Справа № 640/4388/19
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2021-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/4388/19 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Мазур А.С.,
Суддя-доповідач Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Кобаля М.І.,

суддів Бужак Н.П., Костюк Л.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2020 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім завод Євроформат» до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім завод Євроформат» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Торговий дім завод Євроформат») звернулося до суду із адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (далі по тексту - відповідач, ГУ ДПС у місті Києві) в якому просило:

- визнати противоправною бездіяльність відповідача щодо неприведення у відповідність інтегрованої картки платника податків ТОВ «Торговий дім завод Євроформат»;

- зобов`язати ГУ ДПС у місті Києві привести у відповідність інтегровану картку платника податків - ТОВ «Торговий дім завод Євроформат» шляхом відображення об`єктивної інформації, а саме: виключення суми в розмірі 1 407 080, 00 грн. з граф «Сума операцій» та «Нараховано/зменшено», включену у вказані графи 07.03.2019 (код операції 311); виключення суми в розмірі 351 770,00 грн. з граф «Сума операцій» та «Нараховано /зменшено», включену у вказані графи 07.03.2019 (код операції 301); виключення суми в розмірі 351 770,00 грн. з графи «Сума операцій», включену до вказаної графи 07.03.2019 (код операції 95 Р); виключення суми в розмірі 283 898,63 грн. з графи «Сума операцій», включену у вказану графу 07.03.2019 (код операції 221); відобразити в інтегрованій картці платника суми, що оскаржуються зі статусом «Оскаржуються в адміністративному поряду».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2020 року зазначений адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КАС України у виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.

Пунктом 1 статті 6 ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року Конвенції про захист прав людини та основних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Згідно п. 26 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень ухвалення рішення в розумні строки відповідно до статті 6 Конвенції також можна вважати важливим елементом його якості. Проте можливе виникнення суперечностей між швидкістю проведення процесу та іншими чинниками, пов`язаними з якістю, такими як право на справедливий розгляд справи, яке також гарантується статтею 6 Конвенції. Оскільки важливо забезпечувати соціальну гармонію та юридичну визначеність, то попри очевидну необхідність враховувати часовий елемент слід також зважати й на інші чинники.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про продовження строку розгляду апеляційної скарги Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2020 року на розумний строк.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частиною 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 21.02.2019 року податковим органом, на підставі акта перевірки №33/26-15-14-01-03/32453930 від 22.01.2019 року, було прийняте податкове повідомлення-рішення форми «Р» №0103, яким позивачу за порушення п.п.134.1.1, 135.1 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток приватних підприємств», всього в сумі 1 758 850,00 грн., в т.ч. за основним платежем в сумі 1407 080,00 грн., штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 351 770,00 грн.

21.02.2019 року на поштову адресу позивача: м. Київ, вулиця Куренівська, будинок 21, літ «Г» листом за трек-номером Київ -192411 контролюючим органом було надіслане податкове повідомлення-рішення №0103.

Податкове повідомлення-рішення від 22.01.2019 року №0103, отримано ТОВ «Торговий дім завод Євроформат» 25.02.2019 року, проведено по особовому рахунку позивача 07.03.2019 року, внаслідок чого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток приватних підприємств», в т.ч. за основним платежем в сумі 1 407 080,00 грн., штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 351 770,00 грн. пені - 283 893,53 грн.

Погашення грошових зобов`язань в добровільному порядку ТОВ «Торговий дім завод Євроформат» не відбулося.

Листом від 26.02.2019 року № 127 позивач направлено контролюючому органу повідомлення про оскарження повідомлення-рішення від 22.01.2019 року №0103 в адміністративному порядку. Повідомлення про оскарження податкового повідомлення-рішення за трек-номером 201 отримане відповідачем 27.02.2019 року.

Також, в матеріалах справи наявна скарга позивача № 135 від 07.03.2019 року про оскарження податкового повідомлення-рішення від 22.01.2019 року №0103, в порядку ст. 56 Податкового Кодексу України, та опис вкладення у цінний лист на адресу ДФС України із штампом поштового відділення від 07.03.2019 року.

Доказів отримання скарги Державною фіскальною службою України та результатів розгляду скарги, сторонами не надано.

Між тим, в матеріалах справи міститься ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.05.2019 року про відкриття провадження у справі №640/8356/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім завод Євроформат» до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про скасування податкового повідомлення - рішення від 22.01.2019 року №0103 (а.с.95).

Натомість, з відкриттям провадження у справі щодо оскарження податкового повідомлення - рішення від 22.01.2019 року №0103, статус нарахованих сум на «Оскаржене в судовому порядку» в ІКП не змінювався, що підтверджується роздруківкою з Інтегрованої картки платника (далі по тексту - ІКП), станом на 01.06.2019 року.

Не погоджуючись із відображенням зазначених сум податкових зобов`язань в ІКП, позивач звернувся з позовом до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про часткове задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що станом на дату прийняття рішення по даній адміністративній справі, статус податкового повідомлення-рішення від 22.01.2019 року №0103 в ІКП повинен бути змінений, згідно з положеннями Порядку 422.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі по тексту - ПК України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно пункту 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Рішення про визначення грошових зобов`язань приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу за актом з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

Податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків (п. 86.8 ст. 86 ПК України).

Так, згідно пункту 58.3 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до п.56.1 ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Згідно пунктів 56.2, 56.3 статті 56 ПК України у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Відповідно до п. 56.5. ст. 56 ПК України платник податків одночасно з поданням скарги контролюючому органу вищого рівня зобов`язаний письмово повідомляти контролюючий орган, яким визначено суму грошового зобов`язання або прийнято інше рішення, про оскарження його податкового повідомлення-рішення або будь-якого іншого рішення.

Пунктом 56.16 статті 56 ПК України визначено, що днем подання скарги вважається день фактичного отримання скарги відповідним контролюючим органом, а в разі надсилання скарги поштою - дата отримання відділенням поштового зв`язку від платника податків поштового відправлення із скаргою, яка зазначена відділенням поштового зв`язку в повідомленні про вручення поштового відправлення.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, листом від 26.02.2019 № 127 ТОВ «Торговий дім завод Євроформат» повідомило податковий орган про оскарження повідомлення-рішення від 22.01.2019 року №0103. Натомість, доказів отримання власне самої скарги контролюючим органом вищого рівня (ДФС України) та результатів її розгляду, позивач суду не надав.

У свою чергу, п. 56.15. статті 56 ПК України встановлено, що скарга, подана із дотриманням строків, визначених абзацом першим пункту 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Відповідно до п.п.19-1.1.10 п. 19-1.1 ст. 19 ПК України, контролюючі органи виконують такі функції, зокрема, забезпечення ведення обліку податків, зборів, платежів.

На виконання вимог ПК України, з метою реалізації підпункту 19-1.1.10 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України та з метою удосконалення оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджету та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 року № 422 затверджено Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі по тексту - Порядок №422).

Вказаний Порядок визначає організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно п.2 розділу І Порядку №422 інтегрована картка платника - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Пунктом 1 Розділу ІІ Порядку №422 передбачено, що інтегрована картка платника відкривається за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

Так, ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Спеціальне кодування всіх операцій, що використовуються для відображення в ІКП облікових показників, забезпечує автоматизоване ведення ІКП.

Розділ V Порядку № 422 встановлює алгоритм дій працівників контролюючого органу при формуванні первинних показників документів органів ДФС (податкових повідомлень-рішень, вимог про сплату недоїмки з єдиного внеску та рішень про застосування (нарахування) штрафних санкцій тощо) для відображення в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, та перенесення до їх ІКП за результатами контрольно-перевірочної роботи.

Крім того, пунктом 4 Розділу V Порядку № 422 регламентовано відображення в інформаційній системі органів ДФС результатів адміністративного та/або судового оскарження донарахованих сум з відповідним перенесенням до ІКП.

Так, відповідно до п.п.1 п. 4 Розділу V Порядку № 422 працівники підрозділів адміністративного/судового оскарження органу ДФС, до компетенції яких належать розгляд скарг при проведенні процедури адміністративного оскарження або супроводження справ у судах при проведенні процедури судового оскарження прийнятих податкового повідомлення-рішення/рішення/вимоги та/або рішення щодо єдиного внеску, в установленому порядку відповідно до вимог регламентів використання відповідних інформаційних систем забезпечують внесення даних до інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, у день отримання чи складання відповідних документів або отримання інформації з подальшим збереженням даних та встановленням зв`язків записів зазначених інформаційних систем із записами підсистеми, що відображає результати КПР.

Відображенню в інформаційній системі органів ДФС підлягають матеріали, які зареєстровані в інформаційних системах, що забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, та мають безпосередній зв`язок з матеріалами, внесеними до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи в ході виконання її функцій.

Такими матеріалами є, зокрема, скарга про адміністративне оскарження або ухвала суду про відкриття провадження.

Підпунктом 2 пункту 4 Розділу V Порядку № 422 передбачено, що залежно від інформації, яка завантажена в інформаційну систему органів ДФС з інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, одночасно змінюється статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску та в ІКП відображається така інформація щодо оскарження донарахованих сум та прийнятих рішень відповідними органами, зокрема:

1) інформація із заяви-оскарження податкового повідомлення-рішення/рішення/вимоги та/або рішення щодо єдиного внеску.

На підставі інформації з інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів адміністративного оскарження, про початок/продовження у законодавчо встановлені строки процедури адміністративного оскарження (скарга (заява) платника податків) донарахована/зменшена сума вважається неузгодженою (статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та рішень щодо єдиного внеску в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, змінюється на «Оскаржується в адміністративному порядку».

У разі внесення вказаної інформації:

- до настання граничного строку сплати/зменшення відповідні облікові показники (операції) в ІКП блокуються, а донараховані/зменшені суми не відображаються та не беруть участі у розрахунках;

- після настання граничного строку сплати/зменшення ІКП відображаються облікові показники (операції) щодо виключення з обліку донарахованих/зменшених сум у зв`язку із запізненням надходження скарги;

2) інформація з ухвали суду про відкриття провадження.

На підставі інформації з інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, про початок/продовження процедури судового оскарження (ухвала суду про відкриття провадження) донарахована/зменшена сума вважається неузгодженою (статус податкового повідомлення-рішення/рішення/вимоги та рішення щодо єдиного внеску в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, змінюється на «Оскаржується в судовому порядку»).

У разі внесення вказаної інформації:

- до настання граничного строку сплати/зменшення - відповідні облікові показники (операції) в ІКП блокуються, а донараховані/зменшені суми не відображаються та не беруть участі у розрахунках;

- після настання граничного строку сплати/зменшення - в ІКП відображаються облікові показники (операції) щодо виключення з обліку донарахованих/зменшених сум у зв`язку із запізненням надходження ухвали суду про порушення провадження у справі.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що відображені результати контрольно-перевірочної роботи у разі адміністративного або судового оскарження не виключаються з ІКП, а змінюється статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень на «Оскаржене а адміністративному порядку» або «Оскаржене у судовому порядку».

Підпунктом 2 пункту 1 Розділу VII Порядку № 422 встановлено, що первинними документами, на підставі яких вносяться первинні показники до інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, є, зокрема, отримана контролюючим органом скарга або ухвала суду про відкриття провадження.

До базового запису про оскарження в адміністративному порядку/порушення провадження у справі в інформаційну систему органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, приєднуються оскаржені документи, що внесені в інформаційну систему органів ДФС, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи шляхом встановлення зв`язку із відповідними записами зазначеної підсистеми (перенесення атрибутів документів, суміжних до інформаційної системи, яка відображає результати адміністративного/судового оскарження).

Згідно з п.п.2 п. 9 Розділу ІV Порядку №422 («Відображення в ІКП нарахованих сум податків за податковими повідомленнями-рішеннями») інформація щодо початку/продовження та результатів адміністративного або судового оскарження податкового повідомлення-рішення вноситься до підсистеми, що забезпечує облік платежів, працівником структурного підрозділу органу ДФС, яким податкове повідомлення-рішення було сформовано, на підставі документів, зазначених у розділі VII цього Порядку (заяви - оскарження податкового повідомлення-рішення, ухвали суду про відкриття провадження, рішення про результати розгляду скарги (заяви), рішення суду, прийнятого по суті), протягом 3-ох днів з дати отримання такого документа.

На підставі інформації про початок/продовження у законодавчо встановлені строки процедури адміністративного оскарження (скарга (заява) платника податків) або про початок/продовження процедури судового оскарження нарахована сума податків вважається неузгодженою, а в ІКП змінюється статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень на «Оскаржене а адміністративному порядку» або «Оскаржене у судовому порядку» та після настання граничного строку сплати/зменшення - в ІКП відображаються облікові показники (операції) щодо виключення з обліку донарахованих/зменшених сум.

Тобто, відображенню в інформаційній системі органів Державної фіскальної служби підлягають матеріали, які зареєстровані в інформаційних системах, що забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження прийнятого податкового повідомлення-рішення та мають безпосередній зв`язок з матеріалами, внесеними до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи в ході виконання її функцій.

Крім того, на контролюючий орган, серед іншого, покладено обов`язок підтримання достовірності показників інформаційної системи - відповідності інформації, що зберігається у інформаційній системі, показникам первинних документів, до яких, згідно положень наведеного порядку віднесено й ухвали про відкриття провадження.

Актуальність даних інформаційної системи має наслідком правильне обчислення системою нарахованих нею сум пені, штрафних санкцій та відображення нею правильних сум узгоджених грошових зобов`язань.

Разом з тим, у даному випадку, у відповідача за відсутності доказів про початок/продовження у законодавчо встановлені строки процедури адміністративного оскарження (скарга (заява) платника податків) були відсутні підстави для відображення результатів контрольно-перевірочної роботи із зміною на «Оскаржується в адміністративному порядку», а враховуючи внесення до ІКП нарахованих сум податків за податковими повідомленнями-рішеннями від 22.01.2019 року №0103, то після настання граничного строку сплати/зменшення - в ІКП і відображення облікових показників (операцій) щодо виключення з обліку донарахованих/зменшених сум.

Повідомлення позивачем податковий орган листом від 26.02.2019 року № 127 про оскарження податкового - повідомлення рішення від 22.01.2019 року №0103 не заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції, адже підставою для відображення результатів контрольно-перевірочної роботи із зміною на «Оскаржується в адміністративному порядку» є факт (дата) вручення поштового відправлення скарги або отримання копії ухвали суду про відкриття провадження по справі в якій оскаржується податкове повідомлення-рішення. У свою чергу, вручення вказаних доказів податковому органу не надано.

Так, в рамках адміністративної справи №640/8356/19, в якій відкрито провадження 23.05.2019 року, позивачем оскаржується податкове повідомлення-рішення від 22.01.2019 року №0103.

Отже, інформація з ухвали суду про відкриття провадження по справі №640/8356/19 підлягає внесенню до ІКП шляхом зміни статусу «Оскаржується в судовому порядку» та відображенню в ІКП облікових показників (операцій) щодо виключення з обліку донарахованих/зменшених сум.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до положень п. 56.18 ст. 56 ПК України грошове зобов`язання, визначене у податковому повідомленні-рішенні від 22.01.2019 року №0103, в силу закону вважається неузгодженим та, відповідно, не набуло статусу податкового боргу.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що відповідач зобов`язаний забезпечити відображення результатів судового оскарження податкового повідомлення-рішення від 22.01.2019 року №0103 шляхом внесення до ІКП ТОВ «Торговий дім завод Євроформат» запису про оскарження та виключення з обліку донарахованих/зменшених сум визначених у податковому повідомленні-рішенні від 22.01.2019 року №0103 та нарахованої пені за несвоєчасну сплату донарахованих сум.

Невнесення вказаної інформації щодо оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення свідчить про порушення вказаним контролюючим органом вимог Порядку № 422.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції наголошує, що рішенням Окружного адміністративного суду від 10.10.2019 року по адміністративній справі №640/8356/19 позов ТОВ «Торговий дім завод Євроформат» був задоволений повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 21.02.2019 року №0103, складене Головним управлінням ДФС у м. Києві. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2020 року №640/8356/19 рішення Окружного адміністративного суду від 10.10.2019 року залишено без змін.

Отже, станом на момент прийняття рішення в даній справі статус повідомлення-рішення від 22.01.2019 року №0103 в ІКП позивача повинен бути змінений контролюючим органом, згідно до Порядку 422, та з урахуванням набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду від 10.10.2019 року по справі №640/8356/19 про скасування податкове повідомлення-рішення від 21.02.2019 року №0103.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що з метою забезпечення ефективного судового захисту порушених прав позивача, існує необхідність вийти за межі позовних вимог та зобов`язати податковий орган відобразити в ІКП ТОВ «Торговий дім завод Євроформат» суми донараховані за податковим повідомленням - рішенням від 22.01.2019 року № 0103 зі статусом «Оскаржується в судовому порядку» та виключити їх з ІКП.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01 липня 2003 року, яке, відповідно до ч. 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.

При цьому, прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

У даному випадку, задоволення позовних вимог в частині зобов`язання ГУ ДПС у місті Києві відобразити в інтегрованій картці ТОВ «Торговий дім завод Євроформат» суми донараховані за податковим повідомленням - рішенням від 22.01.2019 №0103 за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» за основним платежем в сумі 1 407 080,00 грн., штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 351 770,00 грн. а також пені в сумі 283 898, 63 грн. зі статусом «Оскаржується в судовому порядку» на підставі ухвали Окружного адміністративного суду Києва №640/8356/19, від 23.05.2019 року та виключити суму в розмірі 1407080, 00 грн. з графи «Сума операцій» та з графи «Нараховано/зменшено», включену у вказані графи 07.03.2019 (код операції 311); суму в розмірі 351 770,00 грн. з графи «Сума операцій» та з графи «Нараховано /зменшено», включену у вказані графи 07.03.2019 (код операції 301); суму в розмірі 351 770,00 грн. з графи «Сума операцій», включену до вказаної графи 07.03.2019 (код операції 95 Р); суму в розмірі 283 898,63 грн. з графи «Сума операцій», включену у вказану графу 07.03.2019 (код операції 221), відповідно до Порядку №422, є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції в резолютивній частині оскаржуваного рішення допущено описку, а саме: в частині назви відповідача, замість Головного управління Державної податкової служби у місті Києві зазначено Державну податкову службу у місті Києві.

Натомість, вказана описка не може бути підставою для зміни або скасування рішення, оскільки норми процесуального та матеріального права судом першої інстанції порушені не були, а державний орган - Державна податкова служба у місті Києві взагалі не існує.

У зв`язку з викладеним, наявні обґрунтовані підстави для часткового задоволення позовних вимог, з урахуванням наведених вище висновків суду, для відновлення порушеного права позивача

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, колегією суддів апеляційної інстанції враховується, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верхового Суду України від 16.09.2015 року у справі №21-1465а15 та від 02.02.2016 року у справі №804/14800/14.

Відповідно до пункту 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги правову позицію, яка висвітлена в п. 9 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 30.01.2003 р. N 3-рп/2003, а саме: «Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13)».

Колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Так, згідно ч. 1 ст. 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Керуючись ст.ст. 242, 257, 260, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: М.І. Кобаль

Судді: Н.П. Бужак

Л.О. Костюк

Повний текст виготовлено 18.03.2021 року