Справа № 580/1928/20
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2021-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року справа № 580/1928/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Тимошенко В.П.,

за участю секретаря судового засідання: Цаплі І.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

представник позивача Пилипенка Р.Б.,

представника відповідача Коваленко А.П.,

розглянувши по суті у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання незаконними наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

03 червня 2020 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся із позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, в якому позивач просить:

1) скасувати як протиправний наказ Головного управління Національної поліції у Черкаській області від 17.04.2020 №963 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності, відповідно до якого за вчинення дисциплінарного проступку інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції;

2) скасувати як незаконний наказ ГУНП в Черкаській області від 24.04.2020 №103 о/с По особовому складу про звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 за п.6 ч.1 ст.77 Закону України Про національну поліцію (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України);

3) зобов`язати ГУНП в Черкаській області поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області;

4) стягнути із ГУНП в Черкаській області на користь позивача ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу виходячи із середньоденного заробітку в сумі 452,16 грн;

5) допустити негайне виконання судового рішення в частині зобов`язання відповідача поновити позивача ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області та стягнення із відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу в місячному розмірі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач при прийнятті оскаржуваних наказів порушив вимоги Конституції України, Закону України "Про Національну поліцію" та Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України. Також позивач вважає, що вказані в оскаржуваних наказах обставини спростовуються обставинами, зазначеними у постанові Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08.07.2020 у справі № 695/810/20, рішенні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29.01.2021 у справі №6952015/20 та належними, достатніми та достовірними доказами.

Ухвалою суду від 02.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Розгляд справи по суті розпочато за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач позов не визнав, надав відзив на позовну заяву, в якому вказує про безпідставність позовних вимог, оскільки позивач звільнений зі служби Національної поліції за вчинення позивачем дисциплінарних проступків несумісних з проходженням служби в Національній поліції України.

Ухвалою суду від 27.08.2020 постановлено здійснювати розгляд справи № 580/1928/20 за правилами загального позовного провадження.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала та просила відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 проходив службу в поліції на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Золотоніського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області, маючи спеціальне звання старшого лейтенанта поліції.

Відповідно до наказу ГУНП від 28.03.2020 № 910 «Про призначення та проведення службового розслідування, формування дисциплінарної комісії і відсторонення від виконання службових обов`язків (посади)» дисциплінарною комісією у формі письмового провадження проведено службове розслідування за рапортом т.в.о. начальника Золотоніського відділу поліції ГУНП полковника поліції ОСОБА_2 від 09.04.2020 № 2895/65/01 2020 щодо порушення службової дисципліни інспектором сектору реагування патрульної поліції № 3 Золотоніського відділу поліції ГУНП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , що має ознаки дисциплінарного проступку.

Службовим розслідуванням встановлено таке:

09.04.2020 близько 18.50 год. до Золотоніського відділу поліції ГУНП надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_3 про те, що по вул. Обухова, в м. Золотоноша сталась дорожньо-транспортна пригода.

Вказане повідомлення Золотоніським відділом поліції зареєстровано до ІТС ІПНП за № 2605, а на місце події направлено групу реагування патрульної поліції.

Установлено, що 09.04.2020, близько 18.40 год., старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , перебуваючи поза службою, без табельної вогнепальної зброї, керував автомобілем Hyundai Sonata р.н. НОМЕР_1 , що належить гр. ОСОБА_4 та рухаючись по вулиці Обухова, від вулиці Баха в напрямку вулиці Богуна в м. Золотоноша, скоїв зіткнення з автомобілем такої ж моделі з р.н. НОМЕР_2 , під керуванням гр. ОСОБА_5 , після чого за інерцією продовжив рух та зупинився шляхом наїзду на електроопору, яка зазнала механічних пошкоджень.

В результаті вказаної ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, а старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 каретою швидкої медичної допомоги з місця події направлено до Золотоніської ЦРЛ.

Старший лейтенант поліції ОСОБА_1 в порушення ч. 2 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС від 08.02.2019 № 100, п. 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, не повідомив про подію орган поліції та свого безпосереднього керівника і не доїхавши до медичного закладу, вийшов з карети швидкої медичної допомоги й направився за місцем свого проживання.

Цього ж дня, поліцейськими групи реагування патрульної поліції встановлено місцеперебування старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 і доставлено до Золотоніського відділу поліції, де у присутності двох свідків та із застосуванням нагрудного відеореєстратора CammPro 1826R.3/32 (інв. 866020/96), старший лейтенант поліції ОСОБА_1 повідомив, що після вживання ним алкогольних напоїв, він керуючи автомобілем без реєстраційних документів, що дають право на керування транспортним засобом, скоїв ДТП.

Зважаючи на вказані обставини, старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 запропоновано за допомогою алкотестера пройти освідування на стан сп`яніння, або проїхати до медичного закладу для проведення такого освідування, однак від проходження медичного огляду з метою встановлення факту вживання ним алкогольних напоїв, в установленому законом порядку, останній відмовився у присутності двох свідків.

