Справа № 640/7131/20
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2021-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

17 березня 2021 року справа №640/7131/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 )
до1) Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (далі по тексту - відповідач 1); 2) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (далі по тексту - відповідач 2)
про1) визнання протиправним не зарахування відповідачем 1 до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, позивачу, наявну на момент прийняття на службу до Національної поліції України вислугу років у податковій міліції; 2) зобов`язання відповідача 1 зарахувати позивачу до стажу роботи в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, наявну на момент прийняття на службу до Національної поліції України вислугу років у податковій міліції; 3) визнання протиправним не зарахування відповідачем 2 до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, позивачу, наявну на момент прийняття на службу до відповідача 2 вислугу років у податковій міліції; 4) зобов`язання відповідача 2 зарахувати позивачу до стажу роботи в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, наявну на момент прийняття на службу до відповідача 2 вислугу років у податковій міліції, та здійснити перерахунок позивачу додаткових днів оплачуваної відпустки за весь час служби у відповідача 2 по дату прийняття рішення у справі

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, зазначаючи, що відповідачі протиправно не зарахували до стажу служби в поліції позивача, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки вислугу років у податковій міліції.

На думку позивача, служба в органах податкової міліції здійснювалась в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, тобто, має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, тому повинна зараховуватись до стажу служби в поліції на підставі пункту 3 частини другої статті 78 Закону України «Про Національну поліцію».

Ухвалою від 08 квітня 2020 року Окружний адміністративний суд міста Києва відкрив провадження в адміністративній справі №640/7131/20 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Позивач подав адміністративний позов в зміненій редакції для суду, в якому зазначив вірну адресу місця його реєстрації.

Позивач 22 квітня 2020 року подав заяву про зміну предмета позову.

Відповідно до частини першої статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу, зокрема, змінити предмет шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Так, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Отже, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Із змісту заяви судом встановлено, що позивачем змінені позовні вимоги до відповідачів, а саме, позивач виключив із позовних вимог вимогу до відповідача 1 в частині зобов`язання відповідача 1 здійснити перерахунок позивачу надбавки за стаж роботи в поліції і виплату грошового забезпечення (в частині надбавки за вислугу років) за весь час служби в Департаменті внутрішньої безпеки Національної поліції України з урахуванням вислуги років у податковій міліції та виключив з позовної вимоги до відповідача 2 перерахунок позивачу надбавки за стаж роботи в поліції і виплату грошового забезпечення (в частині надбавки за вислугу років) за весь час служби в Департаменті стратегічних розслідувань Національної поліції України.

Частиною сьомою статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі подання будь-якої заяви, визначеної частиною першою або третьою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у судовому рішенні.

Судом встановлено, що заява про зміну предмета позову подана позивачем у строк передбачений Кодексом адміністративного судочинства України та відповідає вимогам встановленим Кодексом адміністративного судочинства України, а тому з урахуванням викладеного, суд приймає її до розгляду.

Відповідач 1 подав клопотання, в якому просить прийняти рішення у справі №640/7131/20 на розсуд суду за відсутності відповідача 1 та за наявними в матеріалах справи документами.

В матеріалах справи докази надання відповідачем 1 відзиву на позовну заяву відсутні, що відповідно до частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України може бути кваліфіковано судом як визнання позову. Суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач 2 у відзиві на позовну заяву заперечує проти позову, вважає його безпідставним та необґрунтованим та зазначає, що частина друга статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» містить вичерпний перелік випадків можливості зарахування до стажу служби в поліції періоду роботи чи служби в інших органах, до яких служба в органах податкової міліції не належить.

Позивач надав відповідь на відзив відповідача 2, в якому повторно обґрунтував позовні вимоги.

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до наказу Державної фіскальної служби від 16 березня 2016 року №006-о/д «По особовому складу» майор податкової міліції ОСОБА_1 , старший оперуповноважений з особливо важливих справ відділу «Центр» міжрегіонального управління оперативного документування Головного управління ДФС у м. Києві звільнений з посади та податкової міліції ДФС 31 березня 2016 року; вислуга на 31 березня 2016 року складає: в календарному обчисленні - 11 років 07 місяців 09 днів; в пільговому обчисленні - 16 років 01 місяць 01 день.

Наказом Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 01 червня 2017 року №136о/с «По особовому складу» ОСОБА_1 прийнятий на службу в поліцію з 01 червня 2017 року оперуповноваженим інспектором оперативно-пошукового відділу управління оперативного документування; наказом Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 23 травня 2019 року №99о/с «По особовому складу» позивачу установлений стаж служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки на 01 травня 2019 року - 08 років 00 місяців 25 днів.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії трудової книжки серія НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 13 вересня 2012 року по 31 березня 2016 року проходив службу в податковій міліції органів ДПС України та з 01 червня 2017 року проходить службу в Національній поліції України.

Позивач звернувся із заявою від 17 вересня 2019 року до відповідача 1, в якій просить надати інформацію щодо вислуги років та, у разі не зарахування вислуги років у податковій міліції до стажу служби в поліції, просить зарахувати вислугу років в податковій міліції до стажу служби в поліції.

У відповідь на заяву позивача від 17 вересня 2019 року відповідач 1 листом від 25 вересня 2019 року №М-268о/п/42-02/04-19 повідомив, що станом на 31 березня 2016 року вислуга років позивача складала: в календарному обчисленні - 11 років 07 місяців 09 днів; в пільговому обчисленні - 16 років 01 місяць 01 день, станом на 01 травня 2019 року установлений стаж служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки 08 років 00 місяців 25 днів (без врахування періоду проходження служби в податковій міліції та зазначив, що відсутні правові підстави для зарахування до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, періоду проходження служби в підрозділах податкової міліції Державної фіскальної служби України.

Наказом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 06 листопада 2019 року №33о/с «По особовому складу» позивач призначений головним оперуповноваженим 2-го відділу (оперативної служби) 3-го управління (оперативно-розшукових заходів) Департаменту; наказом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 02 січня 2020 року №2о/с «По особовому складу» позивачу установлений стаж служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки станом на 01 січня 2020 року - 08 років 08 місяців 22 дні.

Рапортом від 16 березня 2020 року позивач звернувся відповідача 2 з проханням зарахувати вислугу років у податкової міліції до стажу служби в поліції під час призначення на посаду.

Відповідач 2 листом від 20 березня року №2776/55/03-2020 у відповідь на рапорт позивача повідомив, що згідно з даними особової справи вислуга років позивача станом на 19 березня 2020 року становила 12 років 03 місяці 27 днів; відповідно до частини другої статті 78 статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» до стажу служби в поліції не зараховується час служби в органах Державної фіскальної служби України; станом на 06 листопада 2019 року стаж служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки складав 08 років 06 місяців 27 днів, станом на 19 березня 2020 року - 08 років 11 місяців 10 днів.

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, керується такими мотивами.

Закон України «Про національну поліцію» визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до частин першої та другої статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно із статтею 78 Закону України «Про національну поліцію» стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суду осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.

Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

Таким чином, до стажу служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу.

Як встановив суд, позивач у період з 13 вересня 2012 року по 31 березня 2016 року проходив службу в податковій міліції.

Правовий статус податкової міліції регулювався нормами Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 04 грудня 1990 року №509-XII.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних органів державної податкової служби, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.

Статтями 24, 26 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» встановлювалося, що особи начальницького складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ.

Держава гарантує правовий і соціальний захист осіб начальницького складу податкової міліції та членів їх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України «Про міліцію».

Закон України «Про державну податкову службу в Україні» втратив чинність на підставі Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби у зв`язку з проведенням адміністративної реформи в України» від 05 липня 2012 року №508-VI, яким, в свою чергу, внесені зміни до Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 353.1 статті 353 Податкового кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Згідно із пунктом 356.1 статті 356 Податкового кодексу України держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України «Про міліцію» та Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

За змістом пункту 353.4. статті 353 Податкового кодексу України особам, яких прийнято на службу до податкової міліції на посади, зокрема, старшого начальницького складу, присвоюються такі спеціальні звання: полковник податкової міліції; підполковник податкової міліції; майор податкової міліції.

Як вбачається з наказу Державної фіскальної служби від 16 березня 2016 року №006-о/д «По особовому складу», позивач звільнений з посади у спеціальному званні «майор податкової міліції», а, отже, позивач під час служби в податковій міліції займав посаду старшого начальницького складу

Згідно із пунктами 1, 2 та 3 Інструкції про порядок обчислення стажу служби для виплати винагороди за вислугу років особам начальницького складу податкової міліції державної податкової служби України, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 15 травня 2008 року №313 (далі по тексту - Інструкція №313), ця Інструкція визначає порядок обчислення стажу служби для виплати винагороди за вислугу років особам начальницького складу податкової міліції державної податкової служби України, яка виплачується особам начальницького складу податкової міліції у розмірах і порядку відповідно до законодавства.

Дія цієї Інструкції поширюється на осіб, які, зокрема, перебувають на службі в податковій міліції і яким відповідно до законодавства присвоєні спеціальні звання начальницького складу податкової міліції.

Обчислення періодів служби для визначення стажу здійснюється у календарному обчисленні (один місяць служби за один місяць) у порядку, передбаченому законодавством для визначення стажу служби для призначення пенсії за вислугу років начальницькому складу податкової міліції.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 1998 року №1716 «Про проходження служби особами начальницького складу податкової міліції та обчислення їм вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги» (далі по тексту - Постанова №1716) визначено, що особи начальницького складу податкової міліції проходять службу в порядку, встановленому Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року №114.

Пунктом 2 Постанови №1716 встановлено поширити, зокрема, на осіб начальницького складу податкової міліції чинність постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» (далі по тексту - Постанова №393) та постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 року №426 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань» (далі по тексту - Постанова №426).

Пунктом 1 Постанови №393 передбачено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті «ж» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, служба в органах внутрішніх справі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Отже, служба в податковій міліції здійснювалась в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, тобто має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, тому повинна зараховуватись до стажу служби в поліції на підставі пункту 3 частини другої статті 78 Закону України «Про Національну поліцію».

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 826/16143/18.

Таким чином, посилання відповідачів на відсутність затвердженого переліку посад, як на підставу відмови позивачу у зарахуванні до стажу служби в поліції, наявну на момент прийняття позивача на службу до Національної поліції України вислугу років у податковій міліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки є неправомірним.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачами безпідставно не зараховано до стажу служби в поліції наявну у позивача вислугу років з 13 вересня 2012 року по 31 березня 2016 року у податковій міліції, та про наявність правових підстав для зобов`язання відповідача 1 зарахувати позивачу до стажу роботи в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, наявну на момент прийняття на службу до Національної поліції України вислугу років у податковій міліції та зобов`язання відповідача 2 зарахувати позивачу до стажу роботи в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, наявну на момент прийняття на службу до відповідача 2 вислугу років у податковій міліції, та здійснити перерахунок позивачу додаткових днів оплачуваної відпустки за весь час служби у відповідача 2 по дату прийняття рішення у справі.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачами не доведено правомірність їх поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача належить стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів пропорційно.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним не зарахування Департаментом внутрішньої безпеки Національної поліції України до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, ОСОБА_1 , наявну на момент прийняття на службу до Національної поліції України вислугу років у податковій міліції.

3. Зобов`язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, наявну на момент прийняття на службу до Національної поліції України вислугу років у податковій міліції.

4. Визнати протиправним не зарахування Департаментом стратегічних розслідувань Національної поліції України до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, ОСОБА_1 , наявну на момент прийняття на службу до відповідача 2 вислугу років у податковій міліції.

5. Зобов`язати Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, наявну на момент прийняття на службу до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України вислугу років у податковій міліції, та здійснити ОСОБА_1 перерахунок додаткових днів оплачуваної відпустки за весь час служби в Департаменті стратегічних розслідувань Національної поліції України по дату прийняття рішення у справі.

6. Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок), з яких: 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Департаментом внутрішньої безпеки Національної поліції України та 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 );

Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України (01601, м. Київ, вул. Богомольця, буд. 10; ідентифікаційний код 40116086);

Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України (01601, м. Київ, вул. Богомольця, буд. 10; ідентифікаційний код 43305056).

Суддя В.А. Кузьменко