Справа № 560/3873/20
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2021-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 березня 2021 року

м. Київ

справа № 560/3873/20

адміністративне провадження № К/9901/6213/21

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Гончарової І.А.,

суддів: Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.10.2020 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2021 у справі № 560/3873/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛЛАР» до Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу,

УСТАНОВИВ:

24.02.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.10.2020 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2021.

У липні 2020 року Головне управління ДПС у Хмельницькій області звернулося до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛЛАР" про стягнення в рахунок погашення податкового боргу у розмірі 109 764,70 грн з рахунків відповідача у банках, обслуговуючих платника податків та за рахунок готівки, що належить відповідачу.

Також Товариство з обмеженою відповідальністю "ПОЛЛАР" подало до суду зустрічний позов до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.10.2019 № та податкову вимогу від 10.12.2019 №148886-58.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.10.2020, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2021, у задоволенні позову Головного управління ДПС у Хмельницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛЛАР» про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу відмовлено. Зустрічний позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області від 17.10.2019 № та податкову вимогу від 10.12.2019 № 148886-58.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ПОЛЛАР" згідно з відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстроване як юридична особа.

На підставі пункту 75.1 статті 75, пункту 200.10 статті 200, пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України Головне управління ДПС в Хмельницькій області провело камеральну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛЛАР" з питань своєчасності реєстрації податкових накладних з квітень-грудень 2018 року, січень-квітень 2019 року.

На підставі акту перевірки Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області винесено податкове повідомлення-рішення від 17.10.2019 № , яким за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛЛАР" застосовано штраф на загальну суму 109 764,70 грн.

У відповідності до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України Головне управління ДПС у Хмельницькій області надіслало Товариству з обмеженою відповідальністю «ПОЛЛАР» податкову вимогу від 10.12.2019 №148886-58 на суму 109764,70 грн.

Вирішуючи спір по суті, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що прийняті Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області податкове повідомлення-рішення від 17.10.2019 № у розмірі 109764,70 грн та податкова вимога від 10.12.2019 №148886-58 у розмірі 109764,70 грн є протиправними та підлягають скасуванню.

Головне управління ДПС у Хмельницькій області не погодившись з судовими рішеннями, звернулося до Верховного суду з касаційною скаргою, в якій просить рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.10.2020 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2021 у справі №560/3873/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз змісту наведених норм дозволяє зазначити про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частиною п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Станом на 01.01.2020 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2102 гривень (стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 № 294-IX).

Враховуючи викладене, справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 210200 грн, відносяться до категорії справ незначної складності (за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що скаржник звертається до Суду з матеріальною вимогою, предметом позову є визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.10.2019 № у розмірі 109764,70 грн та податкової вимоги від 10.12.2019 №148886-58 у розмірі 109764,70 грн.

За таких обставин, з огляду на положення пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.10.2020 та постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2021 у справі № 560/3873/20 не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.10.2020 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2021 у справі № 560/3873/20 відмовити.

Надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

СуддіІ.А. Гончарова І.Я.Олендер Р.Ф. Ханова