Справа № 520/18915/2020
Суддя: Ніколаєва О.В.
Дата ухвалення: 2021-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

18 березня 2021 року Справа №520/18915/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Ніколаєвої О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

до Комунального підприємства «Харківводоканал»

про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту - позивач, ГУ ПФ України в Харківській області) 24.12.2020 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Комунального підприємства «Харківводоканал» (далі по тексту відповідач, КП «Харківводоканал»), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за період з вересня 2020 року по листопад 2020 року у сумі 155 612,58 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вказані витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», мають бути відшкодовані згідно з вимогами пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак заборгованість підприємством не погашена, відтак підлягає стягненню у судовому порядку.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи у адміністративній справі №520/18915/2020.

Цією ж ухвалою відповідачу надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідачем 31.12.2021 до суду надано відзив на позовну заяву, згідно з яким останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю з тих підстав, що у позивача відсутні правові підстави для стягнення з КП «Харківводоканал» відшкодування заборгованості по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, у тому числі за той стаж, який був зароблений на інших підприємствах, правонаступником яких КП «Харківводоканал» не є, що підтверджується даними Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України. Вказує, що розрахунки, на які посилається у позовній заяві позивач, зроблені, на думку позивача, неправильно, оскільки базуються на стажі зробленому на інших підприємствах, правонаступником яких КП «Харківводоканал» не являється.

Розглянувши надані сторонами документи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Харківський окружний адміністративний суд встановив наступне.

Судовим розглядом встановлено, що позивач знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області.

Відповідно до розрахунку суми відшкодування пільгових пенсій по Списку №2 сума заборгованості Комунальне підприємство «Харківводоканал» складає 155 612,58 грн.

Розрахунок включає наступних пенсіонерів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 .

Відповідні розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за період з вересня 2020 року по листопад 2020 року у сумі 155 612,58 грн. надіслані відповідачу разом з супровідними листами, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідачем у добровільному порядку не відшкодовано витрати на виплату та доставку пільгових пенсій за період з вересня 2020 року по листопад 2020 року у сумі 155 612,58 грн., що слугувало підставою для звернення пенсійного органу з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої 2 Прикінцевих Положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди:

1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення». У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону. Виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в» - «е» та «ж» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;

2) окремим категоріям працівників залежно від умов праці за результатами атестації робочих місць можуть призначатися пенсії за рахунок коштів підприємств та організацій, але не раніше ніж за 5 років до досягнення віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону;

3) особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або матимуть право на пенсію відповідно до статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії призначаються за нормами цього Закону, виходячи з вимог віку та стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до абзацу 4 пункту 1 статті 2 та абзацу 2 пункту 1 статті 4 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На обов`язкове державне пенсійне страхування встановлюються ставки збору у розмірі 100 відсотків від об`єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Таким чином, фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пунктів «б-з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», підлягають відшкодуванню в повному обсязі.

Відповідно до абзацу 1 частини дванадцятої статті 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій Пенсійному фонду України здійснюється незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Порядок відшкодування підприємством витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах встановлено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 16.01.2004 №64/8663 (далі по тексту - Інструкція).

Пунктом 6.1 Інструкції визначено розміри відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з пунктом 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Відповідно до пункту 6.5 Інструкції розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Відповідно до пункту 6.8 Інструкції у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона «Крим»). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.

Згідно пункту 6.7 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем до відповідача направлялися розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за період з вересня 2020 року по листопад 2020 року у сумі 155 612,58 грн., по пенсіонерах: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 .

За доводами позивача, заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Перехідних Положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у частині пенсій, призначених відповідно до пункту «б-з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» виникла внаслідок несплати відповідачем належних сум, зазначених у розрахунках пенсіонерів.

Комунальне підприємство «Виробничо технологічне підприємство «Вода» реорганізовано шляхом приєднання останнього до Комунального підприємства каналізаційного господарства «Харківкомуночиствод», що підтверджується рішенням 4 сесії 6 скликання Харківської міської ради Харківської області від 12.01.2011 №132.

У подальшому, Комунальне підприємство каналізаційного господарства «Харківкомуночиствод» перейменовано на Комунальне підприємство «Харківводоканал», що підтверджується рішенням Харківської міської ради 12 сесії 6 скликання від 23.12.2011 №577/11.

Положеннями частини тринадцятої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» встановлено, що зміни до установчих документів юридичної особи, що не припиняється в результаті приєднання, підлягають державній реєстрації після державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті приєднання у порядку, встановленому статтею 29 цього Закону. Приєднання вважається завершеним з моменту державної реєстрації припинення юридичних осіб, що припиняються в результаті приєднання, та державної реєстрації відповідних змін до установчих документів.

Зміни до Статуту КП КГ «Харківкомуночиствод» та КП «Харківводоканал» щодо приєднання до нього КП «ВТП «Вода» не вносились.

Відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що КП «ВТП «Вода» на час розгляду справи не припинено.

Суд зазначає, що оскільки КП «ВТП «Вода» не виключено з Єдиного державного реєстру та зміни до Статуту відповідача по справі не вносились та не були зареєстровані відповідно до вимог чинного законодавства, на відповідача не покладено обов`язок по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №2, які працювали на вказаних підприємствах.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 31.01.2018 у справі №817/1290/17 та від 24.01.2019 у справі №810/2940/15.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено правомірність стягнення з відповідача фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії за період з вересня 2020 року по листопад 2020 року у розмірі 155 612,58 грн.

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволені адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, будинок 5, під`їзд 3, місто Харків, 61022, ) до Комунального підприємства «Харківводоканал» (вулиця Шевченка, будинок 2, місто Харків, 61013, ) про стягнення заборгованості - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строки, визначені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 18.03.2021

Суддя О.В. Ніколаєва