Справа № 420/8416/20
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2021-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/8416/20

Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е.В. Дата і місце ухвалення: 06.11.2020р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської митниці Держмитслужби на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2020 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕДАНТА-АГРО» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів і картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕДАНТА-АГРО» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Одеської митниці Держмитслужби, в якому, з урахуванням ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року про роз`єднання позовних вимог по справі №420/8095/20, просило суд визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА500500/2020/000018/1 від 07.07.2020р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500500/2020/01309.

Позов обґрунтовувало тим, що з метою здійснення митного оформлення товару (автомобіль з поршневим двигуном внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення(дизелем), що був у використанні, модель CAPTIVA LT, марка CHEVROLET, номер кузова (VIN) НОМЕР_1 ), ввезеного на митну територію України на виконання умов контракту №251430, укладеного 01.04.2020р. з компанією «LC MOTORS» (Республіка Корея), позивачем до Одеської митниці Держмитслужби була подана митна декларація, в якій митну вартість товару визначено за першим методом ціною договору. На підтвердження митної вартості товару були надані відповідні підтверджуючі документи. Однак, митним органом було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА500500/2020/000018/1 від 07.07.2020р., обґрунтоване тим, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числове значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Таке рішення, а також карку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500500/2020/01309 ТОВ «ВЕДАНТА-АГРО» вважає незаконними та зазначає, що товариством надано митному органу достатньо документів, з яких являється за можливе встановити митну вартість товару, задекларовану позивачем.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2020 року позов задоволено у повному обсязі.

Визнано протиправними та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів №UА500500/2020/000018/1 від 07.07.2020р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500500/2020/01309.

Стягнуто з Одеської митниці Держмитслужби за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «ВЕДАНТА-АГРО» судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Одеська митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення від 06.11.2020р. з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ТОВ «ВЕДАНТА-АГРО».

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки доводам відповідача, що подані товариством для підтвердження митної вартості товарів документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зокрема: позивачем не надано документів на підтвердження витрат на транспортування, банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару, а також документів, що підтверджують вартість страхування та перевезення товарів.

Також, апелянт посилається на те, що на вимогу митного органу декларантом було надано копію митної декларації країни відправлення без перекладу на державну мову; в коносаменті від 17.05.2020р. відсутня інформація щодо умов сплати фрахту «Collect» чи «Prepaid», що може вплинути на рівень митної вартості товару; в інвойсі №UA-063433 від 12.05.2020р. у прикінцевій частині зазначено «Проплата», якщо вона застосовується повинна прямо та безперечно означати доставку транспортного засобу в порт Одеса(Україна) на умовах DAT - ІНКОТЕРМС 2020, що суперечить даним у інвойсі, зазначеним у графі «Умови поставки» - CFR Odessa Ukraine.

Апелянт вказує, що оскільки витребуваних документів декларантом не надано, митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товару. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ЄАІС та наявної у митного органу довідкової інформації, внаслідок чого встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим 4050 дол. США (митна декларація №UА500500/2020/242984 від 13.06.2020р.). Враховуючи вищезазначене, митну вартість товару було скориговано до рівня 4050 доларів США.

ТОВ «ВЕДАНТА-АГРО» подало письмовий відзив на апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби, в якому просить скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Позивач зазначає, що заявлена митна вартість товару відповідає відомостям, що зазначені в інвойсі від 12.05.2020р. № UА-063433 та специфікації від 12.05.2020р. до контракту від 01.04.2020р. №251430, а отже базується на об`єктивних та підтверджених відомостях і ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, вартість імпортованого ТОВ «ВЕДАНТА-АГРО» товару відповідає цінам, що склалися на подібні товари на ринку експорту на момент здійснення експортної операції та, до того ж, є вищою за ринкові ціни на такі товари.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що основним видом економічної діяльності ТОВ «ВЕДАНТА-АГРО» є торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами.

01.04.2020р. між ТОВ «ВЕДАНТА-АГРО», як Покупцем, та компанією «LC MOTORS» (Республіка Корея), як Продавцем, укладено зовнішньоекономічний контракт №251430, за умовами якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю, а Покупець прийняти від Продавця транспортні засоби (надалі Товар); асортимент, кількість ціна за одиницю, загальна сума, термін оплати та інші умови поставки Товару визначаються у специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного Контракту; продавець постачає покупцю товар на умовах CFR Україна, Чорноморськ, Одеса, Южне («Інкотермс-2010») .

12.05.2020р. сторонами договору підписано Специфікацію №120520 на поставку партії Товару, у тому числі на автомобіль, що був у використанні 1 шт. марка CHEVROLET, номер кузова (VIN) НОМЕР_1 . Вартість 3400 дол. США.

06.07.2020р. ТОВ «ВЕДАНТА-АГРО» звернулось до Одеської митниці для митного оформлення (випуску) товару з МД №UA500500/2020/248758 від 06.07.2020р. «Автомобіль з поршневим двигуном внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення(дизелем), що був у використанні 1 шт. - модель CAPTIVA LT; марка CHEVROLET; номер кузова (VIN) НОМЕР_1 ; робочий об`єм циліндрів 2231 см3; рік виготовлення 2015 р.; модельний рік виготовлення 2015 р.; колісна формула 4x4; номер двигуна нема даних; номер шасі нема даних; вид ТЗ легковий автомобіль; призначений для перевезення людей; загальна кількість місць для сидіння, включаючи місце водія - 5; тип двигуна дизельний; тип кузова універсал; колір сірий; торговельна марка CHEVROLET; технічний стан - автомобіль має пошкодження подряпини та дефекти ЛФП бампера переднього та заднього, дверей задка, спойлера дверей задка, накладки заднього та переднього бампера центральної, стійки вітрового скла правої, крила заднього лівого. Подряпини накладки порога правого, дверей задніх правих, передніх правих. Деформація картера двигуна, глушника центрального. Сліди відновлення заднього лівого крила. Країна виробництва:Південна Корея,KR; Вивантажено з контейнера TCNU4935105».

Митну вартість товару визначено за першим методом - за ціною договору.

На виконання вимог статті 53 МК України, з метою підтвердження заявленої митної вартості товару та методу її визначення за МД №UA500500/2020/248758 від 06.07.2020р., декларантом було подано копії наступних документів: контракт №251430 від 01.04.2020р.; специфікація від 12.05.2020р.; інвойс та пакувальний лист від 12.05.2020р. №ЕГА-063433; домашній коносамент від 17.05.2020р. №063433; лінійний коносамент від 17.05.2020р. №М350061782; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 04.05.2020р. № НОМЕР_2 ; висновок від 02.07.2020р. №1398-Е/20 експертного автотоварознавчого дослідження; довідка про відповідність рівню екологічних вимог від 30.06.2020р. №52876- Д; акт про проведення фізичного огляду товарів та інших предметів від 02.07.2020р.; наряд від 25.06.2020р. №174/1. Відповідно до поданих товаросупровідних документів митну вартість заявлено на рівні 3400 дол. США.

На підставі ч.3 ст.53 МК України Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність надання протягом 10 календарних днів додаткових документів на підтвердження митної вартості товару.

На вимогу митного органу ТОВ «ВЕДАНТА-АГРО» 06.07.2020р. надало копію митної декларації країни відправлення та коносамент №YMLUM350061782 від 17.05.2020р.

За наслідком перевірки, в тому числі додатково поданих декларантом документів, митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА500500/2020/000018/1 від 07.07.2020р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500500/2020/01309.

В рішенні про коригування митної вартості товару, відповідачем зазначено, що заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано у зв`язку з тим, що надані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично була сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Для підтвердження витрат на транспортування декларантом, відповідно до частини другої статті 53 МК України та Наказу Мінфіну від 24.05.2012р. №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Згідно частини 2 статті 53 МК України, якщо рахунок сплачено, декларантом для підтвердження митної вартості подаються банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Згідно статті 368 МК України при визначенні фактурної вартості товарів, які переміщуються у несупроводжуваному багажі та вантажному відправленні, крім вартості самих товарів враховується вартість їх страхування та перевезення (фрахту) до моменту перетинання ними митного кордону України. Таким чином, згідно частини 6 статті 54 МК України, не подані основні документи, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість.

Також, у рішенні вказано, що надані документи для підтвердження митної вартості містять розбіжності, а саме: копія митної декларації країни відправлення не містить її перекладу на державну мову; в коносаменті №YMLUM350061790 від 17.05.2020р. відсутня інформація щодо умов сплати фрахту «Collect» чи «Prepaid», що у свою чергу може вплинути на рівень митної вартості товару; у інвойсі №UA-603315 від 12.05.2020р. у прикінцевій частині зазначено «Проплата», якщо вона застосовується повинна прямо та безперечно означати доставку транспортного засобу в порт Одеса (України) на умовах DAT- Інкотермс-2020, що суперечить даним у інвойсі, зазначеним у графі «Умови поставки» - CFR Odessa Ukraine.

Одеська митниця Держмитслужби, приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів, визначила митну вартість товару за резервним методом, із застосуванням рівня митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, - 4050 дол. США (митна декларація №UА500500/2020/242984 від 13.06.2020р.).

Не погоджуючись з правомірністю рішення про коригування митної вартості товарів №UА500500/2020/000018/1 від 07.07.2020р. та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500500/2020/01309 ТОВ «ВЕДАНТА-АГРО» оскаржило їх в судовому порядку.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, дійшов висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладено обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено, що заявлений ТОВ «ВЕДАНТА-АГРО» метод визначення митної вартості товарів документально не підтверджено або надані позивачем документи містять розбіжності, які впливають на правильність визначення митної вартості.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Правовідносини щодо організації та здійснення митної справи в Україні, економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України врегульовані положеннями Митного кодексу України (далі МК України).

Згідно ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено ч.2 ст.52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

За правилами ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається ч.2 ст.53 МК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений положеннями даної статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 МК України).

Як встановлено ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 6 статті 54 МК України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

З наведеного вбачається, що митний орган, у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару. Проте, такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

При цьому, в розумінні наведених статей МК України, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у ч.2 ст.53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

В свою чергу, ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом зокрема, у постановах від 13 лютого 2020 року по справі №812/1325/17, від 11 лютого 2020 року по справі №520/9544/18, від 12 лютого 2019 року по справі №808/1801/18, від 26 червня 2018 року по справі №814/1996/15, в яких зазначено, що наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як встановлено колегією суддів, обґрунтовуючи свої сумніви у правильності зазначеної позивачем митної вартості товару заявленому у спірному випадку до декларування, апелянт послався на те, що в поданих декларантом документах, які підтверджують заявлену митну вартість, містяться розбіжності.

Щодо посилань апелянта, що позивачем не було надано документів на підтвердження витрат на транспортування, колегія суддів зазначені доводи оцінює критично з огляду на наступне.

За правилами статті 368 МК України при визначенні фактурної вартості товарів, які переміщуються у несупроводжуваному багажі та вантажному відправленні, крім вартості самих товарів враховується вартість їх страхування та перевезення (фрахту) до моменту перетинання ними митного кордону України.

Водночас, апелянтом не враховано, що зазначена стаття міститься у розділі XII МК України, який регулює умови та порядок пропуску та оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України громадянами. Таким чином, вказана норма не може застосовуватись до спірних правовідносин, оскільки регулює умови та порядок пропуску та оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України громадянами - фізичними особами, а не юридичними особами.

Як вбачається з п. 4.1 Контракту №251430 від 01.04.2020р., наданих позивачем як під час митного оформлення, так і до суду першої інстанції специфікацій та інвойсів, товар поставлявся на умовах СFR Україна, Чорноморськ, Одеса, Южний (Інкотермс 2010)

Відповідно до Інкотермс-2010 CFR (Cost and Freight (... named port of destination)) (... назва порту призначення) термін «вартість і фрахт» означає, що продавець здійснив поставку, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в названий порт призначення, проте, ризик втрати чи пошкодження товару, а також будь які додаткові витрати, які виникають після відвантаження товару, переходять з продавця на покупця.

Пунктом 4.3 контракту №251430 від 01.04.2020р. передбачено умови передачі (приймання) товару, а саме визначено перелік товаросупровідних документів: інвойс, пакувальні листи, коносамент, документ, який підтверджує зняття автомобіля з обліку.

З огляду на визначені зовнішньоекономічним контрактом №251430 від 01.04.2020р. та положеннями CFR Інкотермс-2010 умови поставки, всі витрати із завантаження, пакування та транспортування товару вже є включеними продавцем у фактурну вартість товару, оскільки здійснюються на території продавця (п. 2.2 Контракту). За таких обставин, вимоги ОСОБА_1 про необхідність надання декларантом додаткових документів на підтвердження вказаних відомостей є неправомірними, а коригування митної вартості, заявленої товариством, на цій підставі - необґрунтованим.

У зв`язку з викладеним колегія суддів вважає помилковим твердження відповідача про неможливість перевірки правильності визначеної декларантом митної вартості товару за відсутності документів, що містять відомості про вартість транспортування, оскільки такі документи у даному випадку не вимагаються.

Також, як правильно встановлено судом першої інстанції, декларантом було направлено до митного органу копії експортної митної декларації країни відправлення, копії платіжних доручень в іноземній валюті, які підтверджують здійснення 100% передплати за імпортовані товари, та кореспондуються із відомостями щодо вартості товарів, визначених у специфікаціях до контракту від 01.04.2020р. №251430.

Більше того, відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 17 квітня 2018 року по справі №815/329/17, навіть відсутність оплати за товар не впливає на митну вартість такого з огляду на те, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий) так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) ніяким чином не впливає на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені).

З приводу витрат на страхування, то судова колегія зазначає, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладено обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено, що ТОВ «ВЕДАНТА-АГРО» понесло витрати на страхування.

При цьому, колегія суддів зазначає, що п.8 ч.2 ст.53 МК України передбачає необхідність подання страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування, лише у випадку, якщо страхування товару здійснювалося.

З огляду на зазначене колегія суддів вважає, що посилання митного органу, в якості підстав для коригування митної вартості товарів, на ненадання позивачем документів у підтвердження вартості страхування товарів, також є необґрунтованими.

Що ж до посилань апелянта на те, що копія експортної митної декларації країни відправлення була надана без перекладу на державну мову, то колегія суддів критично до них ставиться, оскільки копія декларації містила інформацію, підтверджуючу числові значення складових митної вартості товарів, яку можливо ідентифікувати і без перекладу на українську мову.

До того ж, статтею 254 МК України визначено, що документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються органу доходів і зборів українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Органи доходів і зборів вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Так, Верховний Суд в постанові від 06 лютого 2020 року у справі №520/10709/18 дійшов до висновку, що у разі складення документа, що подається до митного оформлення, або офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, митний орган не вправі вимагати від декларанта перекладу такого документа українською мовою.

Як свідчать матеріали справи, позивачем до митного оформлення подавались документи, складені, серед іншого, англійською мовою, а тому вимога відповідача про переклад останніх є такою, що суперечить положенням статті 254 МК України.

Суд апеляційної інстанції також погоджується із висновками суду першої інстанції, що умови сплати фрахту «Collect» чи «Prepaid» ніяким чином не впливають на митну вартість товару, оскільки поставка товарів здійснювалася за умовами CFR Інкотермс-2010, тобто сплата фрахту покладена на продавця (відправника) та вже включена у фактурну (контракту) вартість.

Щодо посилань Одеської митниці Держмитслужби на те, що в інвойсі у прикінцевій частині зазначено «Проплата», якщо вона застосовується повинна прямо та безперечно означати доставку транспортного засобу в порт Одеса(Україна) на умовах DAT - ІНКОТЕРМС 2020, що суперечить даним у інвойсі, зазначеним у графі «Умови поставки» - CFR Odessa Ukraine, колегія суддів зазначає наступне.

Як вже зазначалося колегією суддів, за умовами п.4.1 Контракту №251430 від 01.04.2020р. та згідно наданих позивачем специфікацій та інвойсів, товар поставлявся на умовах СFR Україна, Чорноморськ, Одеса, Южний (Інкотермс 2010).

Таким чином, посилання апелянта на невідповідність умов поставки товару, зазначених у прикінцевій частині інвойсу, не може бути визнано підставою для здійснення коригування митної вартості, адже з решти наданих до митного органу документів можливо встановити, що поставка здійснювалась саме на умовах СFR.

При цьому, Верховним Судом неодноразово висловлювалась правова позиція, згідно якої помилка, допущена в наданому для митного контролю документі, зокрема інвойсі, яка має технічний характер, не впливає на достовірність викладених у ньому відомостей. Утім, наявність саме технічної помилки в документі та зміст помилково відсутньої інформації митний орган може встановити за допомогою решти інформації, яку містить той самий документ, або інформації з інших документів, пов`язаних із цим документом. Наявність технічної помилки в документі не є підставою вважати недостовірною всі інформацію, що у ньому міститься.

Таким чином, відповідно до положень ст. 53 МК України, декларант на вимогу митниці надав всі наявні у нього документи, тому не надання додаткових документів не породжує підстав для коригування заявленої вартості товару.

Крім того, відсутність визначених Митницею додаткових документів не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за першим методом, що підтверджується наданими до митного оформлення основними документами. Неподання декларантом зазначених документів під час митного оформлення, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Інших обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, відповідачем не наведено. Так само й інших юридичних фактів, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару, судом не встановлено.

Колегія суддів звертає увагу на те, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Варто зазначити, що рішення про коригування митної вартості товару, яке є предметом спору у даній справі, не містить інформації, який саме товар було використано в якості джерела інформації, відсутні обґрунтування числового значення митної вартості товарів, відсутнє її коригування, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості тощо.

Колегія суддів зазначає, що навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване рішення митного органу та картка відмови є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки позивачем надано усі передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товарів, що ввозяться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу.

Натомість, митним органом не доведено правомірності оскаржуваного рішення, не спростовано дійсність поданих до митного оформлення документів, достовірність і об`єктивність зазначених відомостей, не доведено наявності підстав для застосування другорядного методу визначення митної вартості товарів, не надано доказів, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не дотримано передбаченого ст. 57 МК України порядку визначення митної вартості товару.

Отже, позовні вимоги ТОВ «ВЕДАНТА-АГРО» про визнання протиправним та скасування рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UА500500/2020/000018/1 від 07.07.2020р. та визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 01.04.2020р. №UА500500/2020/01309 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги Одеської митниці Держмитслужби та скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2020 року колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 23 березня 2021 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук