Справа № 761/16398/20
Суддя: Волошин В. О.
Дата ухвалення: 2021-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/69/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.М.,

при секретарі: Колзаковій К.А.,

за участі:

позивача: ОСОБА_1 ,

представник відповідача 2: Фіщука В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Святошинського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Максакова Сергія Михайловича, Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання дій протиправними; скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

В червні 2020р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним адміністративним позовом (а.с. 17-23) до відповідача головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Святошинського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Максакова С.М., (надалі по тексту - відповідач 1) в якому просив суд:

-визнати протиправними дії відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача за адресою: вул. Грінченка Миколи, 1 в м. Києві 14 травня 2020р. о 17 год. 18 хв.;

-скасувати постанову відповідача серія АС № від 14 травня 2020р. про накладення адміністративного стягнення на позивача за ч. 3 ст. 122 КУпАП;

Свої позовні вимоги, позивач обґрунтовував тим, що 14 травня 2020р. його було притягнуто до відповідальності з недотриманням встановленого порядку; постанова прийнята з порушенням його прав та чинного законодавства, є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01 липня 2020р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, після усунення позивачем недоліків визначених ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 червня 2020р.

10 вересня 2020р. стороною відповідача подано відзив на позову заяву, в якому проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволені, оскільки позивачем не доведено відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП та відповідно не спростовано правомірність дій інспектора з паркування при винесені постанови про накладення адміністративного стягнення від 14 травня 2020р. серія АС №.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2020р. було залучено до участі у справі в якості співвідповідача Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (надалі по тексту - відповідач 2).

09 грудня 2020р. позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що доводи викладені відповідачем у відзиві є надуманими та не відповідають дійсності, оскільки суду не було надано належним та допустимих щодо перебування транспортного засобу за вказаною в постанові адресою: м. Київ, вул. Грінченка Миколи, 1. Крім того, позивач зазначає, що вказана вулиця взагалі відсутня в м. Києві. Надані відповідачем докази фото фіксації адміністративного правопорушення, не містять вичерпної інформації про місце скоєння адміністративного правопорушення, в чому саме допущено порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу. Також позивач зазначив, що відповідачем було позбавлено його прав передбачених ст. 268 КУпАП.

17 лютого 2021р. в судовому засіданні позивач позов підтримав, з підстав та заперечень зазначених в ньому та відповіді на відзив. Представник відповідача 2 проти позову заперечував з підстав зазначених у відзиві.

Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 14 травня 2020р. відносно позивача відповідачем 1 було винесено постанову про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та із визначенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 510,0 грн.

При цьому, змістом даної постанови визначено, що 14 травня 2020р. приблизно о 17 год. 18 хв., ОСОБА_1 було залишено транспортний засіб «Skoda Octavia A7» на вул. Грінченка Миколи, 1 в м. Києві, для стоянки таким чином, що створює перешкоду для руху пішоходів або інших транспортних засобів, чим порушив п. 15.10д) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак, не зважаючи на те, що згідно вищевказаної норми Закону, доказами по справі є також пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у оскаржуваній постанові, не надано будь-якої оцінки поясненням позивача.

Крім того, суду не надано належних та допустимих доказів скоєння позивачем правопорушення зазначеного у постанові від 14 травня 2020р., в порядку ст. 251 КУпАП, а саме щодо фіксування зазначених подій технічними приладами, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, чи інших документів. Оскільки з наданих стороною відповідача доказів (фотокарток) не можливо встановити місце скоєння правопорушення, а зазначена в постанові адреса його вчинення: м. Київ, вул. Грінченка Миколи, 1, взагалі відсутня в м. Києві.

З огляду на вказане, суд прийшов до висновку, що відповідачем 1, в порушення вимог ст. 280 КУпАП додатково не було встановлено, чи було вчинено правопорушення, чи винний позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Слід зазначити, що норми ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, на думку суду, в даному випадку є недоведеним.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В той же час, в порушення вказаних вимог, інспектором не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином за таких підстав оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Враховуючи положення ст. 6 Конвенції про захист людини і основоположних свобод, а також беручи до уваги висновки ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії», рішення від 30 травня 2013р., та «Карелін проти Росії», рішення від 20 вересня 2016р., ЄСПЛ серед іншого зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготовитися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У відповідності з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме слід скасувати постанову серія АС № від 14 травня 2020р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення складеної відповідачем.

Стосовно вимоги позивача про визнання дій протиправними щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача за адресою: вул. Грінченка Миколи, 1 в м. Києві 14 травня 2020р. о 17 год. 18 хв. то в цій частині позов не підлягає задоволенню, оскільки законом інспектору надано право на справи на розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення, згідно ст.ст. 276, 279-1 КУпАП

Керуючись ст. ст. 8, 9, 19, 25, 72, 77, 78, 90, 121, 139, 241-246, 250, 251, 286, 293, 295 КАС України; ст. ст. 38, 122, 251, 254, 280, 289 КУпАП, суд, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Святошинського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Максакова Сергія Михайловича (місцезнаходження: м. Київ, вул. Леонтовича, 6), Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Леонтовича, 6) про визнання дій протиправними; скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити частково.

Скасувати постанову серія АС № від 14 травня 2020р. про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, пакування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) на ОСОБА_1 .

В решті позову відмовити.

Стягнути з Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь держави судовий збір у розмірі 420 /чотириста двадцять/ грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: