Справа № 200/1091/21-а
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2021-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2021 р. Справа№200/1091/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зеленова А.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

29 січня 2021 року на адресу суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якій просить суд:

- визнати протиправними дії Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування до страхового (загального) та спеціального (пільгового) стажу періоду роботи ОСОБА_1 на підприємстві ДВАТ тресту "Донецькшахтопроходка" з 11 травня 2006 року по 26 травня 2007 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову в призначені ОСОБА_1 пенсії №2224 від 15 вересня 2020 року;

- зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області з урахуванням висновків суду у справі повторно розглянути заяву №2295 від 6 вересня 2019 року про призначення пенсії за віком із зарахуванням до страхового (загального) та спеціального (пільгового) стажу ОСОБА_1 періоду роботи на підприємстві ДВАТ тресту "Донецькшахтопроходка" з 11 травня 2006 року по 26 травня 2007 року; на підприємстві ТОВ "Шахтобудівельна компанія" з 1 серпня 2019 року по 6 вересня 2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 6 вересня 2019 року він звернувся до відповідача із заявою №2295 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Рішенням від 13 вересня 2019 року відповідач відмовив йому в призначені пенсії. Не погодившись із цим рішенням він оскаржив його в Донецькому окружному адміністративному суді. У вересні 2020 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року у справі №200/506/20-а відповідач повторно розглянув його заяву про призначення пенсії від 6 вересня 2019 року. За результатом повторного розгляду його заяви про призначення пенсії відповідач прийняв рішення №2224 від 15 вересня 2020 року про відмову в призначені пенсії у зв`язку з відсутністю 25 років пільгового стажу.

Рішенням відповідача №2224 від 15 вересня 2020 року отримано в листопаді 2020 року, що підтверджується супровідним листом від 4 листопада 2020 року.

З рішенням відповідача №2224 від 15.09.2020 про відмову в призначені пенсії позивач не згодний. Вважає дії відповідача щодо не зарахування до його страхового (загального) та спеціального (пільгового) стажу вказаного спірного періоду протиправними.

Вказує на те, що за жодних умов несвоєчасна сплата роботодавцем загальнообов`язкових страхових внесків не повинна порушувати моє конституційне, законне право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до Пенсійного органу та відповідальність за нарахування, утримання та виплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати покладена на роботодавця, який виплачує такі доходи на користь платника податку внаслідок чого несплата або несвоєчасна сплата єдиного внеску роботодавцем не може позбавити мене права на зарахування спірного періоду з 11.05.2006 по 26.05.2007 до мого страхового (загального) та спеціального (пільгового) стажу, фактично позбавляючи його права власності на пенсію в належному розмірі.

16 березня 2021 року від відповідача надійшов відзив, у якому відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з тим, що до страхового та пільгового стажу не зараховано період роботи в філії ДВАТ тресту «Донецькшахтопрохідка» на території Російської Федерації з 11.05.2006 по 26.05.2007, т.я. відсутні документи, підтверджуючі сплату страхових внесків до Пенсійного фонду Російської Федерації та довідки про заробітну плату, так як згідно листа Міністерства соціальної політики України від 19.07.2019 №13545/0/2-19/54 зарахування до страхового стажу з 01.01.2004 періодів роботи на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав (далі - СНД), у тому числі періодів роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, та врахування заробітної плати за періоди роботи на території держав-учасниць СНД здійснюється за умови підтвердження сплати страхових внесків до відповідних фондів держав-учасниць СНД, на території яких проводилася трудова діяльність.

До страхового та пільгового стажу не зараховано період роботи в ТОВ «Шахтобудівельна компанія» з 01.08.2019 по 06.09.2019, т.я. пільгова довідка за період роботи з 01.06.2016 по теперішній час видана підприємством 19.08.2019 та згідно індивідуальної відомості про застраховану особу від 09.09.2019 за серпень та вересень 2019 відсутні суми нарахованої заробітної плати.

