Справа № 440/2197/20
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2021-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 березня 2021 р.Справа № 440/2197/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Мінаєвій О.М. у справі 440/2197/20

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання неправомірним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21.05.2020 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання неправомірним рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

На зазначене рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подало апеляційну скаргу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.09.2020 року визначений головуючий суддя по справі (суддя-доповідач) Сіренко О.І., суддів: Кононенко З.О., Калиновського В.А.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 02.11.2020 р. відкрито провадження у справі за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.05.2020 року по справі № 440/2197/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання неправомірним рішення та зобов`язання вчинити певні дії та призначено до розгляду в письмовому провадженні до 30.12.2020 року.

Відповідно до розпорядження В.о. керівника апарату Другого апеляційного адміністративного суду № 02-01/6515 від 20.11.2020, у зв`язку з рішенням Вищої ради правосуддя №3063/0/15-20 від 10.11.2020 року "Про звільнення з посади судді Другого апеляційного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку судді ОСОБА_2 " призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 20.11.2020 року справу № 440/2197/20 призначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Мінаєва О.М., судді: Донець Л.О., ОСОБА_3 .

Відповідно до розпорядження керівника апарату Другого апеляційного адміністративного суду № 02-01/6882 від 25.11.2020, у зв`язку із наданим днем відпочинку, за рахунок розгляду виборчої справи суддям Макаренко Я.М., ОСОБА_4 призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 25.11.2020 року справу № 440/2197/20 призначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Мінаєва О.М., судді: Подобайло З.Г., Спаскін О.А.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 25.11.2020 р. прийнято до свого провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.05.2020 року по справі № 440/2197/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання неправомірним рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

17 березня 2021 року на адресу Другого апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід головуючому судді Мінаєвій О.М.

В обгрунтування вказаної заяви ОСОБА_1 посилається на наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, а саме зазначає, що починаючи з 25.11.2020 року адміністративне провадження по справі не призначалося до розгляду. Сумніви спричинені неправомірними діями та бездіяльністю головуючим суддею Мінаєвою О.М., як доповідачем, які полягають у порушенні Кодексу суддівської етики та присяги судді, норм КАС України. Прийнявши адміністративну справу до свого провадження, в порушення ст. 309 КАС України, суддею не розглянуто справу в розумні строки, протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття провадження. Суддя надає превагу розгляду інших справ, які надійшли до суду пізніше на кілька місяців, ніж справа №440/2197/20, яка є нескладною.

Згідно ч. 11 ст. 40 КАС України відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Колегія суддів розглянувши вказану заяву дійшла висновку про її необгрунтованість, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Водночас, варто зазначити, що суд, який розглядає справу має бути "безстороннім" і "незалежним" (ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

Згідно зі ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) існування безсторонності суду для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Практика цього суду свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому.

При вирішенні питання щодо існування легітимних причин, сумнівів у неупередженості конкретного судді ( п. 45-50 рішення ЄСПЛ у справі "Морель проти Франції"; п. 23 рішення ЄСПЛ у справі "Пескадор Валеро проти Іспанії") або органу, що засідає у вигляді суду присяжних ( п. 40 рішення ЄСПЛ у справі "Лука проти Румунії"), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (п. 44 рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії"; п. 30 рішення ЄСПЛ у справі "Пабла Кю проти Фінляндії"; п. 96 рішення ЄСПЛ у справі "Мікалефф проти Мальти").

ЄСПЛ в п. 49 рішення у справі "Білуха проти України" вказав, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію цей суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Так, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою.

З суб`єктивної точки зору, суд не повинен виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання.

Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Отже, метою запровадження інституту відводу судді від розгляду справи є гарантування безсторонності суду, зокрема, з ціллю запобігти упередженості судді під час розгляду справи.

Як встановлено зі змісту заяви про відвід судді, підставою для відводу є незгода заявника з вирішенням судом процесуальних питань по справі № 440/2197/20, що перебуває в провадженні судді Мінаєвої О.М.

Проте, суд зазначає, що наведені у заяві про відвід головуючому судді обставини не можуть слугувати підставами для відведення судді як такі, що викликають сумнів у його неупередженості, оскільки за правилами частини четвертої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи викладене, обставини, якими заявник обґрунтовує свою заяву, не викликають обґрунтованих сумнівів у неупередженості або необ`єктивності головуючого судді, оскільки відсутні будь-які докази, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості цим суддею як з погляду "суб`єктивного критерію", так і з погляду "об`єктивного критерію", яким керується ЄСПЛ.

Враховуючи вищевикладене, оскільки підстави для відводу головуючого судді Другого апеляційного адміністративного суду Мінаєвої О.М. заявником не обґрунтовані та не доведені, заява про відвід судді Мінаєвої О.М не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 36,40 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати заявлений ОСОБА_1 відвід головуючому судді Мінаєвій О.М. у адміністративній справі № 440/2197/20 необґрунтованим.

Відповідно до ст. 40 КАС України передати заяву про відвід для вирішення іншим складом суду у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Мінаєва О.М.
Судді Подобайло З.Г. Спаскін О.А.