Справа № 420/869/20
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2021-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/869/20
Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е.А.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Міністерства культури та інформаційної політики України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020р. по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Отель» до Міністерства культури та інформаційної політики України, третя особа: Департамент культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування припису і постанови, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2020р. ТОВ «Гранд Отель» звернулось в суд із позовом до Міністерства культури та інформаційної політики України, третя особа: Департамент культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної, в якому просило визнати протиправним та скасувати припис від 28.10.2019р. №46/10-5/74-19 та постанови про застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про охорону культурної спадщини від 28.12.2018р. №6/10/74-19 про притягнення позивача до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 358 700грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є власником домоволодіння - літ «А», що знаходиться за адресою: м.Одеса, бульвар Приморський, будинок 7, загальною площею 1171,5кв.м. 18.07.2016р. Департаментом ДАБІ в Одеській області зареєстровано декларацію ТОВ «Гранд Отель» про початок виконання будівельних робіт «реставрація фасаду і покрівлі будівлі за адресою м.Одеса, Приморський бульвар, буд. 7.

Позивач, зазначив, що ним було розпочато реставрацію фасаду будівлі. В подальшому, 13.01.2020р. ТОВ «Гранд Отель» було отримано поштою Лист Міністерства культури України від 24.09.2019р. згідно якого Міністерство вимагало негайного припинення проведення будь-яких робіт на будівлі, що знаходиться за адресою: м.Одеса, бульвар Приморський, 7 та привести свою діяльність у відповідність до вимог законодавства. В подальшому, 23.01.2020р. ТОВ «Гранд Отель» від Міністерства культури України отримано засобами поштового зв`язку Постанову про застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про охорону культурної спадщини від 28.12.2019р. №6/10/74-19, якою згідно з ч.1 ст.44 ЗУ «Про охорону культурної спадщини» накладено на позивача штраф: за проведення будь-яких незаконних робіт, що можуть завдати або завдали шкоди пам`ятці, її території, охоронюваній археологічній території, охоронним зонам, історичним ареалам населених місць у розмірі 170 000 (сто сімдесят тисяч) грн.; за недодержання вимог щодо захисту, збереження, утримання, використання, реставрації, реабілітації пам`яток, у тому числі тих вимог, що передбачені охоронними договорами, умисне доведення їх до стану руйнації у розмірі 170 000грн. (сто сімдесят тисяч) грн.; за ухилення власника пам`ятки або уповноваженого ним органу від підписання охоронного договору або за порушення ним режиму використання пам`ятки у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.; за невиконання припису органів охорони культурної спадщини у розмірі 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень. Всього накладено штраф у розмірі 358 700грн. (триста п`ятдесят вісім тисяч сімсот гривень). Вказана постанова підписана першим заступником Міністерства культури України С.Фоменко.

Позивач зазначив, що разом із вказаною Постановою про застосування фінансових санкцій, Міністерством надано копію акту Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації про вчинення правопорушення у сфері охорони культурної спадщини №16/12 від 16 грудня 2019р., в якому зазначено про направлення на адресу ТОВ «Гранд Отель» Припису Міністерства культури України від 28.10.2019р. №46/10-5/74-19 щодо негайного припинення будь-яких робіт на будівлі-пам`ятці, вжити заходів із приведення діяльності у відповідність до вимог законодавства у сфері про охорону культурної спадщини та надати пояснення по суті викладених фактів порушення законодавства про охорону культурної спадщини. Позивач стверджує, що Припис ТОВ «Гранд - Отель» не отримувало та про його наявність позивач дізнався лише зі змісту Акту від 16 грудня 2019р. №16/12.

Позивач зазначає, що в порушення вимог ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», відповідачем не видано наказу на ведення перевірки позивача, а також не видано посвідчення на проведення перевірки. В свою чергу, посадові особи Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, які проводили обстеження об`єкта, не пред`являли позивачу ні посвідчення (направлення) на здійснення заходу, ні службового посвідчення, а сама перевірка у формі обстеження, за результатами якої складено Акт, здійснювалася без повідомлення позивача. Відтак, вказані порушення процедури проведення перевірки, на думку позивача є підставою для задоволення позовних вимог.

Також, позивач зазначив, що припис Міністерства культури України від 28.10.2019р. №46/10-5/74-19 та Постанова від 28.12.2019р. №6/10/74-19 підписані не уповноваженою особою, оскільки на думку позивача, заступник Міністра С. Фоменко має право підписувати документи міністерства лише за відсутності Міністра культури. Крім того, Міністерство культури України на момент винесення оскаржуваного припису перебувало в стані припинення з 12.09.2019р., а відтак позивач стверджує, що єдиним підписантом з 12.05.2016р. міг бути лише голова комісії з припинення або ліквідатор.

Крім того, позивач вказує на те, що згідно з положеннями ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), (та постанова) яка здійснювала перевірку, проте перевірку позивача проведено не заступником Міністра культури С.Фоменко, якою підписано припис та постанову, а співробітником Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації.

Посилаючись на вказані обставини, просив суд позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову Міністерства культури України про застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про охорону культурної спадщини від 28.12.2018р. №6/10/74-19 про накладення на ТОВ «Гранд Отель» штрафу у розмірі 358 700,00грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з Міністерства культури та інформаційної політики України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «Гранд Отель» судові витрати у розмірі 5380 (п`ять тисяч триста вісімдесят) гривень 50 копійок.

В апеляційній скарзі Міністерство культури та інформаційної політики України, посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду в частині задоволення позовних вимог та ухвалення в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволення цих вимог, з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги в частині скасування припису від 28.10.2019р. №46/10-5/74-19 задоволенню не підлягають, оскільки приймаючи оскаржуване рішення Мінкультури фактично не здійснювало заходів державного контролю, оскільки не перебувало на території будівництва, не здійснювало перевірку суб`єкта містобудівної діяльності, а лише вживало охоронних заходів в порядку Закону №1805-III. Разом з тим, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Гранд Отель» про визнання протиправною та скасування постанови Міністерства культури України про застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про охорону культурної спадщини від 28.12.2018р. №6/10/74-19 про накладення на ТОВ «Гранд Отель» штрафу у розмірі 358 700грн. підлягають задоволенню, оскільки оскаржувану постанову №6/10/74-19 підписано не уповноваженою особою, а тому остання є протиправною та не відповідає приписам чинного законодавства.

Проте, із вказаним висновком суду першої інстанції не може погодитись судова колегія, оскільки судом неповно з`ясовано обставин, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права та порушенні норми процесуального права.

За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.317 КАС України, рішення суду скасовує та приймає по справі нову постанову про відмові у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ТОВ «Гранд Отель» є власником домоволодіння літ «А», що знаходиться за адресою: м.Одеса, бульвар Приморський, буд.7, загальною площею 1171,5кв.м., що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон, відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості від 1.07.2019р. за №172573043.

Будівля за адресою: м.Одеса, бул.Приморський, 7 - будинок Присутствених місць, 1827-1830 років, арх. А.І. Мельников. Ф.К. Боффо. Під охорону держави будівля прийнята постановою Ради Міністрів України №970 від 24.08.1963р. як пам`ятка містобудування та архітектури національного значення, рішенням Одеського облвиконкому №381 від 27.08.1971р. та №652 від 25.12.1984р. як пам`ятка історії місцевого значення.

13.09.2019р. управлінням з питань охорони об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради, проведено візуальне обстеження зазначеного будинку та зафіксовано проведення ремонтно-будівельних робіт, в тому числі з добудовою додаткових приміщень, в ході робіт здійснено втручання в несучі конструкції будівлі. За результатами обстеження складено акт №196/2019 від 13.09.2019р..

На виконання вимог ч.1 ст.30 ЗУ «Про охорону культурної спадщини» Міністерство культури України, діючи в межах повноважень, визначених п.18 ч.2 ст.5 Закону і Положенням про Міністерство культури України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2014р. №495, за результатами проведених працівниками управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради візуальних обстежень об`єкта культурної спадщини «Присутствені місця», 1829р. на бульварі Приморському,7 у м.Одесі винесло припис №46/10-5/74-19 від 28.10.2019р. за підписом першого заступника Міністра С.Фоменко, яким зобов`язано ТОВ «Гранд Отель» негайно припинити проведення будь-яких будівельних робіт на пам`ятці архітектури національного значення «Присутствені місця», 1829р. (постанова Ради Міністрів УРСР від 24.08.1963р. №970, охоронний №543) на бульварі Приморському, 7 у м.Одесі як таких, що ведуться з порушенням вимог ч.1 ст.26 Закону без необхідних погоджень та дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини (Міністерства культури України). Також, вказаним приписом зобов`язано позивача вжити заходів із приведення діяльності у відповідність до вимог законодавства у сфері охорони культурної спадщини та надати пояснення по суті викладених у п.1 зазначеного Припису фактів порушення законодавства про охорону культурної спадщини.

В подальшому на підставі акту про вчинення правопорушення у сфері охорони культурної спадщини від 16.12.2019р. №16/12, яким встановлено проведення будівельних робіт ТОВ «Гранд Отель» без відповідного письмового дозволу та погодженої науково - проектної документації та невиконання вимоги припису Міністерства культури України від 28.10.2019р. №46/10-5/74-19 та акту огляду будівлі-пам`ятки за адресою: м.Одеса, бул.Приморський,7 пл. Катерининська,2, АДРЕСА_1 від 6.12.2019р., складених головним спеціалістом Управління культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації за результатами проведення огляду будівлі, Міністерством культури України прийнято Постанову про застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про охорону культурної спадщини від 28.12.2019р. №6/10/74-19 за підписом першого заступника Міністра С. Фоменко, якою накладено на ТОВ «Гранд Отель» штраф у розмірі 358 700,00грн.

Позивач не погоджуючись із прийнятими Міністерством культури України приписом від 28.10.2019р. №46/10-5/74-19 та постановою від 28.12.2018р. №6/10/74-19 звернувся в суд із даним позовом.

Перевіряючи правомірність прийняття оскаржуваної постанови та підстави за якими просить скасувати її позивач, а також висновків суду першої інстанції та доводів і вимог апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України, п.1 ч.3 ст.2 та ч.1 ст.7 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого має перевіряти чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.44 ЗУ «Про охорону культурної спадщини», відповідний орган охорони культурної спадщини накладає на юридичну особу, яка є власником або уповноваженим ним органом чи замовником робіт, такі фінансові санкції:

- за проведення будь-яких незаконних робіт, що можуть завдати або завдали шкоди пам`ятці, її території, охоронюваній археологічній території, охоронним зонам, історичним ареалам населених місць, - у розмірі від тисячі до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- за недодержання вимог щодо захисту, збереження, утримання, використання, реставрації, реабілітації пам`яток, у тому числі тих вимог, що передбачені охоронними договорами, умисне доведення їх до стану руйнації - у розмірі від тисячі до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

за вчинення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини, щодо об`єкта всесвітньої спадщини, його території, буферної зони - у розмірі від п`яти тисяч до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- за неподання, несвоєчасне подання або подання явно недостовірної інформації про виявлені у процесі земляних, будівельних, шляхових, меліоративних та будь-яких інших робіт об`єкти культурної спадщини - у розмірі від ста до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- за ухилення власника пам`ятки або уповноваженого ним органу від підписання охоронного договору або за порушення ним режиму використання пам`ятки - у розмірі від ста до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- за невиконання припису органів охорони культурної спадщини - у розмірі від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Рішення органу охорони культурної спадщини про застосування фінансових санкцій може бути оскаржено до суду.

Фінансові санкції, накладені органом охорони культурної спадщини, стягуються у встановленому законом порядку.

Порядок застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про охорону культурної спадщини встановлений ст.45 ЗУ «Про охорону культурної спадщини», у якому зазначено, що: фінансові санкції, передбачені ст.44 цього Закону, накладаються керівником, заступниками керівника центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, після розгляду матеріалів справи, які засвідчують факт порушення.

Задовольняючи позовні вимоги, в частині скасування постанови Міністерства культури України про застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про охорону культурної спадщини від 28.12.2018р. за №6/10/74-19, суд першої інстанції зазначив, що підставою для зазначеного скасування стало те, що у ОСОБА_1 були відсутні повноваження на підписання оскаржуваної постанови.

З таким висновком суду першої інстанції, не може погодитись судова колегія виходячи з наступного.

Положеннями ст.5 ЗУ «Про центральні органи виконавчої влади» встановлено, що міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, щодо яких набрав чинності акт Кабінету Міністрів України про їх припинення, продовжують здійснювати повноваження та функції у визначених сферах компетенції до завершення здійснення заходів з утворення міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, до якого переходять повноваження та функції міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, що припиняється, та можливості забезпечення здійснення ним цих функцій і повноважень, про що видається відповідний акт Кабінету Міністрів України.

Актом Кабінету Міністрів України про ліквідацію міністерства, іншого Центрального органу виконавчої влади визначається орган виконавчої влади, якому передаються повноваження та функції міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, що ліквідується.

Порядок здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією чи ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядком здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011р. №1074 передбачено, що орган виконавчої влади, утворений в результаті реорганізації, здійснює повноваження та виконує функції у визначених Кабінетом Міністрів України сферах компетенції з дня набрання чинності актом Кабінету Міністрів України щодо можливості забезпечення здійснення таким органом повноважень та виконання функцій органу виконавчої влади, що припиняється.

Орган виконавчої влади, щодо якого набрав чинності акт Кабінету Міністрів України про його припинення, продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції з формування і реалізації державної політики у визначеній Кабінетом Міністрів України сфері до набрання чинності актом Кабінету Міністрів України щодо можливості забезпечення здійснення утвореним органом виконавчої влади його повноважень та виконання функцій.

Акт Кабінету Міністрів України про можливість забезпечення здійснення утвореним органом виконавчої влади повноважень та виконання функцій органу виконавчої влади, що припиняється, видається після здійснення заходів, пов`язаних з державною реєстрацією утвореного органу виконавчої влади як юридичної особи публічного права, затвердженням положення про нього, структури та штатного розпису його апарату, кошторису та заповненням 30 відсотків вакансій.

Право підписувати документи щодо здійснення повноважень та виконання функцій з формування і реалізації державної політики у визначеній Кабінетом Міністрів України сфері до дня набрання чинності актом Кабінету Міністрів України, зазначеним у п.13 цього Порядку, має керівник органу виконавчої влади, що припиняється (у разі його звільнення - заступник такого керівника), а після зазначеного дня - керівник утвореного органу виконавчої влади або органу виконавчої влади, до якого перейшли права та обов`язки органу виконавчої влади, що припиняється. У разі звільнення керівника органу виконавчої влади, що припиняється, та його заступників право підписувати такі документи надається керівникові утвореного органу виконавчої влади або органу виконавчої влади, до якого перейшли права та обов`язки органу виконавчої влади, що припиняється.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до копії наказу (т.1 а.с.160-161), ОСОБА_2 діяла відповідно до розподілу обов`язків між Міністром, першим заступником Міністра та заступником Міністра, затверджено наказом Міністерства культури України від 12.05.2016р. №319/17-16.

Разом з тим, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 2.09.2019р. №829 утворено Міністерство культури, молоді та спорту України, реорганізувавши шляхом перетворення Міністерство інформаційної політики та поклавши на утворений центральний орган виконавчої влади завдання та функції Міністерства культури і Міністерства молоді та спорту, що ліквідуються, та ліквідовано Міністерство культури і Міністерство молоді та спорту.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що акт Уряду щодо можливості забезпечення здійснення з 1 січня 2020р. Міністерством культури, молоді та спорту покладених на нього постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2019р. №885 «Деякі питання діяльності Міністерства культури, молоді та спорту» функцій і повноважень Міністерства інформаційної політики, Міністерства культури, Міністерства молоді та спорту, що припиняються, прийнятий 24.12.2019р. (а.с.22 Т.2).

Судом першої інстанції у своєму рішенні було зазначено, що 18 грудня 2019р. розпорядженням Кабінету Міністрів України №1291-р ОСОБА_1 звільнено з посади першого заступника Міністра культури України у зв`язку з переходом на іншу роботу. Розпорядження підписане Прем`єр-міністром України О.Гончаруком.

Проте, судова колегія вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини по справі, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судовою колегією під час апеляційного розгляду справи, що відповідно до наказу від 26.12.2019р. №1266/0/17-19 (т.2 а.с.138), ОСОБА_1 на підставі розпорядженням Кабінету Міністрів України №1291-р від 18.12.2019р. «Вважати ОСОБА_1 звільненою з посади першого заступника Міністра культури України з 31 грудня 2019р.». Зазначений Наказ є чинним та в ньому чітко зазначено дату з якої припинилися повноваження у ОСОБА_1 .

Виходячи з вищенаведеного, судова колегія приходить до висновку про наявності повноважень у першого заступника Міністра культури України Фоменко С.В. станом на 28.12.2019р. для прийняття рішення та підписання постанови від 28.12.2018р. за №6/10/74-19 про застосування фінансових санкцій.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції не можна вважати законним та обґрунтованим в частині щодо скасування постанови про застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про охорону культурної спадщини від 28.12.2018р. №6/10/74-19 про притягнення позивача до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 358 700грн., а тому в цій частині рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні зазначених позовних вимог.

Стосовно позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування припису від 28.10.2019р. №46/10-5/74-19, то судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення в цій частині позовних вимог, оскільки під час здійснення охорони культурної спадщини уповноважені органи державної влади керувалися у своїй діяльності приписами спеціального закону, а саме - ЗУ «Про охорону культурної спадщини», зокрема, якщо предметом охоронних заходів є забезпечення збереження характерних властивостей об`єкта культурної спадщини, а тому приймаючи оскаржуване рішення Мінкультури фактично не здійснювало заходів державного контролю, оскільки не перебувало на території будівництва, не здійснювало перевірку суб`єкта містобудівної діяльності, а лише вживало охоронних заходів в порядку вказаного Закону.

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає за необхідне рішення суду першої інстанції в частині визнання протиправною та скасування постанову Міністерства культури України про застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про охорону культурної спадщини від 28.12.2018р. №6/10/74-19 про накладення на ТОВ «Гранд Отель» штрафу у розмірі 358 700,00грн. - скасувати, та прийняти по справі нову постанову про відмову позовних вимогу у зазначеній частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,317 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства культури та інформаційної політики України задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020р. в частині визнання протиправною та скасування постанову Міністерства культури України про застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про охорону культурної спадщини від 28.12.2018р. №6/10/74-19 про накладення на ТОВ «Гранд Отель» штрафу у розмірі 358 700,00грн. скасувати.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог.

В іншій частині судове рішення залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий: Ю.М.Градовський

Судді: А.В.Крусян

О.В.Яковлєв