статті 10 Закону №2939-VI). Оскільки Закон №2939-VI гарантує відповідне право кожній особі, то його реалізація не залежить від того, чи така особа є приватною, чи перебуває на публічній службі.

Право на інформацію може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку, з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя (частина друга статті 6 Закону №2657-XII).

Кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Ця стаття не перешкоджає державам вимагати ліцензування діяльності радіомовних, телевізійних або кінематографічних підприємств (пункт 1 статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція)). Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду (пункт 2 статті 10 Конвенції).

Критеріями сумісності заходу втручання у право на свободу вираження поглядів із гарантіями статті 10 Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту пункту 2 вказаної статті, а також чи є відповідний захід необхідним у демократичному суспільстві з метою досягнення такої мети, зокрема чи є він пропорційним останній. Втручання становитиме порушення гарантій статті 10 Конвенції, якщо воно не відповідатиме будь-якому з означених критеріїв.

Стаття 10 Конвенції не надає фізичним особам права на доступ до інформації, яка знаходиться в розпорядженні держави. Але таке право може виникнути, по-перше, якщо поширення інформації передбачається судовим рішенням (яке у цій справі відсутнє), і, по-друге, коли доступ до інформації має важливе значення для реалізації права на свободу вираження поглядів, і відмова в її наданні є втручанням у це право (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 8 листопада 2016 року у справі "Угорський Гельсінський Комітет проти Угорщини" (Magyar Helsinki Bizottsag v. Hungary, заява N 18030/11, пункт 156) і від 26 березня 2020 року у справі "Центр демократії та верховенства права проти України" (Centre for Democracy and the Rule of Law v. Ukraine, заява N 10090/16, пункт 96)).

Велика Палата Європейського суду з прав людини у рішенні від 8 листопада 2016 року у справі "Угорський Гельсінський Комітет проти Угорщини" ("Magyar Helsinki Bizottsag v. Hungary") (заява N 18030/11) вказала, що те, наскільки заборона доступу до інформації є втручанням у права заявника на свободу вираження поглядів, слід оцінювати у кожному конкретному випадку та з урахуванням його особливих обставин (§ 157). Для цього мають бути оцінені такі критерії (§ 158-170):

- Мета запитувача. Необхідно встановити, чи справді отримання інформації є необхідним для реалізації запитувачем інформації його функції зі сприяння публічній дискусії з суспільно важливих питань, і чи справді ненадання інформації створить суттєву перешкоду свободі вираження поглядів;

- Характер запитуваної інформації. Інформація, дані або документи, щодо яких вимагається доступ, повинні відповідати вимогам трискладового тесту, тобто збиратися в цілях задоволення саме суспільного інтересу;

- Особлива роль запитувача інформації в отриманні та поширенні її серед громадськості. Розраховувати на захист свого права на доступ можуть, насамперед, журналісти, науковці, громадські активісти, зокрема блогери та популярні користувачі соцмереж, громадські організації, діяльність яких пов`язана з питаннями, що становлять суспільний інтерес, а також автори творів з означених питань;

- Готовність і доступність запитуваної інформації. Надання інформації не повинно накладати на державні органи надмірного тягаря зі збирання й обробки даних.

Доведення дотримання вказаних критеріїв покладається на позивача-запитувача інформації. Особа, у розпорядженні якої знаходиться відповідна інформація та якій адресований запит на інформацію, має перевірити останній на предмет наявності в ньому відповідного обґрунтування.

Частинами першою - другою статті 19 Закону №2939-VI визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту, але з дотриманням, зокрема, пункту 1 частини першої статті 10 Закону №2939-VI.

Розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону (частина перша статті 22 Закону №2939-VI).

Відмова у задоволенні запиту на інформацію повинна бути мотивованою (пункт 3 частини четвертої статті 22 Закону №2939-VI), тобто у відмові розпорядник інформації зобов`язаний обґрунтувати наявність підстав для обмеження у доступі до публічної інформації, встановлені шляхом застосування "трискладового тесту", передбаченого частиною другою статті 6 Закону №2939-VI.

Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні (частина друга статті 6 Закону №2939-VI).

Так, в постанові Велика Палата Верховного Суду в постанові 10 грудня 2020 р. по справі №9901/105/20 зазначає, що розпорядник публічної інформації має обов`язок надати ту публічну інформацію, якою він володіє і яка певним чином задокументована/відображена на матеріальних носіях. Вжиття заходів для того, щоби створити інформацію, якої у володінні розпорядника немає, але щодо якої подано інформаційний запит, не охоплюється поняттям доступу до публічної інформації. Тому розпорядник не може нести тягар відповідальності за ненадання запитувачу інформації, якої нема в його володінні.

Відповідно до пункту 3 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 (далі по тексту - Порядок № 260) та пункту 1 розділу І постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" від 11.11.2015 № 988 (далі по тексту - Постанова № 988) грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

У підпункті 1 пункту 4 Постанови № 988 постановлено надати право керівникам органів, закладів та установ Національної поліції в межах затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення установлювати, зокрема, надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби.

Кореспондуюча норма закріплена і в пункті 4 розділу ІІ Порядку № 260.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, що позивач у запиті від 29.07.2020 просив відповідача надати інформацію, зокрема, про те, що входить до грошового забезпечення та його розмір, яке отримує поліцейський (посадовий оклад за спеціальним званням, процентна надбавка за вислугою років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та розмір премії) за порівняльною посадою начальника кримінальної поліції - першого заступника начальника міліції Срібнянського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області станом на 19 листопада 2019 року.

Колегією суддів досліджено матеріали справи та встановлено, що Листом ГУНП в Чернігівській області № 21/С-247 від 31.07.2020 року на поставлені питання позивачу було повідомлено, що у відповідності до норм наказу МВС України від 17.02.2017 року № 138 посада заступника начальника районного відділу обласних управлінь МВС України прирівнюється до посади першого заступника начальника відділу поліції управлінь, відділів (відділень) поліції. На друге поставлене питання позивача було повідомлено, що складові та розміри грошового забезпечення першого заступника начальника відділу поліції управлінь, відділів (відділень) ГУНП в Чернігівській області станом на 19.11.2019 року складають: посадовий оклад - 3400,00грн., оклад за спеціальне звання «підполковник поліції» - 2200,00 грн.; надбавка за стаж служби (50 %) - 2800, 00грн; премія щомісячна - (125,95%) - 10579,91 грн.; індексація - 887,09 грн.

З аналізу матеріалів справи, колегія суддів доходить висновку, що відповідачем надано повну відповідь на поставлене питання позивача, а отже, в даному випадку відповідачем не допущено бездіяльність щодо не розгляду запиту позивача.

Так, 12 серпня 2020 року позивач звернувся з запитом на отримання публічної інформації, в якому з врахуванням відповіді ГУНП в Чернігівській області на його попередній запит, просив повідомити чому у відповіді не питання № 2 попереднього запити не зазначені надбавки за роботу в умовах режимних обмежень (15 %) та за специфічні умови проходження служби в поліції поліцейським ГУНП в Чернігівській області станом на 19.11.2019 року.

Листом ГУНП в Чернігівській області № 21/С-287 від 17 серпня 2020 року позивача було повідомлено, що установлення поліцейським надбавки за службу в умовах режимних обмежень (за роботу з таємними документами) здійснюється наказом керівника територіального органу поліції за умови наявності обов`язкових умов ( наявність допуску та доступу до державної таємниці, постійна робота з таємними документами).

Окремо позивача повідомлено, що рекомендований Національною поліцією України граничний розмір грошового забезпечення за посадою першого заступника начальника відділу поліції управлінь, відділів (відділень) поліції станом на листопад 2019 року складає 19867,00 грн. з урахуванням індексації (з метою дотримання бюджетного законодавства видатки на грошове забезпечення здійснюються органами Національної поліції в межах бюджетних асигнувань).

Позивач 31 серпня 2020 року звернувся до ГУНП в Чернігівській області з запитом на отримання публічної інформації, в якому з врахуванням своїх попередніх запитів та відповідей ГУНП в Чернігівській області на його попередні запити, просив надати інформацію щодо надбавок за службу в умовах режимних обмежень (15 %) та за специфічні умови проходження служби поліцейським ГУНП в Чернігівській області станом на 19.11.2019 року.

На виконання запиту позивача з метою задоволення його інформаційних потреб відповідачем було надано інформацію про розмір та складові грошового забезпечення поліцейського, який перебуває на посаді першого заступника начальника відділу поліції управлінь, відділів (відділень) поліції ГУНП в Чернігівській області (до переліку яких відноситься і посада заступника начальника Срібнянського ВП) з врахуванням вимог запитувача Інформації про розміри та складові грошового забезпечення поліцейського, якому встановлено та виплачується надбавка за службу в умовах режимних обмежень в розмірі 15 %: посадовий оклад - 3400,00грн; оклад за спеціальне звання «підполковник поліції» - 2200,00 грн; надбавка за стаж служби (50 %) - 2800, 00 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) - 510,00 грн; премія щомісячна - (113,01%) - 10069,91 грн; індексація - 887,09 грн.

У запиті від 31.08.2020 позивач просив відповідача надати: інформацію щодо надбавок за службу в умовах режимних обмежень 15% та за специфічні умови проходження служби в поліції поліцейським ГУНП в Чернігівській області станом на 19.11.2019; належним чином засвідчену копію листа Національної поліції України вихідний № 8714/09/29-2019 "Про грошове забезпечення", як отриману інформацію в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків.

В листі від 10.09.2020 № С-330зі/лпи/05/21-2020, наданому у відповідь на запит позивача від 31.08.2020, відповідач повідомив його, зокрема, про те, що надбавка за специфічні умови проходження служби за посадою першого заступника начальника відділу поліції управлінь, відділів (відділень), що прирівнюється до посади, яку свого часу займав ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ, становить 00,00 грн. Листом Національної поліції України "Про грошове забезпечення" від 26 липня 2019 року №8714/09/29-2019, керівництвом Національної поліції прийнято рішення рекомендувати начальникам головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях та м. Києві, міжрегіональних територіальних органів, державних установ Національної поліції в межах затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення, установлювати надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції поліцейським. Станом на 19.11.2019 та по теперішній час за посадою "перший заступник начальника відділу поліції управлінь, відділів (відділень) поліції" надбавка за специфічні умові проходження служби в поліції не встановлювалася.

З аналізу матеріалів справи вбачається, що у запитах від 31 серпня 2020 року та у п. 2 від 29 липня 2020 року позивачем запитувалася інформації щодо надання складових заробітних плат поліцейських, а не першого заступника начальника відділу поліції управлінь, відділів (відділень) поліції.

Отже, в даному випадку відповідачем надано повну інформацію на вищезазначені запити позивача, що в свою чергу свідчить про неповне з`ясування всіх обставин справи судом першої інстанції під час розгляду справи та зазначення, що відповідачем не надано повну інформацію.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що станом на 10 вересня 2020 року першому заступнику начальника відділу поліції управлінь, відділів (відділень) поліції надбавка за специфічні умові проходження служби в поліції не встановлювалася, а отже при наданні відповіді від 17 серпня 2020 року не зазначалося даних складових.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів доходить висновку, що відповідачем у повній мірі розглянуто запити позивача та надано обґрунтовані відповіді на поставлені питання, а отже, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Так, колегія суддів звертає увагу, що позивач фактично не погоджується зі змістом наданих відповідей відповідачем на його звернення, при цьому в позовній заяві не оскаржує бездіяльність відповідача щодо несвоєчасного та необ`єктивного розгляду запитів в порядку передбачених Законом №2657-XII та Законом №2939-VI.

Отже, апеляційна скарга апелянта підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог, з ухваленням нового рішення у справі про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки прийнято з порушенням норм матеріального права.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати в частині оскарження та прийняти нове рішення в даній частині про відмову в задоволенні позовних повністю, оскільки прийнято з порушенням норм матеріального права.

Керуючись статтями 34, 242, 243, 246, 250, 308, 310, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області - задовольнити.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року, в частині задоволення позовних вимог - скасувати та прийняти нове, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, зазначених у ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Г. В. Земляна

Судді: А. Ю. Кучма

Я. М. Собків