За порушення п.п. 2.1 «а», 2.1 «б», 2.3 «б», 2.3 «є», п. 2.5, 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правила дорожнього руху) відносно старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.ст. 124 і 130 КУпАП та винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП і накладено стягнення, у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

В цей же день, ОСОБА_5 , його дружина гр. ОСОБА_6 та син гр. ОСОБА_7 звернулись до Золотоніської ЦРЛ, де їм встановлено діагнози у вигляді закритих черепно мозкових травм, струсу головного мозку та забоїв.

Опитані в ході проведення службового розслідування ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повідомили, що на момент скоєння ДТП, в салоні автомобіля Hyundai Sonata р.н. НОМЕР_1 знаходилась одна особа чоловічої статі.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР № 395620 від 09.04.2020 року, ОСОБА_1 09.04.2020 р. о 18-46 год. в м. Золотоноша по вул. Обухова, 13 керував автомобілем Hyundai Sonata д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота). Від освідування на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.п. 2.5 ПДР України.

17.04.2020 відповідачем прийнято наказ №963 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», відповідно до якого за вчинення дисциплінарного проступку, що вразилося в порушенні вимог п. 1, 2 ч. 1 ст.18 Закону Украпи «Про Національну поліцію», п. п. 2.1 «а» та 2.1 «б» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, п.6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС від 08.02.2019 №100, ч.2 ст.14, ч.5 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», п. 1, 2, 4, 6, 8, 10, 11, 13, 19 ч. З ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.5 розділу І, п.п. 1, 2 розділу ІІ п.3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 №1176, Присяги працівника поліції та адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції.

24.04.2020 наказом ГУНП в Черкаській області №103 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ.

Не погоджуючись з вищезазначеними наказами позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України "Про Національну поліцію" №580-VIII від 02 липня 2015 року (надалі - Закон №580).

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Водночас, згідно із частинами 1, 2 статті 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України №2337-VIII від 15 березня 2018 року затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (надалі Дисциплінарний статут).

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону №580-VIII, зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

При цьому, статтею 2 Дисциплінарного статуту визначено, що за своїм службовим становищем поліцейські можуть бути керівниками або підлеглими стосовно інших поліцейських. Під час виконання службових обов`язків поліцейський підпорядковується лише своєму безпосередньому та прямому керівникові (частина 4 статті 2 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний: 1) створити умови, необхідні для виконання підлеглими обов`язків поліцейського; 2) поважати честь і гідність підлеглих, не допускати порушень їхніх прав та соціальних гарантій; 3) розвивати у підлеглих розумну ініціативу та самостійність під час виконання ними обов`язків поліцейського; 4) сприяти підвищенню підлеглими рівня кваліфікації, достатнього для виконання службових повноважень; 5) вивчати індивідуальні та професійні якості підлеглих, забезпечуючи прозорість і об`єктивність в оцінюванні їхньої службової діяльності; 6) забезпечити сприятливий стан морально-психологічного клімату в колективі, своєчасно вчиняти дії із запобігання порушенню службової дисципліни підлеглими та виникненню конфліктів між ними; 7) контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень; 8) у разі виявлення порушення підлеглим службової дисципліни вжити заходів для припинення такого порушення та застосувати дисциплінарне стягнення до порушника або порушити клопотання про застосування стягнення уповноваженим керівником.

Згідно зі ст. 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров`я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Положеннями статті 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Аналіз наведених положень Дисциплінарного статуту є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.11.2016 року №1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила), які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Відповідно до п. 1 Розділу І Правил встановлено, що вони поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Згідно із п. 1 Розділу ІІ Правил під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема, поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.

Пунктами 3 та 4 Розділу IV Правил передбачено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.

Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним.

Суд звертає увагу, що дотримання вище зазначених вимог Дисциплінарного статуту та Правил є обов`язком кожного поліцейського незалежно від того перебуває він під час виконання службових обов`язків чи у позаслужбовий час, що пов`язане з особливостями проходження служби в Національній поліції.

За приписами частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до приписів статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.

При цьому, під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою (стаття 18 Дисциплінарного статуту).

Водночас, порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (частина 10 статті 14 Дисциплінарного статуту).

На реалізацію частини 10 статті 14 Дисциплінарного статуту наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року №893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (надалі Порядок №893), яким визначено процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Пунктом 1 розділу ІІ Порядку №893 визначено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

При цьому, у наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування це відомо) (пункт 4 розділу ІІ Порядку №893).

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника (пункт 2 розділу IV Порядку №893).

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень (пункт 3 розділу IV Порядку №893).

Відповідно до пункту 1 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

В силу приписів пункту 4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити, окрім іншого, наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування.

Під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі (пункт 14 розділу V Порядку № 893).

Відповідно до пункту 2 розділу VI Порядку № 893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У вступній частині висновку службового розслідування викладаються такі відомості: дата і місце складання висновку службового розслідування, прізвище та ініціали, посада і місце служби (роботи) голови (заступника голови) та членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; підстава для проведення службового розслідування; форма розгляду справи дисциплінарною комісією (відкрите засідання чи письмове провадження) (пункт 3 розділу VI Порядку №893).

Згідно з пунктом 4 розділу VI Порядку №893 в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування, зокрема: обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних"), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено (у разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування); вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку; відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством; запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування (пункт 5 розділу VI Порядку №893).

Отже, приписами Порядку №893 передбачено, що службове розслідування має проводитися стосовно конкретного поліцейського з метою встановлення наявності чи відсутності складу дисциплінарного проступку в діянні поліцейського, з приводу якого було призначено вказане розслідування.

Разом із цим, обставини, як і причини, що зумовили проведення розслідування, а також ступінь вини поліцейського з`ясовуються під час службового розслідування, за результатами якого складається висновок, у якому, крім іншого, зазначається підстава для проведення службового розслідування та обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим та зазначається щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації.

Судом встановлено, що відповідно до наказу ГУНП від 28.03.2020 № 910 «Про призначення та проведення службового розслідування, формування дисциплінарної комісії і відсторонення від виконання службових обов`язків (посади)» дисциплінарною комісією у формі письмового провадження проведено службове розслідування за рапортом т.в.о. начальника Золотоніського відділу поліції ГУНП полковника поліції ОСОБА_2 від 09.04.2020 № 2895/65/01 2020 щодо порушення службової дисципліни інспектором сектору реагування патрульної поліції № 3 Золотоніського відділу поліції ГУНП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , що має ознаки дисциплінарного проступку.

Щодо тверджень позивача про порушення процедури призначення та проведення службового розслідування суд зазначає таке.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків і, на противагу йому, принцип формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення.

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22 травня 2020 року в справі № 825/2328/16 та від 26 червня 2019 року в справі № 1640/3394/18.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд не вбачає порушень в діях відповідача як під час проведення перевірки так і під час накладення дисциплінарного стягнення.

Щодо посилань позивача на постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08.07.2020 у справі № 695/810/20 та рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29.01.2021 у справі №6952015/20, в яких спростовуються вказані в оскаржуваних наказах обставини, суд зазначає таке.

З матеріалів справи судом встановлено, що постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08.07.2020 у справі № 695/810/20 провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Дана постанова набрала законної сили 20.07.2020.

Крім того, судом встановлено, що рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29.01.2021 у справі №695/2015/20, яке набрало законної сили 09.02.2021 позов ОСОБА_1 до Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області, третя особа: поліцейський СРПП №3 Золотоніського ВП, старший сержант поліції Матяш Олег Анатолійович, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задоволено частково, скасовано постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 09.04.2020 року серія БАА №688974, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Так, аргументи позивача на вищезазначені рішення Золотоніського міськрайонного суду, є слушними тільки в тій частині, що в діях позивача відсутній склад саме адміністративних правопорушень, однак не дисциплінарного проступку.

Варто зауважити, що Верховний Суд неодноразово у своїх постановах висловлював правову позицію, що відсутність кримінального або адміністративного притягнення до відповідальності позивача не спростовує наявності в його діях дисциплінарного проступку, за який, в порядку Дисциплінарного статуту, відповідач має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з органів поліції.

Правова позиція що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, однак не дисциплінарного проступку, міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 6 березня 2019 року (справа №816/1534/16), від 17 липня 2019 року (справа №806/2555/17), від 13 жовтня 2020 року (справа № 805/3079/17-а), від 26 листопада 2020 року (справа №580/1415/19).

Позивач допустив вчинення дисциплінарного проступку, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, що свідчить про його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського. Такими обставинами є виключні фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

Вина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку проявляється в прямому умислі, тобто, останній свідомо допускав настання несприятливих наслідків після вчинення ним цих дій. Вищезазначене порушення стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості та повного ігнорування ним вимог чинного законодавства. Дискридетація Національної поліції полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби. Вчинення дій, що дискредитують органи поліції, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Такої ж позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 12 квітня 2018 року у справі № 815/3636/15, де зазначено, що звільнення позивача відбулося за вчинення дій, що дискредитують звання рядового та начальницького складу. Поняття «дискридитація» перебуває у тісному зв`язку із поняттям «дотримання морально-етичних норм» та передбачає дії, спрямовані на порушення правил професійної етики та моралі, закріплених у нормативно-правових актах спеціального законодавства, які пред`являються до осіб під час здійснення ними службових функцій та у повсякденному житті. Такі проступки самі по собі або у сукупності підривають довіру та авторитет органів внутрішніх справ в очах громадськості і є несумісним із подальшим проходженням служби, що зумовлює застосування до працівників органів внутрішніх справ, який вчинив діяння, несімісне з посадою, найсуворішого стягнення звільнення зі служби. Дискредитація звання рядового та начальницького складу є окремою підставою для звільнення, яке не пов`язано із вчиненням правопорушення та набрання чинності рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, в задоволенні яких слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складене 18 березня 2021 року.

Суддя В.П. Тимошенко