Справа № 420/4294/20
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2021-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/4294/20
Головуючий в 1 інстанції: Марин П.П.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючої судді: Шевчук О.А.

суддів: Бойка А.В. , Федусика А.Г.

за участю: представника апелянта - Носкіної І.М.,

представника відповідача - Слободянюк В.О.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року, ухвалене в порядку письмового провадження в м. Одесі, по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, треті особи, що не заявляють самостійних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування наказів про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 216 від 08.04.2020 року вчастині притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення його з посади; визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 282 о/с від 21.04.2020 р. про звільнення зі служби в поліції старшого лейтенант поліції ОСОБА_1 (0004507), старшого інспектора з особливих доручень відділу безпеки дорожнього руху; поновити ОСОБА_4 на посаді старшого інспектора з особливих доручень відділу безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21 квітня 2020 року і до моменту фактичного поновлення на посаді.

В обґрунтування адміністративного позову зазначив, що наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №216 від 08.04.2020 року його притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції. На реалізацію зазначеного наказу видано наказ № 282 о/с від 21.04.2020 року яким, відповідно до пункту 6 частини 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", звільнено зі служби в поліції по управлінню патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта ОСОБА_4 (0004507), старшого інспектора з особливих доручень відділу безпеки дорожнього руху, з 21 квітня 2020 року, з виплатою грошової компенсації за 8 календарних днів невикористаної в році звільнення щорічної чергової основної оплачуваної відпустки.

Із зазначеними наказами позивач категорично не погоджується, вважає їх неправомірними та винесеними із порушенням встановленої законом процедури, безпідставними, упередженими та такими, що підлягають скасуванню в частині звільнення зі служби в поліції.

Позивач зазначає, що будь-яких порушень положень Закону та Дисциплінарного статуту Національної поліції України в його діях у викладених в матеріалах службового розслідування обставинах не вбачається, викладені обставини не відповідають дійсності, а відповідач прийшов до хибного висновку внаслідок необ`єктивного та упередженого службового розслідування. Жодного відношення до наведених груп месенджера «Telegram» та переписки у них позивач не мав та не має. Жодних порушень чи недотримання вимог законів України чи інших нормативно-правових актів позивачем не допускалось, завжди сумлінно ставився до покладених на нього обов`язків. Крім того, в наказі не розкрито в чому полягали неетична поведінка поліцейського з боку позивача, в чому вона була виявлена за результатами службового розслідування, не розкрито також, що саме було зроблено позивачем на невиконання наведених у наказі пунктів Інструкції. Процедура службового розслідування проведена з чисельними грубими процесуальними порушеннями Закону.

Позивач також вказує, що не мав можливості надати пояснення та належним чином не ознайомлювався із висновком службового розслідування. Тобто, позивачу станом на час звернення до суду достовірно невідомо за що саме його притягнуто до самої суворої дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції. У зв`язку з неправомірними діями відповідача позивач позбавлений можливості знати в чому його звинуватили та притягли до дисциплінарної відповідальності.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі. Доводами апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції неповно з`ясовано матеріали справи, недоведені обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановлені, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. У своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що протокольною ухвалою до участі у розгляді справи було залучено третіх осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак в рішенні суду першої інстанції участь цих осіб у розгляді справи свого відображення не знайшло. Крім цього, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тим обставинам, що ОСОБА_4 належним чином не був ознайомлений з дорученням від 13.05.2019 року № 8999/вн/41/13/01/12, доказів ознайомлення його з цим дорученням відповідачем до суду не надано. Крім цього, апелянт звертає увагу на ту обставину, що на момент винесення доручення, матеріалами справи не підтверджено, що ОСОБА_4 виконував обов`язки начальника відділу безпеки дорожнього руху. Крім цього, апелянт вказує, що висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_5 знаходився у його підпорядкуванні є помилковими, оскільки в матеріалах справи є докази, про те, що ОСОБА_5 перебував під керівництвом у іншої особи. Також апелянт звертає увагу на те, що підставою перевірки стало неналежне виконання службових обов`язків, про що стало відомо під час моніторингу мережі інтернет, однак під час службового розслідування перевірялась вся робота позивача, без зазначення періоду.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України. Треті особ ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 до суду не з`явились, причину неявки не повідомили.

Заслухавши сторін, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах національної поліції на посаді старшого інспектора з особливих доручень відділу безпеки дорожнього руху та має звання старший лейтенант поліції.

Відповідно до витягу з наказу №390 о/с від 29.05.2019 року «Про звільнення від тимчасового виконання обов`язків та покладання тимчасового виконання обов`язків» покладено тимчасове виконання обов`язків за вакантною посадою начальника відділу безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0004507), старшого інспектора з особливих доручень відділу безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції в Одеській області, з посадовим окладом 3100 грн, з 29 травня по 28 вересня 2019 року. Підстава: рапорт лейтенанта поліції ОСОБА_1 від 26.04.2019. (а.с. 105 т.2)

Відповідно до витягу з наказу №841 о/с від 30.10.2019 року ««Про звільнення від тимчасового виконання обов`язків та покладання тимчасового виконання обов`язків» покладено тимчасове виконання обов`язків за вакантною посадою начальника відділу безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0004507), старшого інспектора з особливих доручень відділу безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції в Одеській області, з посадовим окладом 3100 грн, з 31 жовтня по 01 березня 2019 року. Підстава: рапорт лейтенанта поліції ОСОБА_1 від 09.10.2019. (а.с. 106 т.2)

Відповідно до доповідної записки від 11.01.2020 року т.в.о. начальника управління моніторингу та аналітичного забезпечення Департаменту патрульної поліції підполковник поліції Ковальчука І. 10.01.2020 під час моніторингу мережі Інтернет ним виявлено критичну публікацію щодо порушення службової дисципліни окремими співробітниками управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, що викликало суспільний резонанс. Вказана публікація містила фотозображення листування в групі створеної в месенджері «Telegram», під назвою "Косса" учасниками якої були 12 осіб. Публікація містила інформацію щодо можливих корупційних дій співробітників патрульної поліції Одеської області та їх фотознімки (т.2 а.с.38-39).

Наказом т.в.о. начальника Департаменту Патрульної поліції Олексія Білошицького №41 від 11.01.2020 року «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків окремих працівників УПП в Одеській області ДПП» призначено службове розслідування та створено дисциплінарну комісію.

З зазначеним наказам позивач ознайомився 14.01.2020 року, про що свідчить його особистий підпис (т.2 а.с. 44).

Позивачем 21.01.2020 року в межах службового розслідування надані письмові пояснення (т.2 а.с.102-104).

За результатом проведення службового розслідування відповідачем складено висновок від 10 березня 2020 року, відповідно до якого дисциплінарна комісія вважала за необхідне застосувати до старшого інспектора з особливих доручень відділу безпеки дорожнього руху УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 11, 13 частини третьої статті 1, пунктів 6, 7, 8 частини першої статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», абзаців першого, другого, п`ятого пункту 1 розділу II, абзаців першого, третього пункту 3 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року №' 1179, вимог підпунктів 2.1.1, 2.1.3, 2.1.4, 2.1.7 пункту 2.1 розділу 2, підпункту 3.1.8 пункту 3.1 розділу 3, пункту 4.1 розділу 4 посадової інструкції начальника відділу безпеки дорожнього руху УШІ в Одеській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 13 грудня 2017 року № 6086, пункту 6 доручення УПП в Одеській області ДПП від 13.05.2019 № 8999/вн/41/13/01/12 «Про створення спеціальної мобільної групи особового складу для залучення у разі необхідності регулювання дорожнього руху», Присяги працівника поліції, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України (т.2 а.с.131-259).

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції побудував свою позицію на висновках службового розслідування, за результатами проведення якого, на думку суду, було надано достовірні докази порушення позивачем службової дисципліни.

Судом першої інстанції зазначено, що з огляду на дисциплінарні проступки працівників органів поліції, дисциплінарною комісією встановлено, що фактично ОСОБА_1 який з березня 2019 року перебував на посаді т.в.о. начальника відділу безпеки дорожнього руху УПП в Одеській області ДПП самоусунувся від здійснення контролю за діяльністю підлеглого ОСОБА_6 , не виконував вимоги доручення УПП в Одеській області ДПП від 13.05.2019 № 8999/вн/41/13/01/12 «Про створення спеціальної мобільної групи особового складу для залучення у разі необхідності регулювання дорожнього руху» згідно з яким на ОСОБА_1 покладено контроль за його виконанням, чим порушив вимоги пункту 6 вказаного доручення.

Оприлюднення в соціальних мережах переписки ОСОБА_6 з іншими працівниками поліції,як зазначив суд, викликало суспільний резонанс, а тому вчинені дії є такими, що дискредитують звання поліцейського й негативно впливають на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

Крім того, під час проведення службового розслідування Дисциплінарною комісією виявлено недоліки в адміністративних матеріалах, що складені ВБДР УПП в Одеській області ДПП, та встановлено, що т.в.о. начальника ВБДР УПП в Одеській області ДПП Бернатович О.В. здійснює неналежний контроль за якістю та своєчасністю опрацювання матеріалів, розгляд яких здійснюється співробітниками даного відділу, що підтверджує неналежне виконання його посадових обов`язків.

Враховуючи встановлені обставини, наслідки проступків позивача, суд першої інстанції погодився з позицією відповідача про те, що такі дії фактично підривають довіру та авторитет до органів Національної поліції, а тому вважав правомірним притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що згідно ч. 1 ст. 3 Закону України "Про Національну поліцію" у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (частина перша статті 3 Закону).

Згідно ч. 1 ст. 19 даного Закону в разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), що затверджується законом.

Згідно ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частиною 2 встановлено, що службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Згідно ч. 1 ст. 11 Статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Статуту встановлено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно ч. 1 ст. 13 Статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Частиною 3 вказаної статті встановлено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів (частина перша та друга статті 16 Дисциплінарного статуту).

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є:1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

У разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

У разі повторного вчинення поліцейським незначного проступку з урахуванням його сумлінного ставлення до виконання обов`язків за посадою або нетривалого перебування на посаді (до трьох місяців) керівник може обмежитися раніше застосованим до такого поліцейського дисциплінарним стягненням.

Відповідно до пункту 4 Розділу 1 Порядку №893 зазначено, що в наказі про призначенні - службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії - визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно і проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування не відомо). Проект наказу про призначення службового розслідування та пропозиції щодо складу дисциплінарної комісії готує структурний підрозділ, яким установлено наявність підстав для проведення службового розслідування.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до ч.1 ст. 64 Закону України "Про Національну поліцію" особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституцією та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Дотримання вищезазначених вимог Закону, Дисциплінарного статуту та Правил етичної поведінки поліцейських є обов`язком кожного поліцейського незалежно від того перебуває він під час виконання службових обов`язків чи у позаслужбовий час, що пов`язане з особливостями проходження служби в Національній поліції.

Так, судом встановлено, що підставою призначення службового розслідування стала інформація з мережі Інтернет про неналежне виконання службових обов`язків окремими працівниками УПП в Одеській області Департаменту ПП.(т.с.2 а.с. 38)

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами службового розслідування, дисциплінарною комісією було встановлено, що відповідно до доручення УПП в Одеській області ДПП від 13.05.2019 № 8999/вн/41/13/01/12, «Про створення спеціальної мобільної групи особового складу для залучення у разі необхідності регулювання дорожнього руху», з метою підвищення ефективності забезпечення безпеки дорожнього руху, на території м. Одеса, керівникам стройових підрозділів, начальникам відділів та секторів УПП в Одеській області ДПП, доручено направити на виконання функціональних обов`язків для забезпечення безпеки дорожнього руху, особовий склад, який буде задіяний на регулювання дорожнього руху на ділянках з вичерпною пропускною спроможністю та ускладненими умовами руху автотранспорту і пішоходів, в разі необхідності або виникнення умов, які погіршують пропускну спроможність автомобільних доріг міста, таких як відключення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення заторів, виникнення ДТП, погіршення погодних умов. Відповідно до вказаного доручення старшим групи регулювання дорожнього руху призначено старшого інспектора з особливих доручень відділу БДР УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 . В свою чергу контроль за виконанням вимог доручення покладено на т.в.о. УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції Бернатовича О.В. Відповідно до додатку № 1 вказаного доручення, визначено наступних працівників УПП в Одеській області ДПП, які залучались до виконання доручення: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ОСОБА_18 ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , також в додатку зазначені адреси регулювання дорожнього руху та час, коли необхідно здійснювати регулювання.

Також, висновком від 10.03.2020 встановлено, що після аналізу змісту доручень від 13.05.2019 № 8999/вн/41/13/01/12 "Про створення спеціальної мобільної групи особового складу для залучення у разі необхідності регулювання дорожнього руху" та від 06.08.2019 № 14771 (Про організацію регулювання дорожнього руху в ручному режимі), фотозображень переписок ОСОБА_7 комісією встановлено, що орієнтовно в березні 2019 року ОСОБА_7 створено групу в месенджері «Telegram» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », до якої увійшли частина особового складу, яка згодом, згідно доручення від 13.05.2019 № 8999/вн/41/13/01/12 "Про створення спеціальної мобільної групи особового складу для залучення у разі необхідності регулювання дорожнього руху", увійшла до складу створеної групи. Комісією зауважено, що сама група фактично створена раніше ніж видано доручення.

За висновками Дисциплінарної комісії вказаними поліцейськими систематично допускались порушення вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», згідно яких поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва. Враховуючи те, що поведінка працівника Національної поліції України завжди і за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму і морально-етичним принципам стража правопорядку, дії ОСОБА_21 ОСОБА_23 , ОСОБА_16 , ОСОБА_27 , ОСОБА_9 , ОСОБА_20 , ОСОБА_28 , ОСОБА_24 , ОСОБА_22 , ОСОБА_25 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , що зафіксовані та опубліковані в мережі Інтернет, де набули широкого розголосу та суспільного резонансу, є проявом негідної поведінки, адже вчинені дії є такими, що дискредитують звання поліцейського і негативно впливають на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства. Всупереч вимог статті 44 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_16 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , ОСОБА_27 , ОСОБА_20 , ОСОБА_28 , ОСОБА_24 , ОСОБА_22 , ОСОБА_25 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 не утримались від виконання незаконних доручень ОСОБА_7 не оцінили їх правомірність та можливу шкоду заподіяну внаслідок їх виконання. У діях ОСОБА_23 , ОСОБА_16 , ОСОБА_27 , ОСОБА_9 , ОСОБА_20 , ОСОБА_28 , ОСОБА_24 , ОСОБА_22 , ОСОБА_25 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 встановлено систематичне, грубе порушення вимог пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 9, 11, 13 частини третьої статті першої Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України»

З огляду на дисциплінарні проступки вищезазначених працівників, дисциплінарною комісією встановлено, що фактично ОСОБА_1 який з березня 2019 року перебував на посаді т.в.о. начальника відділу безпеки дорожнього руху УПП в Одеській області ДПП самоусунувся від здійснення контролю за діяльністю підлеглого ОСОБА_7 , не виконував вимоги доручення УПП в Одеській області ДПП від 13.05.2019 № 8999/вн/41/13/01/12 «Про створення спеціальної мобільної групи особового складу для залучення у разі необхідності регулювання дорожнього руху» згідно з яким на ОСОБА_1 покладено контроль за його виконанням, чим порушив вимоги пункту 6 указаного доручення.

Судом встановлено, що під час проведення службового розслідування, позивач заявляв, що про існування вищезазначеного доручення і про те, що контроль за його виконанням покладено на нього йому не було відомо, однак дисциплінарна комісія лишила поза увагою це питання, як і суд першої інстанції, та не з`ясувала, яким чином прийняте доручення доведено до відома позивача і чи дійсно він знав про його існування.

При цьому, матеріали справи не містять доказу, що вищезазначене доручення доводилась під розпис до ОСОБА_1 .

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що доручення УПП в Одеській області ДПП № 8999/вн/41/13/01/12 «Про створення спеціальної мобільної групи особового складу для залучення у разі необхідності регулювання дорожнього руху» згідно з яким на ОСОБА_1 , покладено контроль за його виконанням було прийнято 13.05.2019, однак наказ про покладання на ОСОБА_1 тимчасово виконуючого обов`язків начальника відділу безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції прийнято лише 29.05.2019 року, тобто через 17 днів після прийнятого доручення, в якому посаду ОСОБА_1 зазначено як т.в.о. начальника відділу безпеки дорожнього руху УПП в Одеській області.(т.с.2 а.с. 72)

Таким чином, колегія суддів зазначає, що на момент прийняття доручення 13.05.2019 № 8999/вн/41/13/01/12 «Про створення спеціальної мобільної групи особового складу для залучення у разі необхідності регулювання дорожнього руху» ОСОБА_1 не займав посаду т.в.о. начальника відділу безпеки дорожнього руху УПП в Одеській області ДПП, а тому висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 з березня 2019 року займаючи посаду т.в.о. начальника відділу, порушив вимоги посадової інструкції, що свідчить про неналежне ставлення до виконання доручень керівництва, оскільки будучи обізнаним про наявність доручення керівництва, як керівник відділу не приділив належної уваги до його змісту, не знайшли свого підтвердження.

Доказів того, що ОСОБА_4 займав посаду т.в.о. начальника відділу з березня 2019 року матеріали справи не містять.

Крім цього, з висновку Дисциплінарної комісії, з чим погодився суд першої інстанції, вбачається, що в порушення вимог пункту 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України ОСОБА_1 після втрати чинності доручення УПП в Одеській області ДПП від 13 травня 2019 року № 8999/вн/41/13/01/12 «Про створення спеціальної мобільної групи особового складу для залучення у разі необхідності регулювання дорожнього руху» та видання нового доручення, яким старшим групи регулювальників дорожнього руху повторно визначено ОСОБА_7 , розуміючи, що вказана група продовжувала підривати авторитет Національної поліції, керівництву ДПП та УПП в Одеській області ДПП про це не доповідав, чим вчинив дисциплінарний проступок.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до доручення начальника Управління патрульної поліції в Одеській області № 8698ВН/41/13/05/01-18 від 23.04.2018 року "про вдосконалення роботи відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП в Одеській області" ОСОБА_1 було доручено для виконання посадових інструкцій інспекторів розшуку та опрацювання матеріалів ДТП Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП забезпечити прибуття до відділу старшого інспектора з особливих доручень капітана поліції ОСОБА_7 .

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_7 з 23.04.2018 року знаходився у підпорядкуванні начальника відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП в Одеській області ДПП до моменту звільнення, а тому не міг бути підлеглим ОСОБА_4 . Інших доказів, що свідчили б про протилежне, відповідачем до суду не надано.

Посилання суду першої інстанції на те, що відповідно до додатку №1 доручення від 13.05.2019 року ОСОБА_7 зазначено як працівника відділу безпеки дорожнього руху не спростовує того факту, що фактично ОСОБА_7 знаходився у підпорядкуванні начальника відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП в Одеській області ДПП, що підтверджується відповідними документами.

Крім того, колегія суддів вважає безпідставним посилання суду першої інстанції на виявлення недоліків в адміністративних матеріалах, що складені працівниками ВБДР УПП в Одеській області ДПП, та виявлені під час попередньої перевірки, ніби то за доповідною запискою від 06.05.2019 року № 8583/41//2-2019, оскільки ці порушення не стали підставою для звільнення ОСОБА_1 .

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу, що підставою для проведення службового розслідування стосовно окремих працівників УПП в Одеській області ДПП в тому числі і ОСОБА_1 стало неналежне виконання службових обов`язків під час моніторингу мережі Інтернен, а саме переписка окремих працівників поліції, яка свідчить про порушення цими працівниками дисциплінарного статуту, вимог чинного законодавства, Конституції та професійної етики. Таким чином перевірка ОСОБА_1 , щодо його підлеглих, стосовно складання постанов про накладення адміністративного стягнення у справах про адміністративні правопорушення не могла бути предметом перевірки під час проведення службового розслідування з інших питань.

При цьому, в матеріалах справи відсутня доповідна записка від 06.05.2019 року № 8583/41//2-2019, на яку посилається відповідач, пояснення стосовно цього порушення у ОСОБА_1 не відбирались.

Колегія суддів зазначає, що у висновку службового розслідування не зазначено за який період проводилась перевірка і коли саме позивачем допущено порушення службової дисципліни.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів вважає, що а ні матеріали справи, а ні матеріали службового розслідування не містять жодних належних та допустимих доказів того, що зазначені вище позивачем порушення службової дисципліни мали місце та призвели до тяжких (негативних) наслідків та є не сумісними з подальшим проходженням служби у поліції, дискредитують звання поліцейського або підривають авторитет поліції.

Разом з тим, застосовуючи до позивача найсуворіший вид дисциплінарного стягнення, відповідачем не надано належної оцінки діям ОСОБА_1 , що він, будучи на посаді т.в.о. начальника відділу безпеки дорожнього руху УПП в Одеській області, виконуючи добросовісно свої посадові обов`язки звертався до керівництва з доповідною запискою від 17.10.2019 року стосовно неналежного виконання службових обов`язків особовим складом відділу.

У своїх поясненнях під час службового розслідування ОСОБА_1 вказував, що ним були ініційовані рапорти про неналежне виконання службових обов`язків ОСОБА_7 , у зв`язку з чим його було переведено у підпорядкування начальника відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП в Одеській області на підставі наказу № 8698ВН/41/13/05/01-18 від 23.04.2018 року "про вдосконалення роботи відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП в Одеській області.

Крім того, в матеріалах справи є наявні протоколи нарад співробітників відділу безпеки дорожнього руху УПП в Одеській області ДПП від 28.08.2019 року та 03.10.2019 року; протокол наради за участю представників органі державної влади та органів місцевого самоврядування на тему "Безпека дорожнього руху - це життя" від 24.09.2019 року. проводились інші наради з керівництвом ОДА, Укртрансбезпекою та іншими органами влади.

Не надано оцінку і тому, що позивача за 2018 рік двічі було нагороджено пам`ятними знаками, грамотами та подяками. Не надано відповідачами і доказів того, що у ОСОБА_1 є будь які діючі стягнення.

При цьому, судова колегія також наголошує, що, визначаючи підстави для застосування до позивача такого крайнього і суворого дисциплінарного заходу, як звільнення зі служби, необхідно виходити з того, що поняття «дискредитація» перебуває у тісному зв`язку із поняттям «дотримання морально-етичних норм» та передбачає свідомі активні дії, спрямовані на порушення правил професійної етики та моралі, закріплених у нормативно-правових актах спеціального законодавства, які пред`являються до осіб під час здійснення ними службових функцій та у повсякденному житті. Крім того, вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів внутрішніх справ і їх працівників в очах громадськості повинні бути чітко визначені та доведені в межах проведеного службового розслідування.

Проте, як вже зазначалося вище, висновки службового розслідування не містять належно задокументованих та підтверджених випадків вчинення саме позивачем дій, які дискредитують звання поліцейського й негативно впливають на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

Колегія суддів зауважує, що згідно зі ст.12 Дисциплінарного статуту, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади: звільнення зі служби в поліції.

Тобто, «звільнення зі служби в поліції» - є самим найсуворішим видом дисциплінарних стягнень.

При цьому, відповідно до ч.3 ст.19 Дисциплінарного статуту, під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісії повинна врахувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського та його ставлення до служби.

Поряд з цим, на думку суду, відповідачем, в даному випадку, при застосуванні до позивача найсуворішого дисциплінарного стягнення, фактично не було враховано ні характер його д/проступку, ні обставини, за яких він був вчинений, ні його особу, ні ступінь його вини, ні його попередню поведінку та ставлення до служби, а також жодним чином не мотивовано неможливості застосування до позивача іншого, передбаченого ст.13 Дисциплінарного статуту, виду дисциплінарного стягнення, окрім як звільнення зі служби в поліції, з урахуванням того, що позивач не має діючих дисциплінарних стягнень та позитивно характеризується по службі.

Зазначені обставини, на думку судової колегії, мали бути обов`язково враховані відповідачем при вирішенні питання про застосування до позивача такого суворого виду покарання, як звільнення зі служби в поліції.

Саме така позиція суду ґрунтується на висновках Верховного Суду, викладених в постанові від 05.03.2020р. у справі №824/126/17-а.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, правові позиції, що викладені у рішенні «Ляшко проти України», зі змісту яких, вбачається, що обов`язок судового органу перевіряти, чи було втручання з боку суб`єкта владних повноважень виправданим та необхідним у демократичному суспільстві, та, зокрема, чи було воно пропорційним, і чи були причини, надані національними органами влади на його виправдання, важливими та достатніми.

Отже, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи конкретні обставини справи, судова колегія, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, вважає, що суд 1-ї інстанції допустився помилкового висновку про те, що відповідачам доведено склад дисциплінарного проступку в діях ОСОБА_1 і що за наслідком цих порушень, ОСОБА_1 має бути звільнений зі служби в поліції.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу на той факт, що всі особи, які були причетні до резонансної події, та були звільнені з посад, в тому числі і ОСОБА_7 , поновлені судом на своїх посадах, і судовими рішеннями, що набрали законної сили не встановлено в їх діях дисциплінарних поступків, а тому колегія суддів вважає що до ОСОБА_1 ,непропорційно застосовано найсуворіший вид стягнення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про те, що звільнення позивача відбувалося виключно в рамках законодавства, що регулює спірні правовідносини.

З огляду на викладені обставини, є підстави для прийняття нового рішення про визнання протиправним та скасування спірних наказів, у частині, що стосується позивача, поновлення останнього на посаді та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Вирішуючи питання про стягнення на користь позивача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Час вимушеного прогулу позивача складає з 22 квітня 2020 року (наступний день за останнім днем служби) по 17 березня 2021 року (дата ухвалення рішення судом апеляційної інстанції про поновлення позивача на службі).

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Ця норма є відсилочною та обумовлює існування спеціального нормативно-правового акта для унормування порядку (механізму) нарахування і виплати грошового забезпечення поліцейським.

Спеціальним нормативно-правовим актом є Порядок і умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджений наказом Міністертсва внутрішніх справ України № 260 від 06.04.2016 року та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 року за №669/28799 (далі Порядок №260).

Верховний Суд у постанові від 21.11.2018 року у справі № 808/928/16, де вирішувалося питання, у тому числі про стягнення на користь поліцейського суми середнього грошового утримання за час вимушеного прогулу, відзначив, що при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному.

Таким чином, враховуючи, що на день звільнення позивача зі служби в поліції, норми вказаного Порядку № 260, який є спеціальним нормативно-правовим актом для нарахування і виплати грошового забезпечення поліцейським, є діючими, вони підлягають застосуванню для визначення розміру грошового забезпечення.

Так, пунктом 6 розділу ІІІ Порядку № 260 передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Пунктом 9 розділу І Порядку №260 встановлено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Слід зазначити, що даним нормативним актом встановлений порядок обрахунку виплати грошового забезпечення поліцейського за кожний календарний день, що за суттю аналогічно поняттю середньої заробітної плати. Так, вказана сума визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Відповідно до судової практики Верховного Суду, зокрема, постанови від 14 листопада 2019 року (справа № 814/695/16) та від 19 липня 2018 року (справа №805/1110/17-а), де вказано, що зі змісту Порядку № 260, який є спеціальним для вирішення даних спірних правовідносин, слідує, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

Відповідно до довідки про доходи №917, яка міститься в матеріалах справи (т.3 а.с.87) позивачу за березень 2020 року (останній повний місяць роботи, що передував звільненню) нараховано заробітну плату в сумі 11933,60 грн.

Таким чином, враховуючи, що загальна кількість календарних днів у березні 2020 року становить 31 календарний день, суд дійшов висновку, що середньоденна заробітна плата позивача становить 384, 95 грн. (11933,60 грн. / 31 днів = 384, 95 грн/день).

З матеріалів справи вбачається, що період вимушеного прогулу позивача з 22.04.2020 року (день наступний за днем звільнення) по 17.03.2021 року (дата прийняття рішення про поновлення позивача на посаді) складає 331 календарних днів.

Отже, на користь ОСОБА_1 з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України належить стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу (грошове забезпечення) за період з 22.04.2020 року по 17.03.2021 року включно в сумі 127 418, 33 грн. (384,95 грн/день х 331календарних днів). Вказана сума зазначена без утримання податків та обов`язкових платежів.

Також суд апеляційної інстанції не здійснює розподіл судових витрат, оскільки позивач, відповідно до п.1 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", звільнений від сплати судового збору та у зв`язку з цим не сплачував судовий збір за подання апеляційної скарги.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є, зокрема, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_33 - задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати пункт 14 наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 216 від 08.04.2020 р. «Про застосування до працівників УПП в Одеській області ДПП дисциплінарних стягнень», в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого інспектора з особливих доручень відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 та застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 282 о/с від 21.04.2020 р., в частині звільнення зі служби в поліції лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшого інспектора з особливих доручень відділу безпеки дорожнього рухуБернатовича Олексія Володимировича.

Поновити ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора з особливих доручень відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції з 22 квітня 2020 року.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (код за ) на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в сумі 127 418, 33 грн. (сто двадцять сім тисяч чотириста вісімнадцять) грн. 33 коп. Вказана сума зазначена без утримання податків та обов`язкових платежів.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текс рішення виготовлено 23.03.2021 року

Головуюча суддя Шевчук О.А.
Судді Бойко А.В. Федусик А.Г.