Справа № 160/11767/20
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2021-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Букіна Л.Є.,
за участю: секретаря судового засідання Котляревська Г.С.,
представника позивача - Чигиринська О.Д.,
представника відповідача - Шмельова О.В.,
представника третьої особи - Архипенко А.О.,
представника третьої особи - Дикаленко А.В
розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Дніпровська міська рада та Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень, -
В обґрунтування позовних вимог у заявах по суті позивач посилався на протиправність оскарженої вимоги та рішення з підстав неповідомлення відповідачем про наявність податкових повідомлень-рішень з визначеними грошовими зобов`язаннями з земельного податку, що свідчить про неузгодженість цих сум та передчасності прийняття вимоги про сплату боргу. Також зазначає, що сам розрахований відповідачем податок обчислений за відсутності відомостей з Державного земельного кадастру України та із застосуванням помилкового коефіцієнту нормативної грошової оцінки земельної ділянки, функціональне використання якої - для іншої промисловості, при цьому, що для розрахунку відповідач використав більший розмір земельної ділянки, аніж той, що ним фактично використовується.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2020 р. відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників процесу. Тією ж ухвалою суду позивачеві поновлено строк звернення до суду, а також запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву. Також залучено Дніпровську міську раду та Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду 17.12.2020 року подальший розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження й призначено підготовче засідання.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду 16.02.2021 року продовжено строк проведення підготовчого засідання на 30 діб.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду 23.02.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні позивач та представники сторін підтримали правові позиції та надали суду пояснення, аналогічні тим, що викладені у заявах по суті.
Заслухавши пояснення позивача та представників учасників справи, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, суд виходить із такого.
Відповідно до списку 157 згрупованих поштових повідомлень, указані рішення направлялися за адресом: АДРЕСА_1 .
При вирішенні спору суд виходить з того, що відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковим боргом визнається сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи,
Згідно із статті 36 цього ж Кодексу, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Приписами статті 89 ПК України визначено, що Право податкової застави виникає:
89.1.1. у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;
89.1.2. у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу;
89.1.3. у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.
89.2. З урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.
Підстави припинення податкового обов`язку, крім його виконання, визначені пунктом 37.3 статті 37 ПК України, зокрема: підставами для припинення податкового обов`язку, є ліквідація юридичної особи; смерть фізичної особи, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою; втрата особою ознак платника податку, які визначені цим Кодексом; скасування податкового обов`язку у передбачений законодавством спосіб
Згідно з пунктом 38.1 статті 38 ПК України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Пунктом 38.2 статті 38 ПК України визначено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.
Відповідно до пункту 49.2 статті 49 ПК України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.
Відповідно до ст.57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Відповідно до статті 286 ПК України, нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.
Відповідно до статті 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до статті 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.
Фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до Облікової картки/Повідомлення, протягом місяця з дня виникнення таких змін у порядку, визначеному цим Положенням.
При поданні Облікової картки (Повідомлення, Заяви про внесення змін) фізична особа зобов`язана подати відповідному контролюючому органу документи (оригінали після перевірки повертаються) та їх копії за переліком, визначеним цим Положенням.
При цьому, під час судового розгляду справи позивач зазначав про те, що він не оскаржує ці рішення через неналежне виконання відповідачем обов`язку щодо їх надсилання.
Суд зазначає, що відсутність відомостей з Державного земельного кадастру України та застосуванням відповідачем того чи іншого коефіцієнту нормативної грошової оцінки при обрахунку грошового зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб жодним чином не впливає на те, чи набули ці зобов`язання статусу узгоджених.
На переконання суду, не впливає на ці обставини також й те, що податкові повідомлення-рішення надсилалися за старою адресою реєстрації місця позивача, адже грошові зобов`язання визначені позивачеві не як фізичній особі-підприємцю, що у свою чергу б надавало змогу контролюючого органу використовувати відомості ЄДРПОУ при направленні податкових повідомлень-рішень, а саме як фізичній особі - платнику податку та відповідно за наведеного вище правового регулювання позивач був зобов`язаний повідомити відповідача про зміну даних адреси реєстрації, що у спірних правовідносинах ним виконано не було.
За викладених обставин, у суду відсутні підстави стверджувати, що формуючи оскаржену вимогу відповідач допустився порушень вимог законодавства України.
Підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених пунктом 93.1 цієї статті 93 ПК України, зокрема, з дня:
отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу та/або розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань та процентів за користування розстроченням (відстроченням) в установленому законодавством порядку;
визнання податкового боргу безнадійним;
набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства;
отримання платником податків внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження або в інших випадках, передбачених статтею 55 цього Кодексу, рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання.
отримання платником податків згоди контролюючого органу на відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 92 цього Кодексу.
Ураховуючи, що визначений оскарженою вимогою податковий борг позивачем не сплачений, відсутні підстав для звільнення майна з податкової застави.
За викладених обставин та обраного позивачем способу захисту відновлення порушеного права, позовні вимоги слід залишити без задоволення.
Стягнення судових витрат зі сплати судового збору не здійснюється.
Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, --
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складений 16 березня 2021 року.

Суддя Л.Є. Букіна