Справа № 260/4016/20
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 березня 2021 року м. Ужгород№ 260/4016/20
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаврилка С.Є., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2020 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернулася з позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ), яким просить суд: "1. Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , інд. код НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку; 2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (, юридична адреса: 88008, м. Ужгород, пл. Народна, 4) призначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , інд.код НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) з 01 липня 2020 року пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зарахувавши до пільгового стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 період роботи з 22 травня 1984 р. по 21.08.1992 р. на посаді "оператор", "оператор товарний" у Мукачівській нафтобазі, правонаступник ПАТ "Закарпатнафтопродукт-Мукачево".".

04 грудня 2020 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було прийнято вищевказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, якою розгляд справи постановлено провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та (або) викликом учасників справи.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін було відмовлено.

Свої позовні вимоги позивач мотивував наступним. 01 липня 2020 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Однак рішенням від 09 липня 2020 року № 24 позивачеві було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки за результатами атестації робочих місць встановлено, що по займаних позивачем посадах "оператор" та "оператор товарний" надавались пільги та компенсації за роботу у шкідливих умовах праці згідно Колективної угоди підприємства, але без права на пільгове пенсійне забезпечення. Позивач не погоджується з таким рішенням пенсійного органу та стверджує, що має право на пенсію згідно із статтею 13 частиною 1 пунктом "б" Закону України "Про пенсійне забезпечення", враховуючи висновки, що наведені у рішенні Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року, що ухвалене у справі № 1-р/2020. Так, за нормами статті 13 частини 1 пункту "б" Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213-VII), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць -після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року. Крім того вказує, що посада "оператор", "оператор товарний" згідно постанови Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, постанови Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 № 36, відноситься до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, залежно від умов праці, що визначаються за результатами атестації робочих місць.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача просить суд відмовити повністю в задоволенні позову з наступних підстав. Зазначено, що рішенням від 09 липня 2020 року № 24 позивачеві було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки за результатами атестації робочих місць встановлено, що по займаних позивачем посадах "оператор" та "оператор товарний" надавались пільги та компенсації за роботу у шкідливих умовах праці згідно Колективної угоди підприємства, але без права на пільгове пенсійне забезпечення.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Відповідно до статті 19 частини 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що 01 липня 2020 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

За результатами розгляду вказаної заяви рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 09 липня 2020 року № 24 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки за результатами атестації робочих місць встановлено, що по займаних позивачем посадах "оператор" та "оператор товарний" надавались пільги та компенсації за роботу у шкідливих умовах праці згідно Колективної угоди підприємства, але без права на пільгове пенсійне забезпечення (а.с. 13).

Повторно, 23 жовтня 2020 року позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку, передбаченого статтею 13 частиною 1 пунктом "б" Закону України "Про пенсійне забезпечення" в якій просила зарахувати пільговий стаж лише з 22 травня 1984 року по 21 серпня 1992 року, тобто в кількості 8 років 2 місяці, який є достатнім для призначення ОСОБА_1 пенсії зі зниженням пенсійного віку на 4 роки, оскільки пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, зокрема жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи (а.с.а.с. 15, 16).

Проте, листом №0700-0323-8/40734 від 09 листопада 2020 року відповідач надав позивачу Рішення про відмову у призначенні пенсії № 24 від 09 липня 2020 року (а.с. 14).

Судом встановлено, що станом на 01 липня 2020 позивач досягла віку повних 56 років та мала загальний трудовий стаж понад 25 роки, з яких 8 років 2 місяці становить пільговий стаж за Списком № 2, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , трудовою книжкою (а.с.а.с. 18, 19, 21-25).

Вказані обставини відповідачем у справі не заперечувались.

Не погоджуючись із вказаним рішенням пенсійного органу, позивач звернулась до суду із даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписом статті 92 частини 1 пункту 6Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до статті 22 частини 3 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

З 01 січня 2004 року таким законом є, насамперед, Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який був прийнятий на зміну положення Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Отже, оскільки і Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", і Закон України "Про пенсійне забезпечення" регулюють одні і ті ж правовідносини, то пріоритет у застосуванні за загальним правилом мають норми Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі по тексту - Закон України № 1058-IV) як акта права, прийнятого пізніше у часі, а норми Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі по тексту - Закон України № 1788-ХІІ) підлягають субсидіарному (додатковому) застосуванню у разі неурегульованості певного питання у приписах Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Так, статтею 2 Закону України № 1788-ХІІ визначено, що за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; б) соціальні пенсії.

Статтею 13 частиною 1 пунктом "б" Закону України № 1788-ХІІ передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць -після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2020 справа №1-5/2018(746/15) від 23 січня 2020 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, статтю 14 частину 2, статтю 54 пункти "б"-"г" Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213- VIII.

VIII.

Так, відповідно до пункту 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 справа № 1-5/2018(746/15) від 23 січня 2020 року застосуванню підлягають стаття 13, стаття14 частина 2, стаття 54 пункти "б"-"г" Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213-VIІІ для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: "На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам".

Як визначено статтею 12 Закону України № 1788-ХІІ право на пенсію за віком мають жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону України № 1788-ХІІ.

За приписами статті 62 Закону України № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 № 2148-VІІ який набрав чинності 11 жовтня 2017 року (далі по тексту - Закон України № 2148-VIII), Закон України № 1058-ІV доповнено розділом ХІVІ "Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян".

Так, зокрема, відповідно до статті 114 частини 2 пункту 2 Закону України № 1050-ІV (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII) на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим -двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року;

Зокрема, статтею 26 частиною 1 абзацом 1 Закону України № 1058-ІV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Разом з цим, Законом України від 03 жовтня 2017 № 2148-VІІІ, у новій редакції був викладений пункт 2 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", де зазначалось, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Отже, проаналізувавши вищенаведені норми, слідує, що з 01 жовтня 2017 року правила призначення пенсій за Списком № 2, почали регламентуватись одночасно двома законодавчими актами, а саме: статтею 13 частиною 1 пунктом "б" Закону України "Про пенсійне забезпечення" у редакції Закону України від 02.03.2015 № 213-VI11 та статтею 114 частиною 2 пунктом 2 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2148-VІІІ.

Судом встановлено, що при зверненні 01 липня 2020 року до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку за Списком №2, позивач досягла 56 років, мала понад 25 років страхового стажу з яких 08 років 2 місяці пільгового стажу за списком №2.

Згідно даних трудової книжки та листа від 08 листопада 2019 року № 88 виданого ПАТ "Закарнатнафтопродукт - Мукачево", позивач працювала у Мукачівській нафтобазі, правонаступник ПАТ "Закарпатнафтопродукт-Мукачево" з 22 травня 1984 року (наказ №12 від 22 травня 1984 року) по 20 березня 2009 року (наказ № 63 від 17 березня 2009 року) тобто 24 роки і 9 місяців на посадах оператор, оператор товарний, яка відносить до Списку № 2 (а.с.а.с. 20-25) .

Як вбачається із позовної заяви, позивач погоджується з листом колишнього роботодавця ПАТ "Закарпатнафтопродукт-Мукачево" № 88 від 08 листопада 2019 року, в якому зазначено, що підприємством було проведено першу атестацію робочих місць за умовами праці в 1995 році, і за результатами якої встановлено, що посада позивача не дає право на пенсію за віком на пільгових умовах з 1995 року (а.с. 20).

Позивачем було визначено пільговий стаж 8 років 2 місяці починаючи з 22 травня 1984 року по 21 серпня 1992 року, оскільки з 21 серпня 1992 року набрав чинності Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442, то починаючи з 21 серпня 1992 до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах враховуються періоди з урахуванням результатів атестації відповідних робочих місць за умовами праці.

