Справа № 120/7351/20-а
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Вінниця

22 березня 2021 р. Справа № 120/7351/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шаповалової Т.М., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до військової частини НОМЕР_2 (далі військова частина НОМЕР_2 , відповідач ) у якій, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просив:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з

01.12.2015 року по 13.07.2016 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень

2008 року;

визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо застосування травня 2015 року як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з

01.12.2015 року по 13.07.2016 року;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 13.07.2016 року включно в сумі 17883 гривень 44 копійки із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що в період з 01.12.2015 року по 13.07.2016 під час проходження ним військової служби не в повному обсязі нараховувалася та виплачувалася індексація грошового забезпечення.

Як стало відомо з наданої відповідачем відповіді від 09.11.2020 року №11/Я-207 та довідки «щодо належної до виплати індексації грошового забезпечення» для виплати індексації грошового забезпечення у період з липня 2015 року по лютий 2018 року не було фінансового ресурсу. Базовим місяцем для розрахунку індексації позивачу за період з 01.12.2015року по 13.07.2016 року є травень 2015 року.

На думку позивача базовий місяць для розрахунку індексації грошового забезпечення визначено невірно.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців (тарифних сіток), яка набрала чинності 01 січня 2008 року.

Тобто січень 2008 року є місяцем підвищенням тарифних ставок (посадових окладів), а тому відповідно до Порядку № 1078 січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців.

Позивачем розраховано суму недоплаченої йому індексації, яка на його думку з урахуванням базового місяця січень 2008 року становить 18140,17грн.

Але з урахуванням того, що під час розгляду справи відповідачем 15.12.2020 року було доплачено індексацію в сумі 252,88грн, що без утримання податків складає 256,73 грн, а тому позивач зменшив розмір позовних вимог і просить суд зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 13.07.2016 року включно в сумі 17883 гривень 44 копійки із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.

Ухвалою від 04.12.2020 р. відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

24.12.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач зазначає,

що наказом начальника Могилів-Подільського прикордонного загону від 24 квітня 2015 року №133-ос (додаток №1), зараховано до списків особового складу прикордонного загону та поставлено на всі види забезпечення з 24 квітня 2015 року рядового запасу ОСОБА_1 .

Таким чином, позивач з 24 квітня 2015 року почав отримувати грошове забезпечення по посаді з першим тарифним розрядом (485 грн).

Наказом начальника Могилів-Подільського прикордонного загону від 08 травня 2015 року №157-ос призначено та визначено вважати таким, що приступив до виконання своїх службових обов`язків з 8 травня 2015 року ОСОБА_1 патрульним 3 відділення інспекторів прикордонної служби 1 прикордонної застави оперативно-бойової прикордонної комендатури, другий тарифний розряд (530 грн),.

Після прийняття посади позивач з 08 травня 2015 року почав отримувати грошове забезпечення, передбачене новою посадою.

Наказом начальника Могилів-Подільського прикордонного загону від 13 липня 2016 року №258-ос позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Відповідач зазначає, що порядок виплати індексації грошового забезпечення до набрання чинності Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та після такого змінилися. До набрання чинності в січні 2016 року діяли положення, які визначали, що для встановлення базового місяця для обрахунку індексації враховувалися будь-які зміни в бік підвищення грошового забезпечення за рахунок постійних його складових, як наприклад зміна окладу за військовим званням чи надбавки за вислугу років , а не тільки збільшення посадового окладу.

В той же час, в зазначених вимогах законодавства робиться посилання на зміну посадового окладу конкретного працівника у зв`язку із змінами під час виконання обов`язків, а не зміну посадового окладу тільки відповідно до рішень Уряду, як про це зазначає представник позивача.

Згідно наказів начальника Могилів-Подільського прикордонного загону, які стосувались саме проходження служби позивачем, з урахуванням вимог чинного на кожному періоді служби законодавства з питань порядку нарахування індексації грошового забезпечення, стає відомо що у ОСОБА_1 в період з квітня 2015 року по липень 2016 року змінювався розмір грошового забезпечення, а тому перший базовий місяць був в квітні 2015 року, другий базовий місяць був в травні 2015 року.

У зв`язку із зміною посадових окладів та встановленням базових місяців в квітні та травні 2015 року, право на отримання індексації з`явилося у позивача лише в січні 2016 року.

Разом з тим, у зв`язку із обмеженим фінансуванням індексація позивачу з січня по липень 2016 року не виплачувалася.

15.12.2020 року позивачу здійснено виплату індексації грошового забезпечення в повному обсязі за період квітень 2015 року по липень 2016 року в загальному розмірі 252,88грн.

Враховуючи наведене відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

13.01.2021 р. до суду надійшла відповідь на відзив в якій вказано, що відповідач не володіє механізмом нарахування індексації грошового забезпечення та вважає відзив необґрунтованим.

21.01.2021 р. надійшли заперечення в яких відповідач виклав аргументи аналогічні змісту відзиву.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Наказом начальника Могилів-Подільського прикордонного загону від 24 квітня 2015 року №133-ос (додаток №1), зараховано до списків особового складу прикордонного загону та поставлено на всі види забезпечення з 24 квітня 2015 року рядового запасу ОСОБА_1 .

Наказом начальника Могилів-Подільського прикордонного загону від 08 травня 2015 року №157-ос призначено та визначено вважати таким, що приступив до виконання своїх службових обов`язків з 8 травня 2015 року ОСОБА_1 патрульним 3 відділення інспекторів прикордонної служби 1 прикордонної застави оперативно-бойової прикордонної комендатури, другий тарифний розряд.

Наказом начальника Могилів-Подільського прикордонного загону від 13 липня 2016 року №258-ос позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

З наданої відповідачем відповіді від 09.11.2020 року №11/Я-207 на звернення позивача та довідки «щодо належної до виплати індексації грошового забезпечення» для виплати індексації грошового забезпечення у період з липня 2015 року по лютий 2018 року не було фінансового ресурсу.

Відповідно до інформації щодо нарахованого та виплаченого грошового забезпечення у 2016 році індексація грошового забезпечення позивачу не виплачувалася.

Відповідно до довідки щодо належної до виплати індексації грошового забезпечення за час проходження служби позивачем базовим місяцем визначено квітень 2015 року, травень 2015 року та позивач мав право на отримання індексації з січня по липень 2016 року всього на суму 256,73 грн.

Відповідно до платіжного доручення від 14.12.2020 року №2790 позивачу виплачено індексацію грошового забезпечення згідно довідки в сумі 252,88 грн.

Не погоджуючись із таким розрахунком розміру індексації, позивач звернувся до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог в частині визнання протиправними бездіяльності відповідача, суд виходить з наступного.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регламентуються Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон № 1282-XII).

В розумінні статті 1 Закону № 1282-XII, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Положеннями статті 2 Закону № 1282-XII встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника.

Кабінет Міністрів України може встановлювати інші об`єкти індексації, що не передбачені частиною першою цієї статті.

Підтримка купівельної спроможності соціальних виплат, які визначаються залежно від прожиткового мінімуму, здійснюється шляхом перегляду їх розміру у зв`язку із зростанням прожиткового мінімуму відповідно до законодавства.

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Статтею 4 Закону № 1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка до 01.01.2016 р., а з 1 січня 2016 року в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 5 Закону № 1282-XII, підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.

Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначаються Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою КМУ від 17 липня 2003 р. № 1078 (далі Порядок №1078) і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Відповідно до пункту 11 Порядку №1078, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка до 1 січня 2016 р., а з 1 січня 2016 року в розмірі 103 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Згідно пункту 2 Порядку №1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат, крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку), щомісячне довічне грошове утримання, що виплачується замість пенсії; стипендії; оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер; грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби; суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування (допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, щомісячна грошова сума, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим), щомісячна страхова виплата особам, які перебували на утриманні потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, страхова виплата дитині, яка народилась інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності); суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Положеннями пункту 4 Порядку №1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.

Відповідно до пункту 6 Порядку №1078, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню: підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів; підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету; об`єднання громадян підвищують розміри оплати праці за рахунок власних коштів; індексація пенсій, страхових виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачується замість пенсії, інших видів соціальної допомоги провадиться відповідно за рахунок Пенсійного фонду, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування та коштів державного бюджету; індексація стипендій особам, які навчаються, провадиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються.

Із аналізу вище процитованих норм видно, що індексація грошових доходів населення в тому числі грошового забезпечення військовослужбовців проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється до 01.01.2016 р. в розмірі 101 р., а з 01.01.2016 р. в розмірі 103 відсотка.

09.12.2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1013 Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів, яка набрала чинності з 15.12.2015 та підлягала застосуванню з 01.12.2015, істотно змінився порядок індексації зарплати та інших доходів населення.

Серед іншого, внесеними змінами передбачено ряд новел в порядку проведення індексації грошових доходів населення. Зокрема, якщо раніше базовим місяцем вважався місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної зарплати, пенсій, стипендій виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати), то після прийняття Постанови № 1013 від 09.12.2015 місяцем підвищення став місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного грошового утримання, стипендій, виплат із соціального страхування (пункт 5 Порядку № 1078). Крім того, якщо раніше базовий місяць (місяць підвищення) визначався в разі коли зросла зарплата внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої постійної складової зарплати, то після внесення змін тільки в разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад).

