Справа № 500/320/20
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2021-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 рокуЛьвівСправа № 500/320/20 пров. № А/857/15389/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Кухтея Р.В.,

Онишкевича Т.В.,

секретаря судового засідання Максим Х.Б.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Дерех Н.В.), ухвалене у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі о 16 год. 03 хв. 07 вересня 2020 року, повне судове рішення складено 09 жовтня 2020 року, у справі №500/320/20 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Тернопільської обласної ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне некомерційне підприємство «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» Тернопільської обласної ради, Комунальне некомерційне підприємство «Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій Тернопільської обласної ради», Обласний медичний центр для лікування і реабілітації учасників АТО, Тернопільський обласний центр комплексної реабілітації про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

27.01.2020 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 звернулись в суд з позовом до Тернопільської обласної ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Комунальне некомерційне підприємство «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» Тернопільської обласної ради, Комунальне некомерційне підприємство «Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій Тернопільської обласної ради», Обласний медичний центр для лікування і реабілітації учасників АТО, Тернопільський обласний центр комплексної реабілітації, просили визнати протиправним та скасувати рішення одинадцятої сесії шостого скликання Тернопільської обласної ради «Про ліквідацію окремих закладів охорони здоров`я - об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області та перейменування Тернопільського обласного центру комплексної реабілітації осіб з інвалідністю» №1430 від 17.09.2019.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд першої інстанції вказав, що планування розвитку мережі державних і комунальних закладів охорони здоров`я, прийняття рішень про її оптимізацію, створення, реорганізацію, перепрофілювання державних і комунальних закладів охорони здоров`я здійснюються відповідно до закону органами, уповноваженими управляти об`єктами відповідно державної і комунальної власності. Суд першої інстанції зазначив, що прийняття рішень щодо управління закладами охорони здоров`я є як реалізацією державної політики у сфері охорони здоров`я, так і виконанням від імені територіальної громади управлінської функції у сфері управління закладами охорони здоров`я шляхом прийняття відповідних нормативних актів, а відтак - є нормативно-правовим актом органу місцевого самоврядування як суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України. Суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутній зв`язок між рішенням суб`єкта владних повноважень та конкретними правами позивачів. Суд першої інстанції вказав, що питання ліквідації комунальних некомерційних підприємств «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій», «Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій» Тернопільської обласної ради та обласного медичного центру для лікування і реабілітації учасників АТО відноситься до виключної компетенції Тернопільської обласної ради, яка як власник і засновник, не обмежена нормативними документами у його вирішенні, тому Тернопільська обласна рада, в межах компетенції та норм, передбачених чинним законодавством України, прийняла рішення від 17.09.2019 за №1430 «Про ліквідацію окремих закладів охорони здоров`я - об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області та перейменування Тернопільського обласного центру комплексної реабілітації осіб з інвалідністю».

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 подали апеляційну скаргу, просять скасувати рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2020 року та ухвалити нове, яким позов задовольнити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що оскаржуване рішення №1430 від 17.09.2019 прийнято всупереч положенням Конституції України, Основ законодавства України про охорону здоров`я, Закону України «Про підвищення доступності та якості медичного обслуговування у сільській місцевості», таке рішення порушує конституційні права позивачів на медичне обслуговування. Скаржники вказують, що скорочується існуюча мережа медичних закладів, яка не може бути скорочена, а отже обмежується право на ефективне та доступне медичне обслуговування. Вважають, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем з порушенням основних принципів місцевого самоврядування та суперечить процедурі його прийняття, визначеної законам.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, вказавши, що доводи апеляційної скарги щодо протиправності оскаржуваного рішення від 17.09.2019 №1430 є необґрунтованими. Зазначає, що реорганізація або ліквідація закладів охорони здоров`я комунальної власності здійснюється за рішенням відповідної ради. Вважає, що рішення Тернопільської обласної ради ухвалено на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

В судовому засіданні позивачі та представник позивачів подану апеляційну скаргу підтримали, представник відповідача щодо апеляційної скарги заперечив, просив залишити в силі рішення суду першої інстанції. Треті особи явку повноважних представників в судове засідання не забезпечили, належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до частин 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України не відповідає.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що 17.09.2019 на одинадцятій сесії Тернопільської обласної ради шостого скликання прийнято рішення №1430 «Про ліквідацію окремих закладів охорони здоров`я об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області та перейменування Тернопільського обласного центру комплексної реабілітації осіб з інвалідністю».

Пунктом 1 вказаного рішення Тернопільської обласної ради припинено юридичну особу - комунальне некомерційне підприємство «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» Тернопільської обласної ради шляхом ліквідації.

Пунктом 6 вказаного рішення Тернопільської обласної ради припинено юридичну особу - комунальне некомерційне підприємство «Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій» Тернопільської обласної ради шляхом ліквідації.

Пунктом 11 вказаного рішення Тернопільської обласної ради припинено юридичну особу - обласний медичний центр для лікування і реабілітації учасників АТО шляхом ліквідації.

Також, пунктом 16 даного рішення встановлено, що у структурі Тернопільського обласного центру комплексної реабілітації утворюються нові підрозділи, а саме: відділення денного перебування (у м. Бережани), відділення підтримки психологічного здоров`я дітей та підлітків з девіантною та деліквентною поведінкою (у м. Кременець), відділення соціальної реабілітації учасників АТО та членів їх сімей (у с.Яблунів Гусятинського району) відповідно на базі ліквідовуваних комунального некомерційного підприємства «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» Тернопільської обласної ради, комунального некомерційного підприємства «Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій» Тернопільської обласної ради, обласного медичного центру для лікування і реабілітації учасників АТО з передачею наявного майна та обладнання, а також переоформленням праваземлекористування.

Відповідно до пункту 17 рішення №1430 перейменовано Тернопільський обласний центр комплексної реабілітації осіб з інвалідністю на Тернопільський обласний центр комплексної реабілітації, враховуючи розширення функціональної спрямованості та сфери діяльності.

Вважаючи, що вказане рішення прийнято всупереч вимог чинного законодавства та є протиправним, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР, в редакції чинній на час винесення оскаржуваного рішення, (далі Закон №280/97-ВР), відповідно до статті 2 якого місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста (частина 1 статті 6 Закону №280/97-ВР).

Відповідно до частини 2 статті 10 Закону №280/97-ВР обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

Відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування (частина 1 статті 17 Закону №280/97-ВР).

Відповідно до частини 4 статті 60 Закону №280/97-ВР районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об`єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад.

Пунктом 20 частини 1 статті 43 Закону №280/97-ВР встановлено, вирішення в установленому законом порядку питань щодо управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; призначення і звільнення їх керівників віднесено до питань, які вирішуються районними і обласними радами виключно на їх пленарних засіданнях.

Згідно з частиною 1 статті 46 Закону №280/97-ВР сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Пропозиції щодо питань на розгляд ради можуть вноситися сільським, селищним, міським головою, постійними комісіями, депутатами, виконавчим комітетом ради, головою місцевої державної адміністрації, головою районної, обласної ради, загальними зборами громадян. Пропозиції щодо прийняття рішень, які відповідно до закону є регуляторними актами, вносяться з урахуванням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» (частина 13 статті 46 Закону №280/97-ВР).

Відповідно до частини 16 статті 46 Закону №280/97-ВР протоколи сесій сільської, селищної, міської ради, прийняті нею рішення підписуються особисто сільським, селищним, міським головою, районної у місті, районної, обласної ради - головою відповідної ради.

Згідно з приписами статті 59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням.

Таким чином, до компетенції обласної ради належить здійснення розпорядчих функцій та прийняття рішень, зокрема, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

Відповідно до долучених до матеріалів справи установчих документів, Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій, Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій Тернопільської обласної ради та обласний медичний центр для лікування і реабілітації учасників АТО є об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області в особі Тернопільської обласної ради, яка є їх власником, засновником та органом управління, та за рішенням якої як Засновника здійснюється припинення їх діяльності шляхом реорганізації або ліквідації.

Як вбачається з оскаржуваного рішення від 17.09.2019 №1430, таке прийнято за результатами розгляду пропозиції управління охорони здоров`я Тернопільської обласної державної адміністрації від 06 травня 2019 року №2125/16-01, комунального некомерційного підприємства «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» Тернопільської обласної ради від 14 серпня 2019 року №248, обласного медичного центру для лікування і реабілітації учасників АТО від 05 вересня 2019 року №66, враховуючи рекомендації постійної комісії Тернопільської обласної ради з питань охорони питань охорони здоров`я, сім`ї, материнства, дитинства.

З матеріалів справи вбачається, що листом Управління охорони здоров`я від 06.05.2019 №2125/16-01 висловлено прохання до Голови Тернопільської обласної ради розглянути можливість припинення діяльності Обласного медичного центру для лікування і реабілітації учасників АТО, створивши натомість заклад соціально-психологічної реабілітації із галузевим підпорядкуванням Департаменту соціального захисту населення облдержадміністрації.

01.08.2019 Голові Тернопільської обласної ради скеровано лист комунального некомерційного підприємства «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» (вих.№211), в якому адміністрація вказаного КНП просила реорганізувати комунальне некомерційне підприємство «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» Тернопільської обласної ради шляхом перетворення в комунальне некомерційне підприємство «Бережанський центр медичної реабілітації» Тернопільської обласної ради.

14.08.2019 Голові Тернопільської обласної ради скеровано лист комунального некомерційного підприємства «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» (вих.№248), в якому адміністрація вказаного КНП просила вважати лист від 01.08.2019 таким, що втратив чинність, і вирішити питання щодо реорганізації КНП «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» Тернопільської обласної ради у КНП «Бережанський обласний центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» Тернопільської обласної ради.

Також до матеріалів справи долучено копію рішень постійної комісії Тернопільської обласної ради шостого скликання з питань охорони здоров`я, сім`ї, материнства, дитинства від 17.11.2017 №244 «Про ліквідацію Бережанського обласного дитячого гастроентерологічного санаторію», відповідно до якого комісія вирішила рекомендувати Тернопільській обласній раді припинити юридичну особу Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій шляхом його ліквідації, та №246 «Про ліквідацію Кременецького обласного дитячого психоневрологічного санаторію», відповідно до якого комісія вирішила рекомендувати Тернопільській обласній раді реорганізувати Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій шляхом перетворення в дитячий оздоровчий табір.

Водночас, відповідно до рішення постійної комісії Тернопільської обласної ради шостого скликання з питань охорони здоров`я, сім`ї, материнства, дитинства від 17.09.2019 №483 «Про забезпечення безперервного реабілітаційного (абілітаційного), лікувально-рекреаційного процесу дітей та молоді з інвалідністю, дітей та підлітків з девіантною та деліквентною поведінкою, а також учасників АТО та членів їх сімей», вирішено винести на розгляд сесії питання щодо ліквідації комунального некомерційного підприємства «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій», комунального некомерційного підприємства «Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій» Тернопільської обласної ради, обласного медичного центру для лікування і реабілітації учасників АТО та створення натомість відповідних підрозділів у структурі Тернопільського обласного центру комплексної реабілітації осіб з інвалідністю.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідно до положень статті 47 Закону №280/97-ВР постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету.

Постійні комісії за дорученням ради або за власною ініціативою попередньо розглядають проекти програм соціально-економічного і культурного розвитку, місцевого бюджету, звіти про виконання програм і бюджету, вивчають і готують питання про стан та розвиток відповідних галузей господарського і соціально-культурного будівництва, інші питання, які вносяться на розгляд ради, розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань, виступають на сесіях ради з доповідями і співдоповідями.

За результатами вивчення і розгляду питань постійні комісії готують висновки і рекомендації.

Так, відповідно до Глави 3 Регламенту Тернопільської обласної ради шостого скликання, затвердженого рішенням Тернопільської обласної ради від 10 лютого 2016 року №6, зі змінами, проекти рішень Тернопільської обласної ради (надалі проекти рішень) подаються постійними комісіями обласної ради, депутатами обласної ради, обласною державною адміністрацією, її структурними підрозділами не пізніш як за двадцять два робочих дні до початку пленарного засідання ради на паперових та електронних носіях.

Внесені обласною державною адміністрацією проекти рішень погоджуються і візуються галузевим заступником голови обласної державної адміністрації, керівником структурного підрозділу облдержадміністрації. Розглянуті і схвалені постійною комісією обласної ради проекти рішень обласної ради візуються першим заступником та заступником голови обласної ради, керуючим справами, юридичною службою, керівниками відповідних відділів виконавчого апарату, кураторами постійних комісій обласної ради. Заперечення і зауваження до проектів рішень осіб, які їх візують, подаються у письмовій формі.

Проекти рішень обласної ради отримані в період після першого пленарного засідання сесії обласної ради надсилаються депутатам в міру надходження та готовності до розгляду. Проекти рішень можуть надсилатися депутатам в паперовому або електронному вигляді.

Проекти рішень Тернопільської обласної ради оприлюднюються на офіційному сайті обласної ради не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

Проекти рішень обласної ради підлягають розгляду у постійних комісіях.

Проекти рішень обласної ради після їх розгляду в постійних комісіях разом із внесеними змінами та доповненнями до них подаються головою постійної комісії до виконавчого апарату обласної ради.

Обласна рада має право провести обговорення і голосування як в цілому за рішення, так і по окремих його частинах (постатейно).

Розгляд пропозицій, доповнень і уточнень до проекту рішення проводиться після прийняття його за основу.

Відповідно до Глави 9 Регламенту Тернопільської обласної ради шостого скликання Тернопільська обласна рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення обласної ради, прийняті в межах наданих повноважень, є обов`язковими для виконання організаціями, установами, підприємствами усіх форм власності, посадовими особами та громадянами на території області.

Рішення Тернопільської обласної ради приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім передбачених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» випадків.

Розробники проектів рішень спільно з відповідальними працівниками виконавчого апарату Тернопільської обласної ради на основі проекту рішення та аудіозапису сесії Тернопільської обласної ради готують кінцевий варіант рішення обласної ради і протягом 5 робочих днів, починаючи з наступного дня після сесії, подають на підпис (головуючому на засіданні, голові обласної ради). Яке має бути підписане протягом десяти робочих днів.

Проекти рішень і рішення обласної ради з моменту їх підписання оприлюднюються та надаються за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». Рішення обласної ради, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Як вбачається з протоколу виїзного шостого пленарного засідання одинадцятої сесії шостого скликання Тернопільської обласної ради від 17.09.2019, голова Тернопільської обласної ради інформував, що 17.09.2019 на засідання постійної комісії Тернопільської обласної ради з питань охорони здоров`я, сім`ї, материнства, дитинства розглянуто питання щодо ліквідації комунального некомерційного підприємства «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій», комунального некомерційного підприємства «Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій» Тернопільської обласної ради, обласного медичного центру для лікування і реабілітації учасників АТО та створення натомість відповідних підрозділів у структурі Тернопільського обласного центру комплексної реабілітації осіб з інвалідністю. Запропоновано голосувати за внесення до порядку денного зазначеного питання «Про забезпечення безперервного реабілітаційного (абілітаційного), лікувально-рекреаційного процесу дітей та молоді з інвалідністю, дітей та підлітків з девіантною та деліквентною поведінкою, а також учасників АТО та членів їх сімей».

В подальшому питанням 9 слухали про забезпечення безперервного реабілітаційного (абілітаційного), лікувально-рекреаційного процесу дітей та молоді з інвалідністю, дітей та підлітків з девіантною та деліквентною поведінкою, а також учасників АТО та членів їх сімей. Запропоновано голосувати за дане питання за основу і в цілому з доповненнями і напрацюваннями відділу правового забезпечення діяльності обласної ради та територіальних громад виконавчого апарату Тернопільської обласної ради з метою приведення проекту рішення у відповідність до чинного законодавства України. Вирішено прийняти рішення «Про ліквідацію окремих закладів охорони здоров`я об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області та перейменування Тернопільського обласного центру комплексної реабілітації осіб з інвалідністю» (рішення №1430).

Відповідачем до матеріалів справи долучено копію проекту рішення Тернопільської обласної ради від 17.09.2019 «Про забезпечення безперервного реабілітаційного (абілітаційного), лікувально-рекреаційного процесу дітей та молоді з інвалідністю, дітей та підлітків з девіантною та деліквентною поведінкою, а також учасників АТО та членів їх сімей» без номеру та, який за своїм змістом відрізняється від оскаржуваного рішення №1430.

При цьому, судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що такий проект рішення не було оприлюднено на офіційному сайті обласної ради (http://te-rada.org/document/#) з метою прийняття, а також і те, що проект рішення не надсилався депутатам в паперовому або електронному вигляді, а в подальшому не надсилались внесені зміни і доповнення, які стали основою оскаржуваного рішення.

Зазначені обставини представником відповідача належними та допустимими доказами не спростовано.

Окрім того, на долученій до матеріалів справи копії проекту відсутній номер та відповідні візи, як того вимагають положення Регламенту Тернопільської обласної ради шостого скликання.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідачем як суб`єктом владних повноважень не підтверджено належними та допустимими доказами дотримання процедури підготовки, внесення на розгляд сесії та прийняття оскаржуваного рішення та їх відповідність вимогам як Закону №280/97-ВР, так і Регламенту Тернопільської обласної ради шостого скликання.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на висновки Верховного Суду, викладені у постанові 10 вересня 2020 року у справі №520/6929/19 згідно з якими, враховуючи завдання адміністративного судочинства, розглядаючи справи, предметом яких є вирішення питання правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, суди мають встановити насамперед, чи прийняте таке рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законом, а також, чи порушує воно права та охоронювані законом інтереси особи.

Суд касаційної інстанції у вказаній постанові наголошує на необхідності дотримання встановленої законом процедури прийняття відповідного акта, при цьому, звертає увагу, що саме по собі порушення такої процедури може бути підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що таке порушення вплинуло або могло вплинути на правильність оскаржуваного рішення. У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, як зазначає суд касаційної інстанції, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

З огляду на те, що предметом розгляду у даній справі є рішення щодо ліквідації окремих закладів охорони здоров`я, яке посягає на гарантоване Конституцією України право на здоров`я широкого кола осіб, то в такому випадку від суб`єкта владних повноважень вимагається не лише обов`язкове дотримання всіх вимог чинного законодавства України щодо порядку та процедури прийняття такого рішення, а й дотримання принципу гласності та пропорційності між метою, на яку спрямовано вказане рішення, та несприятливими наслідками, пов`язаними із вступом його в дію.

Отже, за встановлених обставин та вказаного правового регулювання, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що порушення відповідачем порядку оприлюднення проекту спірного рішення та незабезпечення його обговорення під час сесії міської ради є достатніми підставами для визнання протиправним та скасування такого рішення.

Щодо покликання суду першої інстанції на відсутність зв`язку між рішенням суб`єкта владних повноважень та конкретними правами позивачів, то суд апеляційної інстанції звертає увагу на Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року у справі №18-рп/2004 відповідно до якого термін «порушене право», який вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». При цьому, з приводу останнього, то в тому ж рішенні Конституційного Суду України зазначено, що поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, яким в межах спірних правовідносин є право позивачів на охорону здоров`я.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу, що віднесення даного спору до публічно-правового та необхідність розгляду такого в порядку адміністративного судочинства визначено постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2020, яка набрала законної сили.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення стаття 317 КАС України прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить переконання, що судом першої інстанції при винесенні рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, що має наслідком скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким позов слід задовольнити.

Керуючись статтями 229, 241, 243, 308, 310, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2020 року у справі №500/320/20 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення одинадцятої сесії шостого скликання Тернопільської обласної ради «Про ліквідацію окремих закладів охорони здоров`я об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області та перейменування Тернопільського обласного центру комплексної реабілітації осіб з інвалідністю» №1430 від 17.09.2019.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської обласної ради (місцезнаходження: вул. Грушевського, 8, м. Тернопіль, 46021, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок) судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, відповідно до квитанції №46 від 20.01.2020.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської обласної ради (місцезнаходження: вул. Грушевського, 8, м. Тернопіль, 46021, ) на користь ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок) судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, відповідно до квитанції №47 від 20.01.2020, 1152,60 грн. (тисячу сто п`ятдесят дві гривні шістдесят копійок) судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, відповідно до квитанції №0.0..1 від 10.11.2020, та 108,60 грн. (сто вісім гривень шістдесят копійок) судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, відповідно до квитанції №24 від 15.01.2021.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді Р. В. Кухтей
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення оформлене суддею-доповідачем 19.03.2021 згідно з ч.3 ст.321 КАС України