Тобто, пільговий стаж 8 років 2 місяці є достатнім для призначення позивачу пенсії зі зниженням пенсійного віку на 4 роки, оскільки пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, зокрема жінкам -на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Тоді як, відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії, оскільки за результатами атестації робочих місць встановлено, що по займаних позивачем посадах "оператор" та "оператор товарний" надавались пільги та компенсації за роботу у шкідливих умовах праці згідно Колективної угоди підприємства, але без права на пільгове пенсійне забезпечення.

Проте статтею 114 частиною 2 Закону України № 1058-ІV та статтею 13 частиною 1 пунктом "б" Закону України № 1788-ХІІ передбачено, що працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту (не менше 10 років на зазначених роботах), але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 частиною 1 абзацом 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (зокрема жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи) та Наказу Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 р затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідачем було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Судом встановлено, що посада "оператор", "оператор товарний" згідно постанов: постанови Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173; постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10 (з 1 січня 1992 року); постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 (з 11 березня 1994 року); постанови Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36 (з 16 січня 2003 року), відносить до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, залежно від умов праці, що визначаються за результатами атестації робочих місць.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18 листопада 2005 року затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі по тексту - Порядок № 383).

Цей Порядок регулює застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (36-2003-п) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів "а", "б" статті 13 та статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення (1788-12).

Згідно із пунктом 3 Порядку № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 92 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 92 року.

Отже, з 23 січня 2020 року в Україні існують два Закони, котрі одночасно регламентують правила призначення пенсій за Списком № 2, а саме: стаття 13 пункт "б" Закону України "Про пенсійне забезпечення" у редакції до Закону України від 02 березня 2015 року №2 13-VIII та стаття 114 частина 2 пункт 2 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII.

Таким чином, правила означених законів містять розбіжність відносно позивача щодо вікового цензу, який складає 50 років за статтею 13 пунктом "б" Закону України "Про пенсійне забезпечення" у редакції до Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VIII та 55 років за статтею 114 частиною 2 пунктом 2 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2148-VIII.

Враховуючи статтю 17 частину 1 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року по справі Щокін проти України (Shchokin v. Ukraine, заяви №23759/03 та 37943/06) та рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 2011 року по справі Серков проти України (Serkov v. Ukraine, заява № 39766/05), суд вважає, що найбільш сприятливим для позивача є підхід, коли віковий ценз має бути встановлений на рівні найменшої величини, тобто 50 років.

Таким чином, на переконання суду, перевагу слід віддати саме тому закону, який у застосуванні найбільш сприятливий для позивача.

Враховуючи невідповідність у віковому цензі, встановлений даними законами з врахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23 січня 2020 року, то позивач: згідно статтею 13 пунктом "б" Закону України "Про пенсійне забезпечення" враховуючи пільговий стаж 8 років 2 місяці, який є достатнім для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 13 частини 1 пункту "б" Закону України "Про пенсійне забезпечення" зарахувавши до пільгового стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 період роботи з 22 травня 1984 року по 21 серпня 1992 року на посаді "оператор", "оператор товарний" у Мукачівській нафтобазі, правонаступник ПАТ "Закарпатнафтопродукт-Мукачево".

Згідно статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

При прийнятті рішення суд також враховує, що згідно із статті 6 частини 1КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, адміністративний позов належить задовольнити.

Згідно із статтею 139 частини 1 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Визначаючи співмірність понесених витрат з урахуванням складності справи та задоволення позов, суд вважає, що понесені позивачем у даній справі судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 840,80 грн підлягають відшкодуванню у повному розмірі за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 139, 242-246 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 з 01 липня 2020 року пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 13 частини 1 пункту "б" Закону України "Про пенсійне забезпечення" зарахувавши до пільгового стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 період роботи з 22 травня 1984 року по 21 серпня 1992 року на посаді "оператор", "оператор товарний" у Мукачівській нафтобазі, правонаступник ПАТ "Закарпатнафтопродукт-Мукачево".

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) судові витрати у розмірі 840,80 (вісімсот сорок гривень 80 коп.) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України (пункт 15.5)).

СуддяС.Є. Гаврилко