Справа № 340/54/21
Суддя: Г.П. Казанчук
Дата ухвалення: 2021-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

24 березня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/54/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Казанчук Г.П., розглянувши електронне вкладення по адміністративній справі за позовом Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до товариства з обмеженою відповідальністю Хлібний про стягнення фінансових санкцій та зустрічним позовом ТОВ "Хлібний" до виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) Департамент охорони культурної спадщини про визнання протиправною та скасування постанови , -

ВСТАНОВИВ:

Департамент охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібний" (ідентифікаційний код юридичної особи: 41758395) фінансові санкції на загальну суму 188700,00 грн. за постановою "Про накладення фінансових санкцій за порушення законодавства у сфері охорони культурної спадщини" від 04.12.2020 № 30-20 до спеціального фонду місцевого бюджету на р/рахунок UА0026008, банк отримувач - УК у Подільському районі, код банку 899998, , код доходів 21081100 Адміністративні штрафи та інші санкції.

Ухвалою судді від 09.02.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) (а.с.48), сторонам встановлено порядок та строки для виконання процесуальних дій.

01.03.2021 року представником відповідача суду подано зустрічний позов ТОВ "Хлібний" до виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) Департамент охорони культурної спадщини.

Ухвалою суду від 05.03.2021 року зустрічний позов ТОВ "Хлібний" прийнято до спільного розгляду з первісним позовом Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до ТОВ "Хлібний" про стягнення фінансових санкцій; вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним адміністративним позовом; подальший розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 25.03.2021 року об 11:00 год. (а.с.109-110).

На електронну адресу суду 24.03.2021 року надіслано електронне вкладення, яке має назву клопотання про проведення судових засідань в режимі відеоконференції поза мажами суду.

Суд убачає, що вказане вкладення (роздруківка з PDF файлу) підписане директором О. Никоряком, в шапці клопотання вказано Департамент охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Відповідно до частини 3 статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України (надала КАС України) юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

Підписант електронного вкладення О. Никоряк перебуває у трудових відносинах із Департаментом охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Разом з тим вкладення не містить кваліфікований електронний підпис або печатку (КЕП) особи, яка підписала дану заяву.

До електронного вкладення, яке має назву клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції О. Никоряком не долучені також додатки, які вказані у такому вкладенні (клопотанні).

Крім того, надаючи правову оцінку надісланому електронному вкладенню, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відносини, що виникають у процесі створення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, оброблення, використання та знищення електронних документів врегульовані Законом України Про електронні документи та електронний документообіг №851-IV від 22.05.2003 року (далі Закон №851-IV).

Відповідно до статті 3 Закону №851-IV відносини, пов`язані з електронним документообігом та використанням електронних документів, регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, законами України "Про інформацію", "Про захист інформації в автоматизованих системах", "Про державну таємницю", "Про телекомунікації", "Про обов`язковий примірник документів", "Про Національний архівний фонд та архівні установи", цим Законом, а також іншими нормативно-правовими актами. Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Законом, застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно статті 5 Закону №851-IV електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Статтею 8 Закону №851-IV визначено, що юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Електронний документ не може бути застосовано як оригінал: 1) свідоцтва про право на спадщину; 2) документа, який відповідно до законодавства може бути створений лише в одному оригінальному примірнику, крім випадків існування централізованого сховища оригіналів електронних документів; 3) в інших випадках, передбачених законом. Нотаріальне посвідчення цивільно-правової угоди, укладеної шляхом створення електронного документа (електронних документів), здійснюється у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 6 Закону №851-IV для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

При цьому Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 14.02.2019 року в рамках справи №9901/43/19 (П/9901/43/19) (провадження № 11-112заі19) зазначила, що саме електронний цифровий підпис є головним реквізитом подання електронного документа. Відсутність такого реквізиту в електронному документі виключає підстави вважати його оригінальним.

Так, згідно з частин 7, 8 статті 44 КАС України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, зокрема, в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення форм процесуальних документів відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Частиною 10 статті 44 КАС України встановлено, що якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи.

Водночас, за змістом абзацу 15.16 підпункту 15 пункту 1 розділу VII Перехідні положення КАС України Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті "Голос України" та на веб-порталі судової влади України оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

При цьому, відповідно до абзацу 15.1 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

Станом на 24.03.2021 року Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему не запроваджено, що унеможливлює прийняття вказаного клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції в електронній формі без наявності електронного підпису та без відповідної реєстрації в електронному кабінеті

Таким чином роздруківка електронного вкладення без ЕЦП не може бути використана як доказ у справі, оскільки таке не відповідає вимогам Закону №851-IV та КАС України та не містить електронного підпису, який є обов`язковим реквізитом електронного документа, що унеможливлює ідентифікацію відправника повідомлення та зміст такого документу не захищений від внесення правок та викривлення.

Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 11.06.2019 у справі № 904/2882/18 та від 24.09.2019 у справі № 922/1151/18.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що питання щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції закріплені в статті 195 КАС України.

Так, відповідно до частини 1 статті 195 КАС України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

Згідно з частини 2 статті 195 КАС України учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання.

За приписами вказаної норми клопотання може бути подано не пізніш як за п`ять днів до дня проведення судового засідання, в якому відбуватиметься така участь, пропуск строку може бути самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Натомість, слід зазначити, що судове засідання призначено на 11 год. 00 хв. 25 березня 2021 року, а електронне вкладення (клопотання) про проведення судових засідань в режимі відеоконференції надійшло до суду 24.03.2021 року о 11 год. 55 хв., тобто з порушенням строку звернення з зазначеним клопотанням передбаченого частиною 2 статті 195 КАС України, що унеможливлює проведення судового засідання призначеного на вищевказану дату в режимі відеоконференції.

Керуючись статтями 195, 248, 256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції.

Копію ухвали суду направити особі, яка подала клопотання.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання її суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. Казанчук