Справа № 260/188/20
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 березня 2021 року

м. Київ

справа № 260/188/20

адміністративне провадження № К/9901/130/21

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Гончарової І.А.,

суддів: Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

перевіривши касаційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Виноградівський завод пластмасових сантехнічних виробів» на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05.06.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.10.2020 у справі №260/188/20 за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Виноградівський завод пластмасових сантехнічних виробів» до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

04.01.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з додатковою відповідальністю «Виноградівський завод пластмасових сантехнічних виробів» на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05.06.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.10.2020.

Верховний Суд ухвалою від 25.01.2021 касаційну скаргу залишив без руху у зв`язку із невідповідністю вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України.

На адресу Верховного Суду від Товариства з додатковою відповідальністю «Виноградівський завод пластмасових сантехнічних виробів» надійшло клопотання про усунення недоліків касаційної скарги та скаржник зазначив, що підставою касаційного оскарження є пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 06.08.2020 у справі № П/811/3140/15

Враховуючи зазначене, Суд дійшов висновку, що аналіз висновків судів попередніх інстанцій у цій справі і у наведеному скаржником судовому рішенні суду касаційної інстанції, свідчить про те, що вони ґрунтуються на конкретних фактичних обставинах справи, які залежно від їх повноти, характеру, об`єктивності, юридичного значення.

Вирішуючи спір по суті суди попередніх інстанцій дійшли висновку, щ згідно з нормою статті 286 ПК України законодавцем встановлено два можливих варіанти обчислення суми податку платником - юридичною особою (щорічний та щомісячний). При цьому обрання тієї чи іншої моделі та безпосередньо нарахування плати за землю він здійснює самостійно. Заповнення та подання декларації покладено на платника податкового платежу, до його обов`язків також віднесено надання довідки (витягу) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Також суди зазначили, що предметом спору в цій справі є правомірність податкового повідомлення рішення прийнятого щодо позивача, а не з`ясування питання щодо наявності у позивача обов`язку подавати витяги з технічної документації чи факт подачі такого витягу як такого. Обов`язок подання декларації у цьому спорі несе позивач. Він же відповідає за достовірність даних відображених у декларації.

Отже, наведена скаржником постанова Верховного Суду ухвалена за інших фактичних обставин справ, установлених судами, тому посилання заявника касаційної скарги на те, що судові рішення у цій справі ухвалені без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у цих постановах Верховного Суду, є безпідставними.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

Відповідно до статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351 - 354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку.

У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Керуючись частиною другою статті 332, пунктом 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Виноградівський завод пластмасових сантехнічних виробів» на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05.06.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.10.2020 у справі №260/188/20 повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити заявнику касаційної скарги, що її повернення не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.

Судді І.А. Гончарова
І.Я.Олендер Р.Ф. Ханова