Справа № 160/13112/20
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2021-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
Суддя-доповідач Третього апеляційного адміністративного суду Семененко Я.В.
перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу ОСОБА_1
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено.
Не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.
Зі змісту апеляційної скарги, матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 не брав участі у розгляді даної справи, проте вважає, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року порушено його права та інтереси.
Відповідно до приписів статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Частиною першою статті 293 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
З правового аналізу наведених процесуальних норм вбачається, що особи, які не брали участі у справі, наділені правом апеляційного оскарження лише у випадках, якщо оскаржуваним судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.
Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Таким чином, реалізуючи, передбачене статтею 55 Основного Закону право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує власне суб`єктивне уявлення про
порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Право на захист - це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється в його володільця у момент порушення чи оспорення останнього.
Водночас, суб`єктивна оцінка порушення права не є абсолютною, відтак, суд повинен встановити, серед іншого, в чому полягає порушення прав особи, яка подає апеляційну скаргу, оскаржуваним судовим рішенням.
ОСОБА_2 оскаржив вказаний наказ Міністерства юстиції України як рішення суб`єкта владних повноважень, що безпосередньо вливає на його права та інтереси, як особи, про яку було внесено запис до ЄДР по відношенню до Дніпропетровської обласної громадської організації Управління соціального захисту ветеранів та інвалідів МВС України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , обґрунтовуючи наявність у нього права на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, вказує на те, що на підставі рішення позачергових загальних зборів Дніпропетровської обласної громадської організації Управління соціального захисту ветеранів та інвалідів МВС України, оформленого протоколом №24/07 від 24.07.2020р. він був прийнятий до числа членів ГО, а тому із вказаної дати та на момент винесення Мінюстом спірного Наказу, і подання позову позивачем у цій справі він був учасником ГО. З цих підстав, скаржник вказує про те, що рішення у справі може вплинути на його права та обов`язки, як учасника Дніпропетровської обласної громадської організації Управління соціального захисту ветеранів та інвалідів МВС України.
Згідно вищевикладеного правового висновку, особи, які не брали участі у справі, наділені правом апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції лише у випадках, якщо таким судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.
Натомість, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не зазначено, яким чином та яких саме його прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків стосується оскаржуване рішення суду першої інстанції.
При цьому, суд бере до уваги, що ані мотивувальна, ані резолютивна частини рішення суду першої інстанції у даній справі не містять жодних висновків щодо прав та обов`язків ОСОБА_1 . Останній не є учасником спірних правовідносин, що виникли з приводу правомірності наказу Міністерства юстиції України №3508/5 Про задоволення скарги та не є особою, на яку поширюється дія даного нормативно-правового акту.
Судове рішення, оскаржене особою, що не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто у ньому має міститися судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.
Отже, скаржнику слід належним чином обґрунтувати підстави звернення до суду з апеляційною скаргою у даній справі, а саме зазначити яким чином та стосовно яких саме його прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків було вирішено питання оскаржуваним рішенням суду першої інстанції, що і зумовило звернення останнього до суду з апеляційною скаргою.
Також, відповідно до п.1 ч.5 ст.296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Всупереч вимогам наведеної норми, скаржником до апеляційної скарги документ про сплату судового збору не долучено.
Як вбачається зі змісту позову, позивач звернувся до суду з вимогами щодо:
- визнання протиправним і скасування Наказу Міністерства юстиції України №3508/5 від 09.10.2020 року Про задоволення скарги;
- зобов`язання Міністерства юстиції України поновити запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який було скасовано на підставі Наказу Міністерства юстиції України №3508/5 від 09.10.2020 року Про задоволення скарги.
Отже, заявлений позов фактично містить одну основну вимогу немайнового характеру, що стосується оскарження Наказу Міністерства юстиції України №3508/5 від 09.10.2020. Заявлена ж позивачем вимога про поновлення запису в ЄДР, який був скасований даним наказом Мінюсту, не є самостійною (окремою) вимогою, а направлена на відновлення становища, яке існувало до такого скасування на підставі оскаржуваного наказу Міністерства юстиції України, тобто фактично є похідною вимогою.
Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020 рік становить 2102 грн..
Відповідно до пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно пп.2 п.3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи вищевикладене, заявнику апеляційної скарги слід сплатити судовий збір у відповідності до пп.2,п.3,ч.2,ст.4 Закону України "Про судовий збір" в розмірі 1261,20 грн. (840,80 грн.(2102 грн.*0,4)*150%).
Відповідно до ч.2 ст.298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, згідно з якими апеляційна скарга залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії даної ухвали.
У зв`язку з викладеним, вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без руху, встановивши скаржнику строк для усунення недоліків, а саме:
- зазначити яким чином та стосовно яких саме його прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків було вирішено питання оскаржуваним рішенням суду першої інстанції;
- надати документ про сплату судового збору в сумі 1261,20 грн. сплаченого за реквізитами:
Отримувач: ГУК у Дн-кій обл/Шев.р/22030101
Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155
Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)
Код банку отримувача (МФО): 899998
Код класифікації доходів бюджету: 22030101.
Призначення платежу: *;101;_____(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової
картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ______(ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від _____(Дата оскарження справи) по справі _____(Номер справи), Третій апеляційний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).
Керуючись ст.169, ч. 2 ст.298 КАС України, -
Встановити скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.
Ухвала набирає законної сили 19.03.2021р. та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач Я.В. Семененко