Справа № 804/8520/17
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2021-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року

м. Київ

справа № 804/8520/17

адміністративне провадження № К/9901/69501/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді (судді-доповідача) - Данилевич Н.А.,

суддів - Мацедонської В.Е.,

Шевцової Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження

касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області

на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року (головуючий суддя - Чередниченко В.Є., судді: Іванов С.М., Панченко О.М.)

у справі № 804/8520/17

за позовом громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1

до Шевченківського районного відділу у м.Дніпрі Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області, Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В грудні 2017 року громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Шевченківського районного відділу у м.Дніпрі Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області (далі - відповідач 1, Шевченківський РВ у м.Дніпрі), Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (далі - відповідач 2, ГУДМСУ у Дніпропетровській області, скаржник), в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Шевченківського районного відділу у м.Дніпрі Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області №1211/5321 від 10.11.2017 щодо відмови в прийнятті документів від громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 для продовження строку дії посвідки;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області прийняти рішення щодо продовження терміну перебування в Україні громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , національний паспорт № НОМЕР_1 .

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 липня 2018 року, адміністративний позов громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , національний паспорт НОМЕР_1 ) до Шевченківського районного відділу у м.Дніпрі Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області (49069, м.Дніпро, пр.Пилипа Орлика, 3), Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (49000, м.Дніпро, вул.В.Липинського, 7, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення оформлене листом Шевченківського районного відділу у м.Дніпрі Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області №1211/5321 від 10.11.2017 щодо відмови в прийнятті документів від громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 для продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання.

Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області за результатами поданих громадянином Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 документів для продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання прийняти рішення у встановленому законодавством України порядку, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що існують загальновідомі офіційні документи, які підтверджують обґрунтованість існування загрози життю позивача, його безпеці чи свободі в країні походження, в якій існує військовий конфлікт. За вказаних обставин, суд вважав, що оскаржуване рішення прийняте відповідачем-1 без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), та з порушенням принципу пропорційності, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), відповідно суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Шевченківського РВ у м.Дніпрі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області №1211/5321 від 10.11.2017 підлягають задоволенню.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2018 року апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 липня 2018 року у справі №804/8520/17 повернуто заявнику з підстав незасвідчення у визначеному законом порядку долученої до матеріалів апеляційної скарги копії довіреності №90.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2018 року визнано неповажними підстави наведені скаржником для поновлення строку на апеляційне оскарження, та запропоновано скаржнику протягом десяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків вказавши інші поважні підстави для поновлення строку апеляційного оскарження.

Залишаючи без руху, суд апеляційної інстанції зазначив, що, враховуючи, те, що копію оскаржуваного рішення відповідачем отримано 20 липня 2018 року, а з апеляційною скаргою він звернувся до суду 19 вересня 2018 року, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що відповідачем пропущено встановлений законом тридцятиденний строк для звернення до суду з апеляційною скаргою. При цьому, суд апеляційної інстанції вважав неповажними підстави наведені відповідачем для поновлення строку апеляційного оскарження, оскільки повернення попередньоподаної апеляційної скарги з підстав неналежного оформлення наданої довіреності, не може бути визнано об`єктивними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, адже такі причини є суто суб`єктивними та свідчать виключно про неналежні дії/бездіяльність скаржника щодо оформлення та направлення документів до суду.

Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2018 року скаржником отримано 30 жовтня 2018 року, що підтверджується відміткою наявною на копії зазначеної ухвали, що додана скаржником до заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження.

02 листопада 2018 року скаржник через засоби поштового зв`язку звернувся до суду з клопотанням в якому просив поновити строк звернення до суду з апеляційною скаргою. Клопотання обгрунтовано тим, що звернення з апеляційною скаргою є конституційним правом особи, яка бере участь у розгляді справи.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 липня 2018 року у справі №804/8520/17.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції вказав, що, безпідставне поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення може призвести до затягування строку набрання законної сили рішенням суду першої інстанції у цій справі, та, відповідно, призведе до надання переваги одній зі сторін судового процесу - суб`єкта владних повноважень, що є неприпустимим. Разом з цим, суд апеляційної інстанції взяв до уваги те, що первинноподана апеляційна скарга була повернута ухвалою суду від 31 серпня 2018 року, яка набрала статусу остаточної та оскаржена не була, до повторних апеляційних скарг застосовуються вимоги КАС України як до нової апеляційної скарги. При цьому, скаржник під час реалізації свого права на повторне звернення до суду з апеляційною скаргою не звільняється від обов`язку дотримуватися встановленого законодавством строку звернення до суду з такою апеляційною скаргою. Відтак, приймаючи до уваги те, що підстави наведені скаржником для поновлення строку апеляційного оскарження ухвалою суду від 24 жовтня 2018 року визнано неповажними, а також те, що інші зазначені скаржником обставини для поновлення строку на апеляційне оскарження не свідчать про наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, суд вважав за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ВІДЗИВУ (ЗАПЕРЕЧЕНЬ)

27 грудня 2018 року на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року, в якій скаржник, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати зазначене судове рішення та направити справу на розгляд до Третього апеляційного адміністративного суду.

В обґрунтування поданої касаційної скарги ГУДМСУ у Дніпропетровській області зазначає, що рішення суду першої інстанції від 04.07.2018 не було вручено скаржнику у день його проголошення чи складення, а отримано повний текст рішення лише 20.07.2018. Відтак, зважаючи на дані обставини, первинне подання апеляційної скарги здійснювалося відповідачем 2 - 15.08.2018, тобто в межах строків, встановлених п.1 ч. 2 ст. 295 КАСУ. ГУДМСУ в Дніпропетровській області вказує, що, отримавши 17.09.2018 копію ухвали суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги, не допустив зволікання із повторною її подачею, та, врахувавши вимоги ухвали, 19.09.2018 вдруге звернувся до суду апеляційної інстанції. Також скаржник стверджує, що, враховуючи час, протягом якого первинно подана апеляційна скарга перебувала на розгляді в суді апеляційної інстанції та, зважаючи на тривалий час поштового перебігу, ГУДМСУ в Дніпропетровській області об`єктивно не мало змоги повторно подати до суду апеляційну скаргу в межах строків, встановлених ч. 1 та 2 ст. 295 КАСУ.

Ухвалою Верховного Суду від 07 лютого 2019 року було відкрито касаційне провадження за даною касаційною скаргою.

Позивачем відзиву на вказану касаційну скаргу не подано, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Ухвалою Верховного Суду від 17 березня 2021 року касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області призначено до касаційного розгляду.

ІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

Згідно ч. 1,2 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Пункт 4 частини 1 статті 299 КАС України: Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо: скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Вирішуючи питання обґрунтованості поданої касаційної скарги, Верховний Суд (далі - Суд) виходить з того, що за приписами частин 1-2 статті 341 КАС України (в редакції чинній до 08.02.2020), суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Сам по собі факт повернення апеляційної скарги не є поважною причиною пропуску строку. Втім, при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, а також період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду.

Специфіка повернення апеляційної скарги з підстав, визначених пунктом 1 частини 4 статті 298 КАС України, полягає, зокрема в тому, що у разі відсутності доказів на підтвердження повноважень особи, яка підписала апеляційну скаргу, остання без руху не залишається і у скаржника в силу вимог закону відсутній час на усунення недоліків такої апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 липня 2018 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом ухвалено рішення у справі за позовом громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 до Шевченківського районного відділу у м.Дніпрі Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області, Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Апеляційну скаргу на вказане рішення першої інстанції вперше подано відповідачем до суду 15 серпня 2018 року, що підтверджується відбитком поштового штемпеля, тобто в межах строку, визначеного процесуальним законодавством.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2018 року апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області повернуто заявнику з підстав незасвідчення у визначеному законом порядку долученої до матеріалів апеляційної скарги копії довіреності №90

Суд підкреслює, що, отримавши 17 вересня 2018 року ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2018 року про повернення апеляційної скарги, відповідач 19 вересня 2018 року без невиправданих затримок і зайвих зволікань скористався своїм правом на повторне подання до суду апеляційної скарги, додавши до останньої довіреність, засвідчену з врахуванням вимог ували суду.

Вказане свідчить про вжиття апелянтом послідовних дій, направлених на оскарження рішення суду першої інстанції, та невідкладних заходів щодо повторного подання належним чином оформленої апеляційної скарги після її повернення, тобто про добросовісну поведінку останнього.

Проте суд апеляційної інстанції, постановляючи ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження у зв`язку з пропуском позивачем строку на апеляційне оскарження, зазначених обставин не врахував і належної оцінки їм не надав, що призвело до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

У справі «Іліан проти Туреччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Таким чином, враховуючи викладене Суд приходить до висновку про необхідність задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення із направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

За правилами статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Керуючись статтями 341, 345, 349-356, 359 КАС України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області задовольнити .

Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року скасувати , а справу направити до Третього апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіН.А. Данилевич В.Е. Мацедонська
Н. В. Шевцова