В редакції Постанови № 1013 від 09.12.2015 пункт 5 Порядку № 1078 викладено у такій редакції:

"У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу…".

Таким чином, починаючи з 01.12.2015 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає працівник, в тому числі військовослужбовець.

Якщо проаналізувати вимоги законодавства до набрання чинності Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та після нього, стає зрозумілим, що до зазначеного набрання чинності діяли положення, які визначали, що для встановлення базового місяця для обрахунку індексації враховувалися будь-які зміни в бік підвищення грошового забезпечення за рахунок постійних його складових, як наприклад зміна окладу за військовим званням чи надбавки за вислугу років, а не тільки збільшення посадового окладу.

В той же час, в зазначених вимогах законодавства робиться посилання на зміну посадового окладу конкретного працівника у зв`язку із змінами під час виконання обов`язків, а не зміну посадового окладу тільки відповідно до рішень Уряду.

Зазначений висновок суду підтверджується змістом Додатку 4 до Порядку (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 червня 2012 р. № 526), який містить приклад проведення індексації у разі підвищення грошових доходів.

Згідно наданих відомостей про проходження служби позивачем, а також інформації щодо нарахованого та виплаченого грошового забезпечення, з урахуванням вимог чинного на кожному періоді служби законодавства з питань порядку нарахування індексації грошового забезпечення, вбачається, що у позивача в спірний період змінювався розмір грошового забезпечення за рахунок основних його складових, який впливав безпосередньо на встановлення базових місяців для обрахунку індексації грошового забезпечення, а саме: перший базовий місяць був у квітні 2015 року ( місяць прийняття на роботу, посадовий оклад 485 грн), другий базовий місяць був в травні 2015 року (посадовий оклад 530 грн).

Крім того, згідно наданої до суду інформації щодо нарахованого та виплаченого грошового забезпечення в 2016 році посадовий оклад позивача не змінився та в 2016 році становив 530 грн., тобто не відбулося підвищення окладу позивача, що є підставою для обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації відповідно до п.5 Порядку 1078 в редакції Постанови КМУ №1013.

А тому суд приходить до висновку, що індексація грошового забезпечення позивача за період з 01.04.2015 року по 13.07.2016 року розрахована відповідачем згідно вимог чинного законодавства.

Суд критично ставиться до доводів позивача щодо необхідності застосування з грудня 2015 року для розрахунку індексації як базового місяця січень 2008 року відповідно до п.10-1 Порядку №1078, оскільки п.10-1 в редакції Постанови №1013 не містить положень щодо індексації саме заробітної плати ( грошового забезпечення ).

Разом з тим, до 15.12.2020 року редакція п.10-1 Порядку 1078 містила норму, відповідно до якої обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати новоприйнятих працівників здійснювалося з місяця прийняття працівника на роботу.

Постановою №1013 такий абзац був виключений.

Відповідно до Постанови №1013 п.10-2 Порядку №1078 було викладено в наступній редакції: для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

Враховуючи наведене, позивач зазначає, що останнє підвищення посадових окладів військовослужбовців відбулося відповідно до Постанови КМУ №1294 від 07.11.2008 року, яка набрала чинності 01 січня 2008 року, а тому відповідно до нової редакції п.10-2 Порядку №1058 з грудня 2015 року має застосовуватися як базовий місяць для обрахунку індексації січень 2008 року.

Разом з тим, суд відхиляє такі аргументи позивача та вважає, що п.10-2 Порядку №1078 може застосовуватися лише до правовідносин, які стосуються підвищення посадового окладу, що матимуть місце після зміни змісту п.10-2 Порядку №1078 (після 01.12.2015 року), а не до відносин які мали місце в 2008 році.

Також суд звертає увагу, що позивач посилається на постанову Верховного Суду від 10.09.2020 у справі № 200/9297/19, яка, на його думку, містить правовий висновок щодо визначення базового місяця для розрахунку індексації та має застосовуватися до спірних правовідносин.

Разом з тим, зазначена постанова не містить правового висновку про визначення базового місяця, а прийнята за результатами розгляду касаційної скарги на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 05.05.2020 року про роз`яснення судового рішення та містить висновок у п.37 (на який посилається позивач) про законність та обґрунтованість ухвали про роз`яснення судового рішення та відсутність порушення норм процесуального права при винесенні такої ухвали.

Відносини, які стосуються порядку обчислення розміру індексації та встановлення базового місяця не були предметом дослідження Верховного Суду.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, відтак такий не сплачувався, а отже не підлягає стягненню.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено та підписано суддею 22.03.2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 )

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 (, вул. Острівська, 2, м. Могилів-Подільський, Вінницька область, 24004)

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна