Справа № 160/9403/19
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2021-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
10 березня 2021 року м. Дніпросправа № 160/9403/19
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),
суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,
ознайомившись з матеріалами адміністративної справи та апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року по справі №160/9403/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Авеш Груп до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 адміністративний позов задоволено.
Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, подало апеляційну скаргу.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.02.2021 апеляційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання до суду: заяви про поновлення строку апеляційного оскарження, в якій вказати інші підстави для поновлення строку з наданням відповідних доказів на обґрунтування заяви.
Підставою залишення апеляційної скарги без руху стало те, що апеляційна скарга подана скаржником після закінчення строку апеляційного оскарження, встановленого статтею 295 КАС України, і підстави наведені скаржником не є поважними.
На виконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху до суду апеляційної інстанції від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшло клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції від 26.02.2020 у даній справі.
Вирішуючи клопотання відповідача про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Так, обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, відповідач посилається на те, що при повторному зверненні з апеляційною скаргою на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 у даній справі (питання про прийняття до розгляду якої наразі вирішується судом) сплата судового збору за подання апеляційної скарги здійснена Управлінням у найкоротший час.
Надаючи оцінку таким аргументам скаржника, суд апеляційної інстанції зазначає про те, що нормами діючого КАС України визначено обов`язок скаржника подати документ про сплату судового збору одночасно з поданням апеляційної скарги до суду. В спірному випадку такий обов`язок Управлінням мав бути б виконаний під час звернення з первинною апеляційною скаргою, а саме 26.03.2020, чого скаржником не було зроблено. Сплата судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі здійснена відповідачем лише 22.12.2020, про що свідчить надане ним платіжне доручення, тобто більш ніж через сім місяців з дня реалізації права на апеляційне оскарження судового рішення. За таких обставин, використання скаржником терміну «найкоротший час» в даному випадку є недоречним.
При цьому, суд апеляційної зазначає те, що первинна апеляційна скарга була повернута судом скаржникові у вересні 2020 року, а повторно з апеляційною скаргою відповідач звернувся лише в лютому 2021 року.
Заявляючи клопотання про поновлення процесуального строку, скаржник не наводить будь-яких обґрунтувань неможливості подання повторної апеляційної скарги протягом чотирьох місяців після її повернення судом, не надає доказів наявності об`єктивних причин, що перешкоджали цьому.
Що стосується аргументів скаржника про те, що повторна апеляційна скарга ним подана в межах річного строку з дня складення повного тексту оскаржуваного судового рішення.
Відповідно до положень частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
При цьому, керуючись положеннями частини 3 статті 295 КАС України, строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Згідно частини 2 статті 299 КАС України встановлено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки.
Аналіз вищенаведених положень КАС України дає підстави вважати, що тридцятиденний строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути поновлений суб`єкту владних повноважень в разі його пропуску з поважних причин, проте в межах річного строку з дня складення повного тексту оскаржуваного судового рішення.
Тому, за відсутності поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження цей строк не може бути поновлений посилаючись лише на те, що апеляційну скаргу відповідачем подано в межах річного строку з дня складення повного тексту оскаржуваного судового рішення.
У низці рішень Європейського суду з прав людини зазначено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Осман проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1998 року зазначено, що обмеження не буде сумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, "якщо воно не має правомірної мети і якщо відсутнє пропорційне співвідношення між вжитими засобами та поставленою метою".
Так, існування процесуальних строків на оскарження судових рішень зумовлене вимогами щодо забезпечення швидкого та ефективного розгляду справ, дисциплінування поведінки учасників процесу. Саме тому закон передбачає різноманітні способи визначення проміжку часу, протягом якого такі учасники можуть здійснити свої процесуальні права.
Важливість існування та дотримання строків звернення з апеляційною скаргою також зумовлено і такими обставинами.
Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі Пономарьов проти України (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).
Оскільки заявником не зазначено поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, які об`єктивно не залежать від його волевиявлення та дотримуючись принцип правової визначеності, згідно з яким жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції є небгрунтованим та задоволенню не підлягає.
У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі в разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
З урахуванням викладеного, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.
Щодо сплаченого відповідачем судового збору за подання апеляційної скарги.
Так, як зазначено вище, за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у даній справі Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області сплачено судовий збір в сумі 2882 грн. згідно платіжного доручення №4384 від 22.12.2020.
За змістом статті 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі (п.3 ч.1).
У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю (ч.2).
Враховуючи зазначене, з огляду на приписи викладених правових норм, сплачена відповідачем сума судового збору підлягає поверненню.
Керуючись п.4 ч.1 ст.299 КАС України, суд, -
Відмовити в задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року по справі №160/9403/19.
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 лютогт 2020 року по справі №160/9403/19.
Повернути Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській області сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2882 грн. згідно платіжного доручення №4384 від 22.12.2020.
Ухвала набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції відповідно до статей 327-329 КАС України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров