Справа № 240/9887/19
Суддя: Сингаївський О. П.
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 240/9887/19
У Х В А Л А

"22" березня 2021 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого - судді Сингаївського О.П.,

за участі секретаря - Алексеєнко В.В.,

при розгляді у відкритому судовому засіданні справи за позовом ОСОБА_1 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Житомирської міської ради про визнання незаконними та скасування постанови і приписів, -

встановив :

08.08.2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з зазначеним позовом, де просить скасувати: постанову по справі про адміністративне правопорушення №2-Ф від 10 січня 2018 року; постанову по справі про адміністративне правопорушення №10-Ф від 10 квітня 2018 року; припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил №64/17 від 29 грудня 2017 року; припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил №65/17 від 29 грудня 2017 року; припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил №9/18 від 30 березня 2018 року.

Одночасно з позовними вимогами позивач просив поновити строки на оскарження вказаних постанови і приписів, посилаючись на те, що має захворювання, яке повязане з пошкодженням хребта, яким обумовлено встановлення довічної інвалідності третьої групи. У період з грудня 2017 року у нього почалось загострення даної хвороби, що супроводжувалося сильними болями у спині і обмежувало його здатність до пересування. Крім цього, загострення хвороби потребувало значних витрат на лікування.

В судовому засіданні представник відповідача Державного архітектурно-будівельного контролю Житомирської міської ради заявив клопотання про залишення позову без розгляду в зв`язку з тим, що позивачем пропущений десятиденний строк на оскарження постанови відповідача і причини пропуску, на які позивач посилається в клопотанні про поновлення даного строку не є поважними.

Представник позивача просив відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача, посилаючись на те, що позивач був позбавлений можливості вчасно звернутися до суду із скаргою.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи суд залишає позов без розгляду виходячи з наступного.

Відповідно до статті 99 КАС України адміністративний позов може бути поданий в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим кодексом або іншими законами.

Відповідно до статті 289 КпАП України скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою прокурора, особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Вказана позиція Великої Палати Верховного Суду висловлена у постанові від 02 липня 2020 року по справі № 9901/561/19 з посиланням на аналогічну правову позицію, що викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 9901/82/19, від 05 лютого 2020 року у справі № 9901/425/19, від 27 травня 2020 року у справі № 9901/546/19 та інших.

Поважними причинами пропуску строку на оскарження визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані із дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

З огляду на загальне правило, встановлене ст. 77 КАС України про обов`язковість доведення кожною стороною тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, позивач повинен був довести суду факт об`єктивної неможливості оскарження вказаної постанови у встановлений термін, а також здійснення можливих та залежних від нього необхідних дій, спрямованих на своєчасне подання позовної заяви, які б свідчили про добросовісну реалізацію Позивачем своїх процесуальних прав та належного виконання процесуальних обов`язків.

Оскаржувані постанови та приписи винесені 10 січня 2018 року, 10 квітня 2018 року, 29 грудня 2017 року, 30 березня 2018 року. Позивач їх отримав 10.01.2018 року, 30.03.2018 року (а.с.26, 30) про що свідчить його підпис на зворотній стороні постанови та припису, та тексту постанов.

В якості поважних доказів пропущення строку на оскарження Позивач додав до позову довідку ЦМЛ №1 про те, що він хворіє хронічним захворюванням з частими загостреннями та за станом здоров`я потребує тривалого медикаментозного лікування (а.с.37), та виписку з медичної карти амбулаторного хворого, в якому зазначено, що на протязі 2017-2018-2019 років ОСОБА_1 неодноразово звертався на амбулаторне лікування в поліклініку №1 КП «Лікарня №1 ЖМР з приводу вираженого больового синдрому, обмеженої здатності до пересування. Проводилось багаторазове комплексне амбулаторне лікування, комплексна фармакотерапія, заходи реабілітації, ЛФК, фізіотерапевтичне лікування.

Аналізуючи надані документи, суд дійшов до висновку про те, що зазначена позивачем обставина не є об`єктивно непереборною, що не залежала від волевиявлення позивача та пов`язана із дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій оскарження постанови, оскільки позивач міг виділити час для звернення до суду або отримання необхідної юридичної допомоги та звернутися в суд із відповідним позовом на протязі одного з половиною років.

Позивачем також не надано суду доказів дійсно скрутного матеріального становища, та вплив цієї обставини на неможливість подачі позову, оскільки ним не сплачувався судовий збір при зверненні до суду.

Інших відповідних та переконливих доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду позивач та його представник не надали.

В зв`язку з викладеним суд дійшов до висновку про те, що ОСОБА_1 пропустив строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення і відсутні поважні причини його пропуску, а тому з цих підстав, відповідно до статті 100 КАС України, позов підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 289 КпАП України, ст. 99, 100 КАС України, суд, - ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Житомирської міської ради про визнання незаконними та скасування постанови і приписів залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Корольовський районний суд м.Житомира протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя О. П. Сингаївський