Страховий стаж ОСОБА_1 складає 29 років 10 місяців. Пільговий стаж складає 24 роки 11 місяців 05 днів. З урахуванням викладеного, страховий стаж позивача на дату звернення складає 31 рік 07 місяців 20 днів, в тому числі стаж підземної роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, згідно частини 3 статті 114 Закону № 1058 складає 23 роки 06 місяців 04 дні.

За таких обставин позивачу відмовлено в призначені пенсії зі зниженням пенсійного віку за нормами частини третьої статті 114 Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю пільгового стажу 25 років в підземних умовах до надходження підтверджуючих документів/а.с.36-40/.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи /а.с.31/.

Відповідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За приписами частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову та відзиву проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Київським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 5 вересня 1997 року, РНОКПП НОМЕР_2 /а.с.6-10/.

6 вересня 2019 року він звернувся до відповідача з заявою №2295 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

18 листопада 2019 року рішенням № 816 відповідач відмовив в призначені пенсії на пільгових умовах.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року по адміністративній справі №200/506/20-а позов ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю. Визнано протиправними дії Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах. Визнано протиправним та скасовано рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №816 від 13 вересня 2019 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку, відповідно до п. 3 ст, 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Зобов`язано Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 6 вересня 2019 року №2295 про призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до п. 3 от. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із зарахуванням до спеціального (пільгового) стажу періодів роботи: з 28.11.1994 по 29.12.2000 на підприємстві ТОВ "Третє шахтопрохідницьке управління "Донецькшахтопроходка" в якості підземного прохідника; з 19.05.2003 по 25.05.2004 на підприємстві ПП ПКФ "Вара" в якості підземного прохідника; з 10.06.2004 по 31.03.2005 на підприємстві ТОВ "Донецькшахтобуд" в якості підземного прохідника; з 17.10.2008 по 24.07.2009 на підприємстві ТОВ "Донвуглепоставка" в якості підземного прохідника; з 14.10.2009 по 26.11.2009 на підприємстві ТОВ "Донбасвуглерозробка" в якості підземного прохідника; з 01.06.2016 по 31.07.2019 на підприємстві ТОВ "Шахтобудівельна компанія" в якості підземного прохідника.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року у справі №200/506/20-а Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 6 вересня 2019 року. За результатом повторного розгляду його заяви про призначення пенсії відповідач прийняв рішення №2224 від 15 вересня 2020 року про відмову в призначені пенсії у зв`язку з відсутністю 25 років пільгового стажу.

Не погодившись із рішенням відповідача №700 від 28 вересня 2020 року, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Згідно статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У відповідності до приписів статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року № ETS N 005 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до положень частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.(ст.71 КАС України).

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV (далі - Закон №1058- IV).

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону №1058- IV).

Згідно ч. 1 ст. 114 Закону №1058-IV передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно ч. 3 ст. 114 Закону №1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Відповідно до п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року. Враховуючи наведене, Список № 1 необхідно застосовувати у тій редакції, в якій він був чинним станом на період роботи позивача.

Частиною 1 статті 44 Закону України № 1058 передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N1566/11846 (далі - Порядок №22-1).

Перелік документів, що додаються до заяви про призначення, перерахунку та поновлення пенсії визначений Розділом 2 цього Порядку.

Підпунктом 2 пункту 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу).

Згідно пункту 4.1 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (пункт 4.3 Порядку).

Пунктом 4.2 цього Порядку передбачено право органу, що призначає пенсію, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Пунктом 4.7 Порядку передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Згідно ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, у відповідності до ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

В пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, також закріплено положення, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 цього Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Щодо не зарахування до пільгового стажу позивача спірних періодів роботи, суд зазначає наступне.

До пільгового підземного стажу за Списком №1 ОСОБА_1 не зараховано відповідачем:

- роботи в філії ДВАТ тресту «Донецькшахтопрохідка» на території Російської Федерації з 11.05.2006 по 26.05.2007, у зв`язку із відсутністю документів, , що підтверджують сплату страхових внесків до Пенсійного фонду Російської Федерації та довідки про заробітну плату;.

До страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 не зараховано період роботи в ТОВ «Шахтобудівельна компанія» з 01.08.2019 по 06.09.2019, т.я. пільгова довідка за період роботи з 01.06.2016 по теперішній час видана підприємством 19.08.2019 та згідно індивідуальної відомості про застраховану особу від 09.09.2019 за серпень та вересень 2019 відсутні суми нарахованої заробітної плати».

При вирішенні питання щодо правомірності не зарахування до загального страхового стажу та пільгового стажу позивача, що дає йому право на отримання пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV, періоду його роботи в філії ДВАТ тресту «Донецькшахтопрохідка» на території Російської Федерації з 11.05.2006 по 26.05.2007, суд виходить з наступного.

Відмовляючи в зарахуванні до страхового стаж позивача період роботи з 11.05.2006 по 26.05.2007, відповідач зазначив, що позивачем не надано документів підтверджуючих сплату страхових внесків.

Факт роботи в умовах зайнятості повний робочий день в шахті в спірний період з 11.05.2006 по 26.05.2007 на Державному підприємстві ДВАТ трест «Донецькшахтопроходка» за провідною шахтарською професією «прохідник» підтверджується трудовою книжкою ОСОБА_1 НОМЕР_3 (записи №№ 41, 42), уточнюючою (пільговою) довідкою з даного підприємства №01/212 від 12.10.2020 /а.с.11/.

Факт отримання заробітної плати в спірний період з 11.05.2006 по 26.05.2007 підтверджується відповідною довідкою № 01/211 від 12.10.2020, в якій зазначено, що на всі виплати нараховані страхові внески до Пенсійного фонду Російської Федерації: Республіка Саха (Якутія) /а.с.12/.

Також суд звертає увагу на той факт, що а ні під час першого розгляду заяви позивача про призначення пенсії, а ні під час її повторного розгляду відповідач не зазначав про необхідність надання додатково документів про сплату роботодавцем ОСОБА_1 ДВАТ трест «Донецькшахтопроходка» страхових внесків до Пенсійного фонду Російської Федерації та довідки про мою заробітну плату.

Згідно п. 1.7 Порядку №22-1 у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис.

Отже, у разі необхідності надання додатково будь-яких документів, відповідач був зобов`язаний витребувати ці документи у позивача в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України, а саме: письмово під особистий підпис.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження звернення управління із запитом до Державного підприємства ДВАТ трест «Донецькшахтопроходка» для отримання уточненої інформації щодо позивача та необхідних документів на її підтвердження (у випадку їх наявності); відсутні докази на підтвердження виконання відповідачем приписів п. 3.3 Порядку № 22-1 (надання допомоги позивачу щодо отримання необхідних документів, зокрема, надання роз`яснень, допомоги зі складення відповідного запиту від імені позивача тощо).

Однак, як встановлено судом, відповідачем не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити загальний стаж позивача.

З огляду на те, що позивач з 11.05.2006 по 26.05.2007 на Державному підприємстві ДВАТ трест «Донецькшахтопроходка» виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, отже відповідний період роботи має бути зарахований до пільгового стажу, що дає право на пенсію.

Щодо не зарахування до страхового та пільгового ОСОБА_1 періоду роботи стажу з 1 серпня 2019 року по 6 вересня 2019 року на підприємстві, у зв`язку відсутністю відомостей про застраховану особу за серпень та вересень 2019 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до записів, що містяться в трудовій книжці ОСОБА_1 :

- згідно запису N64, 01.06.2016p, прийнятий по переводу прохідником 5 розряду з повним робочим днем на підземній роботі ТОВ "Шахтобудівельна компанія", у якому працює по теперішній час прохідником 5 розряду з повним робочим днем на підземній роботі/а.с.26/.

Щодо вказаних періодів містяться відповідні записи, зокрема, про дату прийняття та звільнення з відповідної посади; про накази про прийняття на посаду та звільнення з посади; вказані періоди роботи завірені підписом відповідальної особи та печаткою підприємства, де працював позивач.

Крім того, даній обставині надано правову оцінку Донецьким окружним адміністративним судом в рішенні від 12 лютого 2020 року по справі №200/506/20-а.

Перелік документів, що необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, визначений розд. ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 страховий стаж - це період, протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом, і за який сплачено страхові внески.

Згідно зі статтею 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

За приписами ст. 113 Закону №1058 держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Пунктом 1 частини другої статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464-IV) встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до статті 4 Закону №2464-IV платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до статті 26 Закону №2464-IV посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.

Таким чином, обов`язок щодо сплати єдиного внеску покладено саме на ТОВ «Шахтобудівельна компанія», яке здійснило нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.

Суд зазначає, що, фактично, внаслідок невиконання ТОВ «Шахтобудівельна компанія» обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а, від 01 листопада 2018 року у справі №199/1852/15-а.

Зважаючи на обставини справи, суд встановив, що порушення прав позивача відбулося внаслідок не зарахування відповідачем до пільгового стажу період роботи позивача період 1 серпня 2019 року по 6 вересня 2019 року, що призвело до не отримання пенсійного забезпечення на неналежному рівні.

Таким чином, відмова пенсійного органу в зарахуванні спірного періоду до страхового стажу є неправомірною.

Згідно зі ст. 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Згідно Рішення ЄСПЛ по справі "Рисовський проти України" (Rysovskyyv. Ukraine) від 20 жовтня 2011 року (заява № 29979/04), принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.

На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У справі, що розглядається, повноваження пенсійного органу щодо призначення пенсії передбачені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен призначити пенсію. Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, - призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Також, суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 8 листопада 2019 року у справі № 227/3208/16-а і з огляду на приписи ч. 5 ст. 242 КАС України суд враховує його при розгляді даної справи.

Згідно положень частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. TheUnitedKingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).

Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач своїми протиправними діями тривалий час позбавляє позивача належного пенсійного забезпечення, суд вважає, що для повного захисту порушених прав ОСОБА_1 необхідно:

- визнати протиправними дії Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування до страхового (загального) та спеціального (пільгового) стажу періоду роботи ОСОБА_1 на підприємстві ДВАТ тресту "Донецькшахтопроходка" з 11 травня 2006 року по 26 травня 2007 року; на підприємстві ТОВ "Шахтобудівельна компанія" з 1 серпня 2019 року по 6 вересня 2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову в призначені ОСОБА_1 пенсії №2224 від 15 вересня 2020 року;

- зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області з урахуванням висновків суду у справі повторно розглянути заяву №2295 від 6 вересня 2019 року про призначення пенсії за віком та зарахувати до страхового (загального) та спеціального (пільгового) стажу ОСОБА_1 періоду роботи на підприємстві ДВАТ тресту "Донецькшахтопроходка" з 11 травня 2006 року по 26 травня 2007 року; на підприємстві ТОВ "Шахтобудівельна компанія" з 1 серпня 2019 року по 6 вересня 2019 року.

На підставі вищевикладеного, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

За подання даного позову позивачем сплачено судовий збір у сумі 908грн/а.с.5/.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір у розмірі 908грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підстав наведеного, керуючись ст. ст. 2, 139, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (вул. Героїв праці, буд. 6, м. Селидове, 85400, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними дії Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування до страхового (загального) та спеціального (пільгового) стажу періоду роботи ОСОБА_1 на підприємстві ДВАТ тресту "Донецькшахтопроходка" з 11 травня 2006 року по 26 травня 2007 року; на підприємстві ТОВ "Шахтобудівельна компанія" з 1 серпня 2019 року по 6 вересня 2019 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову в призначені ОСОБА_1 пенсії №2224 від 15 вересня 2020 року.

Зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області з урахуванням висновків суду у справі повторно розглянути заяву №2295 від 6 вересня 2019 року про призначення пенсії за віком та зарахувати до страхового (загального) та спеціального (пільгового) стажу ОСОБА_1 періоду роботи на підприємстві ДВАТ тресту "Донецькшахтопроходка" з 11 травня 2006 року по 26 травня 2007 року; на підприємстві ТОВ "Шахтобудівельна компанія" з 1 серпня 2019 року по 6 вересня 2019 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (вул. Героїв праці, буд. 6, м. Селидове, 85400, ).

Рішення прийнято в порядку спрощеного позовного провадження. Повний текст рішення виготовлено та підписано 23 березня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.С. Зеленов