Справа № 160/15235/20
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2021-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Букіної Л.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕВРО СЕКОНД ГРУП» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕВРО СЕКОНД ГРУП» (далі декларант) з позовом до Дніпровської митниці Держмитслужби (з урахуванням позовної заяви про збільшення позовної заяви від 10.12.2020), в якому просить суд:
1. Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці Держмитслужби:
№UA110160/2020/800041/1 від 31.08.2020, №UA110160/2020/800042/1 від 01.09.2020, №UA110160/2020/800043/1 від 05.09.2020, №UA110160/2020/800044/1 від 05.09.2020, №UA110160/2020/800045/1 від 05.09.2020, №UA110160/2020/800048/1 від 07.09.2020, №UA110160/2020/800049/1 від 08.09.2020, №UA110160/2020/800050/1 від 08.09.2020, №UA110160/2020/800051/1 від 09.09.2020, №UA110160/2020/800052/1 від 09.09.2020, №UA110160/2020/800054/1 від 09.09.2020, №UA110160/2020/800055/1 від 10.09.2020, №UA110160/2020/800056/1 від 10.09.2020, №UA110160/2020/800057/1 від 11.09.2020, №UA110160/2020/800060/1 від 14.09.2020, №UA110160/2020/800059/1 від 14.09.2020, №UA110160/2020/800061/1 від 18.09.2020, №UA110160/2020/800062/1 від 20.09.2020, №UA110160/2020/800063/1 від 20.09.2020, №UA110160/2020/800065/1 від 21.09.2020, №UA110160/2020/800066/1 від 22.09.2020, №UA110160/2020/800067/1 від 22.09.2020, №UA110160/2020/800068/1 від 23.09.2020, №UA110160/2020/800062/1 від 22.09.2020, №UA110160/2020/800073/1 від 25.09.2020, №UA110160/2020/800075/1 від 28.09.2020, №UA110160/2020/800074/1 від 28.09.2020, №UA110160/2020/800079/1 від 29.09.2020, №UA110160/2020/800078/1 від 29.09.2020, №UA110160/2020/800080/1 від 29.09.2020, №UA110160/2020/800081/1 від 29.09.2020, №UA110160/2020/800082/1 від 29.09.2020, №UA110160/2020/800083/1 від 30.09.2020, №UA110160/2020/800084/1 від 30.09.2020, №UA110160/2020/800085/1 від 30.09.2020, №UA110160/2020/800086/1 від 30.09.2020, №UA110160/2020/800087/1 від 30.09.2020, №UA110160/2020/800092/1 від 01.10.2020, №UA110160/2020/800093/1 від 05.10.2020, №UA110160/2020/800094/1 від 06.10.2020, №UA110160/2020/800099/1 від 07.10.2020, №UA110160/2020/800101/1 від 07.10.2020, №UA110160/2020/800102/1 від 07.10.2020, №UA110160/2020/800100/1 від 07.10.2020, №UA110160/2020/800104/1 від 08.10.2020, №UA110160/2020/800105/1 від 08.10.2020, №UA110160/2020/800108/1 від 12.10.2020, №UA110160/2020/800103/1 від 08.10.2020, №UA110160/2020/800107/1 від 12.10.2020, №UA110160/2020/800109/1 від 13.10.2020, №UA110160/2020/800110/1 від 13.10.2020, №UA110160/2020/800111/1 від 13.10.2020, №UA110160/2020/800113/1 від 15.10.2020, №UA110160/2020/800118/1 від 15.10.2020, №UA110160/2020/800114/1 від 15.10.2020, №UA110160/2020/800116/1 від 15.10.2020, №UA110160/2020/800115/1 від 15.10.2020, №UA110160/2020/800117/1 від 15.10.2020, №UA110160/2020/800119/1 від 15.10.2020, №UA110160/2020/800121/1 від 16.10.2020, №UA110160/2020/800122/1 від 16.10.2020, №UA110160/2020/800123/1 від 16.10.2020, №UA110160/2020/800124/1 від 16.10.2020, №UA110160/2020/800127/1 від 19.10.2020, №UA110160/2020/800126/1 від 19.10.2020, №UA110160/2020/800128/1 від 19.10.2020, №UA110160/2020/800132/1 від 20.10.2020, №UA110160/2020/800133/1 від 20.10.2020, №UA110160/2020/800130/1 від 20.10.2020, №UA110160/2020/800131/1 від 20.10.2020, №UA110160/2020/800134/1 від 21.10.2020, №UA110160/2020/800135/1 від 22.10.2020, №UA110160/2020/800136/1 від 26.10.2020, №UA110160/2020/800137/1 від 26.10.2020, №UA110160/2020/800138/1 від 27.10.2020, №UA110160/2020/800140/1 від 27.10.2020, №UA110160/2020/800139/1 від 27.10.2020, №UA110160/2020/800142/1 від 28.10.2020, №UA110160/2020/800141/1 від 28.10.2020, №UA110160/2020/800144/1 від 28.10.2020, №UA110160/2020/800143/1 від 28.10.2020, №UA110160/2020/800146/1 від 30.10.2020.
2. Визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Дніпропетровської митниці ДФС:
В обґрунтування позову позивач посилався на протиправність оскаржених рішень та карток відмови, оскільки вважає, що ним подано до митного органу повний пакет необхідних документів, які не мали розбіжностей і містили усі необхідні відомості, що підтверджували числові значення складових митної вартості за заявленим методом. Позивач також зауважив, що усі розбіжності, які виявив відповідач є надуманими і безпідставними з огляду на те, що останній не вказав, які саме документи, що подавалися декларантом при митному оформленні містили розбіжності та/або ознаки підробки.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 р. відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників процесу. Тією ж ухвалою суду позивачеві поновлено строк звернення до суду, а також запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.
Відповідач позов не визнав та заперечуючи проти його задоволення у заявах по суті справи указав, що наданими з митними деклараціями документами, які містили розбіжності, неможливо підтвердити числові значення заявленої декларантом митної вартості за основним методом, у зв`язку з чим і було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів та карток відмови за резервним методом.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з такого.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ «ЕВРО СЕКОНД ГРУП» та A Sandikci Textilrecycling (As-Tex) (постачальник) від 23.11.2019 №23/11/19/AS, за умовами якого постачальник поставляє за даним Договором товари. Перелік поставлених товарів з кодами УКЗЕД зазначається в інвойсах та/або специфікаціях до даного договору. Поставка товарів має здійснюватись у повній відповідності із супровідними документами, виданими виробником, погодженим з імпортером.
За умовами даного Контракту:
п. 3.1 Умови поставки зазначаються в інвойсі та/або специфікації на кожну поставку товару. За основу беруться умови, зазначені в Інкотермс 2000.
п. 3.4 Погрузка товару імпортеру має здійснюватись не пізніше 10 (десяти) робочих днів від погодженої сторонами дати погрузки. Дата погрузки товару вважається дата проходження ним митниці в країні, із якої здійснюється поставка.
п. 3.7 всі витрати на території країни призначення несе Імпортер, крім випадків, коли встановлена поставка неякісного товару, в таких випадках Постачальник повертає всі витрати імпортеру, пов`язані з поставкою неякісного товару.
п. 4.1 ціни поставлених товарів мають бути погоджені сторонами. Вони вказуються в інвойсі та/або специфікації до даного Договору.
п. 5.1 Платежі по даному Договору мають здійснюватися імпортером на рахунок, та на умовах вказаних по даному Договору, інвойсі, та/або специфікації на кожну поставку товару.
Згідно з додаткової угоди №01/11 AS до контракту купівлі-продажу від 23.11.2019 №23/11/19/AS п.1.1 постачальник продає, а імпортер купує на умовах CPT м. Дніпро, м. Київ, м. Харків або на умовах, вказаних в інвойсах, згідно ІНКОТЕРМС-2012 товари в асортименті, за назвою, кількістю, якістю та цінам, зазначеним в даній додатковій угоді №01/11 AS до контракту купівлі-продажу від 23.11.2019 №23/11/19/AS.
27.11.2019 між EUROCYCLE GMBH (постачальник) та ТОВ «ЕВРО СЕКОНД ГРУП» (імпортер) №27/11/19EU, згідно умов якого постачальник постачає по даному Договору товари. Перелік поставлених товарів з кодами згідно УКЗЕД зазначених в інвойсах та/або специфікаціях до даного договору. Поставка товарів має здійснюватись у повній відповідності із супровідними документами, виданими виробником, погодженим з імпортером.
За умовами даного Контракту:
п. 3.1 Умови поставки зазначаються в інвойсі та/або специфікації на кожну поставку товару. За основу беруться умови, зазначені в Інкотермс 2000.
п. 3.4 Погрузка товару імпортеру має здійснюватись не пізніше 10 (десяти) робочих днів від погодженої сторонами дати погрузки. Дата погрузки товару вважається дата проходження ним митниці в країні, із якої здійснюється поставка.
п. 3.7 всі витрати на території країни призначення несе Імпортер, крім випадків, коли встановлена поставка неякісного товару, в таких випадках Постачальник повертає всі витрати імпортеру, пов`язані з поставкою неякісного товару.
п. 4.1 ціни поставлених товарів мають бути погоджені сторонами. Вони вказуються в інвойсі та/або специфікації до даного Договору.
п. 5.1 Платежі по даному Договору мають здійснюватися імпортером на рахунок, та на умовах вказаних по даному Договор, інвойсі, та/або специфікації на кожну поставку товару.
27.11.2019 між DEVY GRANT LIMITED (постачальник) та ТОВ «ЕВРО СЕКОНД ГРУП» (імпортер) було укладено договір купівлі-продажу №27/11/19ESG, згідно умов якого постачальник поставляє за умовами даного Договору товари. Перелік поставлених товарів з кодами УКЗЕД зазначаються в інвойсах та/або специфікаціях до даного Договору.
Поставка товару має здійснюватися в повній відповідності із супровідними документами, виданими виробником, погодженим з імпортером.
За умовами даного Контракту:
п.3.1. умови поставки вказуються в інвойсі та/або специфікації на кожну поставку товару. За основу беруть умови визначені Інкотермс-2000.
п.3.3. Доставка по даному Договору має здійснюватись в повній відповідності з замовленнями, інвойсами та іншої товаросупровідної документації на кожну поставку, в якому вказано необхідний асортимент та строк поставки.
п.3.4. Погрузка товару Імпортеру має здійснюватись не пізніше 10 (десяти) робочих днів від погодженої сторонами дати погрузки. Датою погрузки товару вважається дата проходження ним митниці в країні, із якої здійснюється поставка.
п.3.5. При сухопутній поставці постачальник повідомляє імпортера про відвантаження, надсилає CMR, інвойса, сертифікатів по факту завантаження машини.
п.3.6. При морській поставці постачальник надає копії коносаменту, інвойса, сертифікатів не пізніше 14 днів після проходження митниці в країні, із якої здійснюється поставка.
п. 3.7. Договору всі витрати на території країни призначення несе Імпортер, крім випадків, коли встановлена поставка неякісного товару, в таких випадках Постачальник повертає всі витрати імпортеру, пов`язані з поставкою неякісного товару.
п. 4.1 договору ціни поставлених товарів мають бути погоджені сторонами. Вони вказуються в інвойсі та/або специфікації до даного Договору.
п. 5.1 Платежі по даному Договору мають здійснюватися імпортером на рахунок, та на умовах вказаних по даному Договор, інвойсі, та/або специфікації на кожну поставку товару.
п. 5.4 Товар, поставлений за умовами даного Договору , оплачується наступним чином: або на умовах повної передплати, або з відстрочкою платежу до 180 днів з моменту прибуття товару в пункт призначення, що обумовлюється сторонами додатково на кожну поставку.
На виконання взятих на себе зобов`язань, Sandikei Textilrecycling (As-Tex), EUROCYCLE GMBH, DEVY GRANT LIMITED поставило товар, a TOB «ЕВРО СЕКОНД ГРУП» з метою розмитнення товару визначило за першим методом його митну вартість в порядку, передбаченому ч, 1. ст. 57 МК України, та подало до Дніпропетровської митниці ДФС оформлені у відповідності до вимог ч. 2 ст. 53 МК України декларацію та первинну документацію на підтвердження відповідної господарської операції.
Так, ТОВ «ЕВРО СЕКОНД ГРУП» подано до митного органу митні декларації, (код 020, 028), відповідно до яких до ввезення задекларовано:
Митна вартість товару, заявленого до митного оформлення, визначена декларантом за методом 1, тобто за ціною договору (контракту) щодо товару, який імпортується (вартість операції).
Для митного оформлення позивачем були подані документи, встановлені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, а саме: контракт купівлі-продажу, сертифікати якості, походження та свідоцтво про дезінфекцію та дезінсекцію, Контракт купівлі-продажу, довідка про транспортні витрати, накладна, рахунок-фактура (інвойс), повідомлення від митниці, лист щодо ввезення одягу та взуття які були у вжитку, книжка МДП (carnet TIR), міжнародна автотранспортна накладна, експортний товарний документ, декларація про походження товару, інші некласифіковані документи.
За результатом опрацювання всіх поданих декларантом документів Дніпровською митницею Держмитслужби встановлено, що подані документи містяться розбіжності, а саме:
1) відповідно до п.1.1 контракту № 23/11/19/AS від 23.11.2019 року, №27/11/19/ESG від 27.11.2019 року та №27/11/19/EU від 27.11.2019 року зазначено, що поставка товару повинна здійснюватися у повній відповідності до товаросупровідних документів, виданих виробником, однак, відповідно до інвойсів зазначено інформацію щодо виробника «нема даних», відповідно до товаросупровідних документів також відсутня інформація про виробника, що може свідчити про наявність ще однієї сторони даної поставки;
2) відповідно до п. 2.1 контракту № 23/11/19/AS від 23.11.2019 року, №27/11/19/ESG від 27.11.2019 року та №27/11/19/EU від 27.11.2019 року не надано сертифікату походження товару;
3) відповідно до 5.1 контракту № 23/11/19/AS від 23.11.2019 року, №27/11/19/ESG від 27.11.2019 року та №27/11/19/EU від 27.11.2019 року не надано документи на підтвердження умов сплати за товар;
4) у п.1.1 додатку №01/11 AS до контракту купівлі продажу 23/11/19/EU від 23.11.2019 умови поставки партії товару вказані СРТ м. Дніпро, м. Київ, м. Харків, або на умовах вказаних у інвойсах згідно Інкотермс-2012. Проте, у наданій декларації декларантом визначені умови поставки ЕХW DE Bohum, що не відповідає умовам, укладеним згідно додатку №1, а у наданих до митного оформлення інвойсах не визначені умови поставки взагалі;
5) відповідно до п. 3.1 контракту № 23/11/19/AS від 23.11.2019 року, №27/11/19/ESG від 27.11.2019 року та №27/11/19/EU від 27.11.2019 року умови поставки зазначаються в інвойсі та/або у специфікаціях на кожну окрему поставку товару. Відсутність документа, що являється відповідно до контракту основним для визначення основоположних умов для поставки товару не дає можливості упевнитись у правильності заявлення числового значення і таким чином перевірити правильність визначення митної вартості;
6) пунктом 3.2 контракту № 23/11/19/AS від 23.11.2019 року, №27/11/19/ESG від 27.11.2019 року та №27/11/19/EU від 27.11.2019 року передбачається здійснення попереднього заказу на поставку товару зі зворотнім наданням продавцем проформи-інвойсу з підтвердженою датою інвойсу. Проте, даний документ не наданий до митного оформлення, що може свідчити про невірність заявлення дати відправки товару та пункту відправлення;
7) пунктом 5.4 контракту № 23/11/19/AS від 23.11.2019 року, №27/11/19/ESG від 27.11.2019 року та №27/11/19/EU від 27.11.2019 року визначено, що товар, який поставляється по контракту повинен оплачуватися «на умовах повної передплати або на протязі 180 днів з часу прибуття вантажу в пункт призначення». Відповідно до п. 5.1 умови сплати за товар повинні вказуватися в контракті, інвойсі та/або специфікації на кожну окрему поставку товару. Проте, декларантом разом з кожною митною декларацією специфікаії не надавались, а надавались лише інвойси, які не містять умов оплати за товари.
При цьому, будь-яких інших документів, які б підтверджували умови розрахунку за товар декларантом не надано.
8) декларантом не надані банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваних товарів, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару;
9) пунктом 2.2 контракту № 23/11/19/AS від 23.11.2019 року, №27/11/19/ESG від 27.11.2019 року та №27/11/19/EU від 27.11.2019 року передбачено, що товар, який поставляється, повинен відповідати якості та не суперечити нормам якості, прийнятих по кожному з видів товару в країні виробника, проте, у графі 44 поданої МД відсутні документи, що підтверджують виробника товару, документи, що могли б підтверджувати відповідність норм якості в країні виробника товару;
10) у митних деклараціях декларант заявляє товар зі ступенем зносу 29-30%, 3 категорії, при цьому, за всіма МД декларант надає один й той же сертифікат якості із зазначеним ступенем зносу 30%, категорія 3, інших підтверджуючих документів про якісні характеристики товару не надано. З урахуванням специфічності товару, який за якістю та ступенем зносу може відрізнятись партія від партії (по категоріям), то якість товару в даному випадку є основним для визначення цінової характеристики товару;
11) у наданих до митного оформлення CMR у графі 5 «документи, що додаються» не вказані ідентифікаційні номери документів, що супроводжували вантаж, у зв`язку з чим не має змоги ідентифікувати наданий до митного оформлення товар відповідно до товаросупровідної документації. На кожну партію товару має надаватися окремий пакет документів, однак декларантом зазначені контрактом умови не дотримані;
12) до митного оформлення з метою підтвердження заявленого рівня транспортної складової декларантом надавалась довідка про транспортні витрати, що не є фінансовим документом та не може підтверджувати вартість транспортних витрат При цьому, інші супутні фінансові документи, які б підтверджували вартість складових митної вартості, декларантом надані не були.
На підставі ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України Дніпровською митницею Держмитслужби електронним повідомленням повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме:
-якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
-за наявності - інші платіжні документи та/або бухгалтерські документ, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
-рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
-рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
-виписку з бухгалтерської документації;
- каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
- копію митної декларації країни відправлення;
- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціальними експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Електронним повідомленням декларант повідомив, що всі необхідні документи ним вже були надані при оформленні митних декларацій.
У зв`язку з прийняттям митницею рішень про коригування митної вартості товарів, позивачу відмовлено в митному оформленні та видано оскаржені картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Отже, спір між сторонами виник з підстав правомірності та обґрунтованості винесення відповідачем рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
При вирішені спору суд виходить із того, що частиною 1 статті 7 Митного кодексу України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.
Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (п. 24 ч. 1ст. 4 Митного кодексу України).
Відповідно ч. 2ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 вказаної статті також передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою , контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до ч. 1, 2, 3ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України.
Приписами ст. 337 Митного кодексу України передбачено, що перевірка документів та відомостей, які подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення: форматно-логічного контролю; контролю співставлення; контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
При здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується на дійсній вартості, під якою, відповідно до статті VІІ ГАТТ 1994 року, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України, розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах повної конкуренції.
Примітками до п. 2 статті VІІ «Оцінка товару для митних цілей» ГАТТ (1947) визначено, що сумісним зі статтею VІІ було б припущення, що «дійсна вартість» може бути представлена ціною, зазначеною у рахунку, плюс будь-які не включені до неї збори за виправдані витрати, які є звичайними складовими «дійсної вартості», а також плюс будь-яка виняткова знижка чи інше зменшення звичайної конкурентної ціни.
Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 54 Митного кодексу України контроль заявленої декларантом митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до частини 6статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно з частиною 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 2 статті 55 Митного кодексу України визначено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Відповідно до частини 1 статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (частина 2статті 57 Митного кодексу України).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу(частина 3статті 57 Митного кодексу України).
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (частина 6статті 57 Митного кодексу України).
Відповідно до п. 4 ст. 57 Митного кодексу України у разі, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1ст. 57 Митного кодексу України.
При цьому, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 та 60 цього Кодексу. Під час консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Згідно з частиною 8 статті 57 Митного кодексу України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:
1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:
а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;
2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;
3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;
4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Відповідно до частини 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Аналіз положень частини третьої статті 53, частин першої, другої та п`ятої статті 54, статті 58 Митного кодексу України дає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.
Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.
Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.
Як вбачається із спірних рішень про коригування митної вартості товарів, підставою для їх прийняття є результат опрацювання всіх поданих декларантом документів, в ході якого встановлено, що подані документи містять розбіжності.
Щодо відсутності в інвойсі даних про виробника, суд зазначає наступне.
Так, відомості про виробника є одним із додаткових джерел інформації про оцінювані товари. Інвойс, з огляду на його призначення, є документом, що підтверджує митну вартість оцінюваного товару при цьому, відсутність в інвойсі даних про виробника не може бути достатньою підставою для висновку про неналежність цього документа, як і не може заперечувати вірогідності усіх інших товаросупровідних документів, які надано до митного оформлення, при цьому відомості, що дають змогу ідентифікувати оцінюваний товар, містяться в інвойсах, прейскурантах, сертифікатах якості.
Разом з тим, враховуючи, що контракт двосторонній, відсутність відомостей щодо виробника в товаросупровідних документах жодним чином не може свідчити про наявність ще однієї сторони.
Крім того, контрактом, а саме п. 1.1. передбачено, що специфікація не є обов`язковим документом, оскільки вартість та якісні ознаки товару можуть бути передбачені або специфікацією або інвойсом, який і було надано митному органу.
Крім того, посилання відповідача у оскаржуваних рішеннях на відсутність ідентифікації документів не відповідає фактичним обставинам, оскільки в графі 5 «документи, що додаються» кожного з CMR, поданого декларантом разом з декларацією, зазначені назви документів, що долучаються. Вимог щодо зазначення саме ідентифікаційних номерів документів не існує, та на норми, в порушення яких не вказані ідентифікаційні номери документів в CMR відповідач не посилається.
Посилання відповідача щодо відсутності в наданих позивачем товаросупровідних документах умов оплати товару, а також відсутність документів, що засвідчують згоду сторін щодо умов сплати ціни за товар, судом до уваги не приймається, оскільки умови оплати договору передбачені контрактом, а всі інші дані щодо сплати коштів за товар наявні в наданих позивачем інвойсах.
Суд зазначає, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна та інші складові митної вартості товару, при цьому умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються, у зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей даних про митну вартість товару.
Разом з тим, жодним нормативним актом, як національного, так і міжнародного законодавства, не встановлено обмеження строків відстрочення платежу для міжнародних договорів купівлі-продажу.
Також, відповідно до ч. 2 ст. 36 Митного кодексу України країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 3 ст. 36 Митного кодексу України зазначено, що під країною походження товару можуть розумітися група країн, митні союзи країн, регіон чи частина країни, якщо є необхідність їх виділення з метою визначення походження товару.
Враховуючи, що в інвойсах, наданих позивачем, країною походження товарів зазначено Європейський Союз, неправомірне заниження митної вартості товарів за таких обставин суд не вбачає.
Відповідно до норм Митного кодексу України, щодо обраного методу декларування розмитненого товару, пояснюємо наступне: Митна вартість - ціна товару, яку учасник зовнішньоекономічної діяльності пред`являє представнику митного органу при перетині вантажем митного кордону України. Коли заповнюється вантажна митна декларація (ВМД) (нині іменована декларацією на товари - ДТ) в одній з граф необхідно вказати митну вартість товару.
Митна вартість безпосередньо впливає на витрати при митному оформленні товарів, так як митні збори, збори і митний ПДВ сплачуються виходячи з величини митної вартості товару. Визначається митна вартість декларантом, митним представником, що діє від імені власника вантажу.
Митна вартість товарів і відомості, пов`язані з її визначенням, повинні гуртуватись на кількісно обумовленою і документально підтвердженої достовірної інформації. Процедура визначення митної вартості товарів повинна бути загальне застосування, тобто не відрізнятися в залежності від джерел постачання товарів.
Згідно ст. 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожен наступний метод застосовується тільки в разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм Кодексу.
Отже, позивачем був обраний перший метод, так як відповідно до статті 57 визначення митної вартості застосовується за першим методом (основним) тобто за ціною контракту, тому що немає ніяких обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, щодо ціни оцінюваних товарів , відсутні будь-які умови або застереження, що унеможливлюють визначення вартості цих товарів за ціною контракту, жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів, покупцем не зробить прямо або опосередковано продавцеві, покупець і продавець не пов`язані між собою особи.
Ціна товару (продукції) є найважливішою його характеристикою і істотною умовою угоди. Ціна (вартість) товару повинна бути вказана з необхідною і достатньою точністю і повнотою опису з усіма роз`ясненнями та застереженнями. Саме ціна (вартість) товару, певна в зовнішньоторговельному контракті (договорі) і є вихідною базою (основою) для визначення митної вартості товару.
При встановленні ціни товару в контракті купівлі-продажу визначаються: одиниця виміру товару, рівень ціни, базисні умови поставки (базис ціни), валюта ціни, спосіб фіксації ціни, наявність знижок і / або умови платежу.
Порядок визначення одиниці виміру товару залежить від характеру товару і від практики, що склалася в торгівлі даним товаром на світовому ринку. Ціна в контракті може бути встановлена:
- за певну кількісну одиницю (або за певну кількість одиниць) товару, вказану у звичайно застосовував в торгівлі даним товаром одиницях виміру (ваги, довжини, площі, обсягу, штук, комплектів і т.д.) або в числових одиницях (сотня, дюжина);
- за вагову одиницю, виходячи з базисного змісту основного речовини в товарі (для таких товарів, як руди, концентрати, хімікалії і ін.);
- за вагову одиницю залежно від коливань фактичної ваги змісту сторонніх домішок і вологості.
При поставці товару різної якості та асортименту ціна встановлюється за одиницю товару кожного виду, сорту, марки окремо. Якщо за одним контрактом поставляється велика кількість різних за якісними характеристиками товарів, ціни на них, як правило, вказуються в специфікаціях, що є невід`ємною частиною контракту. При поставці комплектного обладнання ціни звичайно встановлюються за позиціями на кожну часткову поставку або на окремі комплектуючі частини і вказуються в додатку до контракту. Якщо в основу ціни кладеться вагова одиниця, необхідно визначити характер маси (брутто, нетто) або обумовити, чи включає ціна вартість тари і упаковки. Це вказівка необхідно також в тих випадках, коли ціна встановлюється за штуку, за комплект.
Для уніфікації розуміння прав і обов`язків сторін розроблені базисні умови поставки, які визначають обов`язки продавця і покупця по доставці товарів, установлюють момент переходу ризику випадкової загибелі або псування товару з продавця на покупця. Умови називаються базисними тому, що вони встановлюють структуру ціни в залежності від того, включаються витрати з доставки в ціну товару чи ні. Такі базисні умови, а їх 13, з відповідними торговими термінами і з їх тлумаченням включені до збірки торгових термінів "Інкотермс-2000".
Так, згідно статті 254 МКУ документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, були надані органу доходів і зборів офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна.
Контракти від 23.11.2019 № 23/11/19/AS, від 27.11.2019 № 27/11/19/ESG, від 27/11/19/EU, від 01.08.202 № 01/08/20/KN заявлені мною як прямі на підставі сертифікатів якості від контрагентів, які зібрали, відсортували, продезінфікували товари, які заявлені у митних деклараціях, тобто товаром, заявленим у митних деклараціях є вживаний одяг та взуття, виробили який та поставили напряму до ТОВ «Евро Секонд Груп» контрагенти, вказані в контрактах.
Згідно п. 3.2 контракту 01/08/20/KN імпортер здійснює замовлення на поставку в письмовому вигляді шляхом відправлення листа на електронну пошту відправника. У ст. 53 МКУ в жодному пункті не зазначено надання замовлення як документу, необхідного для підтвердження митної вартості товарів, та зазначаю що замовлення не є ні бухгалтерським ні платіжним документом, а лише відображає наміри про поставку товарів.
Згідно ст. 53 МКУ забороняється вимагати від декларанта буд-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
До митного оформлення згідно контракту від від 27.11.2019 р. № 27/11/19/EU з підприємством Eurocycle GmbH та Knebel Textilrecycling GmbH надані відповідні інвойси, до яких у свою чергу надані специфікації, які отримані імпортером електронною поштою та де вказані умови поставки конкретної партії товару.
Щодо усіх оформлених декларацій та їх змісту:
У графі 20 ЕМД заявлені умови поставки EXW, тому що вони вказані в специфікації до інвойсів, які отримані імпортером електронною поштою та де вказані умови поставки конкретної партії товару.
Компанія VerSeRo GmbH є вантажовідправником, що зазначено в інвойсах і договірних відносин с імпортером не має. Компанія Heinrich Glaeser Nacht. GmbH є вантажовідправником, що зазначено в інвойсах і договірних відносин с імпортером не має. Компанія Green World Recycling Limited є вантажовідправником, що зазначено в інвойсах і договірних відносин с імпортером не має.
У ЕМД декларантом зазначені відомості щодо фізичних характеристик товару одяг, взуття текстиль, дитячий, жіночий, чоловічий, з помітними ознаками використання (носіння), пакований в лантухах. Витрати на навантаження товару здійснювались пропорційно вазі його, та окремо не впливають на митну вартість товару.
Також, суд не бере до уваги посилання відповідача на добровільне коригування митної вартості позивачем за резервним методом, оскільки дана обставина не є підставою для коригування митної вартості товарів відповідачем та не свідчить про правомірність прийнятих ним актів індивідуальної дії.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.
Згідно з ч. 1 ст. 5 цього Закону, усі суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності незалежно від форми власності та інших ознак мають рівне право здійснювати будь-які види зовнішньоекономічної діяльності та дії щодо її провадження, у тому числі будь-які валютні операції та розрахунки в іноземній валюті з іноземними суб`єктами господарської діяльності, що прямо не заборонені або не обмежені законодавством, у тому числі заходами захисту, запровадженими Національним банком України відповідно до Закону України «Про валюту і валютні операції».
Відповідно до ч. 1 ст. 14 даного Закону, всі суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право, зокрема, самостійно визначати форму розрахунків по зовнішньоекономічних операціях з-поміж тих, що не суперечать законам України.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що визначений сторонами контракту порядок розрахунків суперечить нормам національного або міжнародного законодавства та унеможливлює підтвердження заявленої позивачем митної вартості.
При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 3, 4ст. 53 Митного кодексу України право органу доходів і зборів на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів виникає лише у разі, коли у документах, поданих для митного оформлення згідно ч. 2ст. 53 Митного кодексу України, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналогічний правовий висновок з приводу застосування цих положень Митного кодексу України викладено у постанові Верховного Суду України від 30.06.2015 року у справі 21-591а15 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14.08.2018 року у справі №821/1617/17.
Однак всупереч вищевказаним вимогам Закону, витребувавши додаткові документи, митний орган не зазначив, які саме обставини ці документи повинні підтвердити або у своїй сукупності можуть спростувати/чи впливають на митну вартість товару, що свідчить про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
Отже, сам факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.
Разом з тим, митний орган, встановивши вищевказані розбіжності, жодним чином не обґрунтовує, яким чином зазначені розбіжності, позбавляють митний орган можливості перевірити заявлену митну вартість імпортованого товару.
З наведеного вбачається, що позивачем надано усі необхідні документи, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
Суд зауважує, що відмовляючи в митному оформленні товару за першим методом, митний орган послався на неподання позивачем усіх додатково витребуваних документів, що не відповідає обставинам справи, оскільки позивачем відповідно до вищенаведених приписів Митного кодексу України надавались відповідні документи, що підтверджують митну вартість. Також додатково декларант повідомив митний орган про те, що надані всі наявні на момент декларування документи, інші документи надаватися не будуть.
Враховуючи викладене, суд вважає, що обставини, якими мотивовані спірні рішення митного органу про коригування митної вартості товарів не мають жодного відношення до саме числового визначення заявленої ТОВ «ЕВРО СЕКОНД ГРУП» митної вартості та носять формальний характер.
Крім того, відповідно до наявних даних, визначена митним органом митна вартість товарів, ґрунтується на раніше визнаній Відповідачем вартості за попередніми оформленнями за подібними товарами.
Разом з тим, в рішеннях про коригування митної вартості товарів відсутні порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як резервний метод. В рішенні не наведена навіть назва товару, митна вартість якого взята за основу. Не дано пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов. Не вказані причини, з яких не був застосований основний метод визначення митної вартості, та чотири другорядні методи і чому обраний саме резервний метод визначення митної вартості.
Таким чином, встановлені під час розгляду справи обставини спростовують висновки митного органу щодо сумнівів у визначеній митній вартості товарів, оскільки у наданих позивачем документах відсутні розбіжності, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, у зв`язку з чим, вбачається безпідставність відмови митним органом позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, враховуючи що відповідачем не наведено доказів того, що документи, подані для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач під час митного оформлення надав всі можливі у цьому випадку документи та пояснення, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за ціною договору, водночас відповідач не довів наявність у обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого ТОВ «ЕВРО СЕКОНД ГРУП» товару та протиправність оскаржуваних рішень.
У відповідності до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з вимогами ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними, тому позов підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись. ст. 2,73,77,90,241-246,250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕВРО СЕКОНД ГРУП» задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці Держмитслужби:
№UA110160/2020/800041/1 від 31.08.2020, №UA110160/2020/800042/1 від 01.09.2020, №UA110160/2020/800043/1 від 05.09.2020, №UA110160/2020/800044/1 від 05.09.2020, №UA110160/2020/800045/1 від 05.09.2020, №UA110160/2020/800048/1 від 07.09.2020, №UA110160/2020/800049/1 від 08.09.2020, №UA110160/2020/800050/1 від 08.09.2020, №UA110160/2020/800051/1 від 09.09.2020, №UA110160/2020/800052/1 від 09.09.2020, №UA110160/2020/800054/1 від 09.09.2020, №UA110160/2020/800055/1 від 10.09.2020, №UA110160/2020/800056/1 від 10.09.2020, №UA110160/2020/800057/1 від 11.09.2020, №UA110160/2020/800060/1 від 14.09.2020, №UA110160/2020/800059/1 від 14.09.2020, №UA110160/2020/800061/1 від 18.09.2020, №UA110160/2020/800062/1 від 20.09.2020, №UA110160/2020/800063/1 від 20.09.2020, №UA110160/2020/800065/1 від 21.09.2020, №UA110160/2020/800066/1 від 22.09.2020, №UA110160/2020/800067/1 від 22.09.2020, №UA110160/2020/800068/1 від 23.09.2020, №UA110160/2020/800062/1 від 22.09.2020, №UA110160/2020/800073/1 від 25.09.2020, №UA110160/2020/800075/1 від 28.09.2020, №UA110160/2020/800074/1 від 28.09.2020, №UA110160/2020/800079/1 від 29.09.2020, №UA110160/2020/800078/1 від 29.09.2020, №UA110160/2020/800080/1 від 29.09.2020, №UA110160/2020/800081/1 від 29.09.2020, №UA110160/2020/800082/1 від 29.09.2020, №UA110160/2020/800083/1 від 30.09.2020, №UA110160/2020/800084/1 від 30.09.2020, №UA110160/2020/800085/1 від 30.09.2020, №UA110160/2020/800086/1 від 30.09.2020, №UA110160/2020/800087/1 від 30.09.2020, №UA110160/2020/800092/1 від 01.10.2020, №UA110160/2020/800093/1 від 05.10.2020, №UA110160/2020/800094/1 від 06.10.2020, №UA110160/2020/800099/1 від 07.10.2020, №UA110160/2020/800101/1 від 07.10.2020, №UA110160/2020/800102/1 від 07.10.2020, №UA110160/2020/800100/1 від 07.10.2020, №UA110160/2020/800104/1 від 08.10.2020, №UA110160/2020/800105/1 від 08.10.2020, №UA110160/2020/800108/1 від 12.10.2020, №UA110160/2020/800103/1 від 08.10.2020, №UA110160/2020/800107/1 від 12.10.2020, №UA110160/2020/800109/1 від 13.10.2020, №UA110160/2020/800110/1 від 13.10.2020, №UA110160/2020/800111/1 від 13.10.2020, №UA110160/2020/800113/1 від 15.10.2020, №UA110160/2020/800118/1 від 15.10.2020, №UA110160/2020/800114/1 від 15.10.2020, №UA110160/2020/800116/1 від 15.10.2020, №UA110160/2020/800115/1 від 15.10.2020, №UA110160/2020/800117/1 від 15.10.2020, №UA110160/2020/800119/1 від 15.10.2020, №UA110160/2020/800121/1 від 16.10.2020, №UA110160/2020/800122/1 від 16.10.2020, №UA110160/2020/800123/1 від 16.10.2020, №UA110160/2020/800124/1 від 16.10.2020, №UA110160/2020/800127/1 від 19.10.2020, №UA110160/2020/800126/1 від 19.10.2020, №UA110160/2020/800128/1 від 19.10.2020, №UA110160/2020/800132/1 від 20.10.2020, №UA110160/2020/800133/1 від 20.10.2020, №UA110160/2020/800130/1 від 20.10.2020, №UA110160/2020/800131/1 від 20.10.2020, №UA110160/2020/800134/1 від 21.10.2020, №UA110160/2020/800135/1 від 22.10.2020, №UA110160/2020/800136/1 від 26.10.2020, №UA110160/2020/800137/1 від 26.10.2020, №UA110160/2020/800138/1 від 27.10.2020, №UA110160/2020/800140/1 від 27.10.2020, №UA110160/2020/800139/1 від 27.10.2020, №UA110160/2020/800142/1 від 28.10.2020, №UA110160/2020/800141/1 від 28.10.2020, №UA110160/2020/800144/1 від 28.10.2020, №UA110160/2020/800143/1 від 28.10.2020, №UA110160/2020/800146/1 від 30.10.2020.
Визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Дніпровської митниці Держмитслужби:
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.Є. Букіна