Справа № 520/9541/2020
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткове)

16 березня 2021 року № 520/9541/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Шляхової О.М., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду заяву представника позивача про винесення додаткового рішення суду по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в Харківській області, Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про визнання дій протиправними, визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.02.2021 по справі №520/9541/2020 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в Харківській області, Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про визнання дій протиправними, визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково.

Визнано протиправними дії Держпродспоживслужби і ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області щодо видання наказу №155-к від 19.06.2020 року "Про поновлення ОСОБА_1 " і наказу №322-к від 23.06.2020 року "Про поновлення ОСОБА_1 " про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області за відсутності такої посади у структурі ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області.

Визнано протиправним і скасовано наказ Держпродспоживслужби №161-к від 22.06.2020 року "Про звільнення ОСОБА_1 ".

Визнано протиправним і скасовано наказ ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області №323-к від 23.06.2020 року "Про звільнення з посади ОСОБА_1 ".

Поновлено ОСОБА_1 на рівнозначній посаді ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області категорії Б, що відповідає освіті, фаху і досвіду ОСОБА_1 , з 22.06.2020 року.

Стягнуто з Головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в Харківській області (проспект Науки, буд. 40, 6 поверх, м. Харків, 61166, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 80828,28 (вісімдесят тисяч вісімсот двадцять вісім гривень 28 коп.) грн.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на рівнозначній посаді ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області категорії Б та в частині стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць допущено до негайного виконання.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1261,20 (одна тисяча двісті шістдесят одна гривня 20 коп.) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в Харківській області (проспект Науки, буд. 40, 6 поверх, м. Харків, 61166, ).

Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1261,20 (одна тисяча двісті шістдесят одна гривня 20 коп.) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (вул. Бориса Грінченка, буд. 1, м. Київ, 01001, ).

25.02.2021 представником позивача подано заяву про винесення додаткового рішення суду щодо розподілу судових витрат, у якій адвокат просить суд:

- стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 (п`ять тисяч гривень 00 коп.) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в Харківській області (проспект Науки, буд. 40, 6 поверх, м. Харків, 61166, );

- стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 (п`ять тисяч гривень 00 коп.) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (вул. Бориса Грінченка, буд. 1, м. Київ, 01001, ).

В період з 01.03.2021 по 05.03.2021 суддя перебувала у відпустці.

Розгляд заяви призначено на 16.03.2021 о 12:15 год.

Представником позивача надано через канцелярію суду клопотання щодо винесення додаткового судового рішення у справі в порядку письмового провадження.

16.03.2021 представником відповідачів через канцелярію суду надано заперечення на винесення додаткового рішення суду щодо витрат на професійну правничу допомогу, в яких вона зазначила, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Позивач та його представник приймали участь тільки під час розгляду справи 23.02.2021, тому, зокрема, вказані витрати не є співмірними. Представник відповідачів також звертає увагу суду на те, що у заяві про винесення додаткового рішення суду не конкретизовано, який саме аналіз документів проводився, які саме докази збиралися. Вказане свідчить, на її думку, про непідтвердження витрат на правову допомогу належними та допустимими доказами. Отже, позивачем та його представником не доведено співмірність заявлених судових витрат із обсягом виконаної роботи. Крім того, рішення суду у даній справі було виконано, що є підставою для відмови в ухваленні додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу на підставі ч. 2 ст. 252 КАС України. Таким чином, представник відповідачів просить суд відмовити в ухваленні додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає можливим розглянути заяву в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, заяву представника позивача про розподіл судових витрат та заперечення представника відповідачів, суд зазначає наступне.

Частиною 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до частини 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Приписами частини 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з положеннями статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України" заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями дійсності та співмірності необхідних і достатніх витрат, а також розумності їх розміру.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Згідно з підпунктом 1, 2, 6 частини 1 та частини 2 статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

У справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява №34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Як вбачається з матеріалів справи, інтереси позивача представляла адвокат Трушкевич Валерія Валеріївна, яка надавала правову допомогу на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

В підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу представником позивача долучено до матеріалів справи копію Договору про надання правничої (правової) допомоги №1 від 26.12.2019, копію Акту наданих послуг (прийому-передачі надання правничної (правової) допомоги) до Договору про надання правничої (правової) допомоги №1 від 26.12.2019 від 22.07.2020 з детальним описом робіт (послуг), виконаних адвокатом, копію рахунку на оплату №21/07-01 від 21.07.2020 та квитанція №0.0..1 від 22.07.2020.

Так, відповідно до підпунктів 1.1 та 1.2 пункту 1 Договору про надання правничої (правової) допомоги №1 від 26.12.2019 Виконавець зобов`язується надавати Клієнту правничу (правову, юридичну) допомогу на умовах та в порядку, передбачених у цьому Договорі, а Клієнт зобов`язується своєчасно прийняти та оплатити її. Під правничою (правовою, юридичною) допомогою Сторони розуміють: правовий аналіз документів щодо звільнення Клієнта з посади заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області; складання та подання позовної заяви про визнання незаконними та скасування актів про звільнення та поновлення на роботі Клієнта; збір та оформлення доказів до позовної заяви; представництво інтересів Клієнта у судах під час здійснення адміністративного судочинства у Харківському окружному адміністративному суді, Другому апеляційному адміністративному суді; представництво інтересів Клієнта у Державній службі України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, у Головному управлінні Держпродспоживслужби в Харківській області, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складання адвокатських запитів, заяв, скарг, клопотань, процесуальних та інших документів правового характеру, складання інших заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, що спрямовані на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів Клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню у разі порушення; надання інших видів правничої (правової) допомоги.

Підпунктом 6.2 пункту 6 Договору про надання правничої (правової) допомоги №1 від 26.12.2019 визначено, що клієнт зобов`язаний здійснити оплату послуг за цим договором в національній валюті України протягом 5 робочих днів з дня виставлення рахунку виконавцем.

Детальний опис наданої правової (правничої) допомоги вказаний сторонами в Акті наданих послуг (прийому-передачі надання правничної (правової) допомоги) до Договору про надання правничої (правової) допомоги №1 від 26.12.2019 від 22.07.2020.

Згідно вказаного акту адвокат надав позивачу наступні послуги: юридичний аналіз документів, консультування Клієнта з питань трудового, адміністративного права і процесу, що стосуються справи за позовною заявою Клієнта до Держпродспоживслужби та ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області від 22.07.2020 - 2 години * 1 000,00 грн/год. = 2 000,00 гривень (без ПДВ); складання тексту позовної заяви Клієнта до Держпродспоживслужби та ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області про визнання протиправним дій суб`єктів владних повноважень, визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу від 22.07.2020 - 5 годин * 1 000,00 грн/год. = 5 000,00 гривень (без ПДВ); збір та оформлення доказів до позовної заяви Клієнта до Держпродспоживслужби та ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області від 22.07.2020, підготовка справи до розгляду - 3 години * 1 000,00 грн/год. = 3 000,00 гривень (без ПДВ). Загальна вартість наданої професійної правничої (правової) допомоги складає 10000,00 грн.

Сплата ОСОБА_1 вказаної суми на рахунок адвоката Трушкевич В.В. за Договором про надання правничої (правової) допомоги №1 від 26.12.2019 підтверджується копією рахунку на оплату №21/07-01 від 21.07.2020 та квитанцією №0.0..1 від 22.07.2020.

Суд також вважає за необхідне врахувати правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 04.02.2020 (№ провадження К/9901/95/200), відповідно до якої (п. 23) вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

З огляду на вищевикладене, враховуючи співмірність заявленої до повернення позивачем суми коштів із критеріями, встановленими частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, суд доходить висновку, що на користь позивача підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів, внаслідок дій яких сталось порушення прав позивача, сума витрат на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Щодо посилань представника відповідачів у її запереченнях на той факт, що на даний час рішення суду по даній справі вже виконане, що є підставою для відмови в ухваленні додаткового рішення, відповідно до ч. 2 ст. 252 КАС України, суд їх відхиляє, як помилкові, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Рішення суду від 23.02.2021 в частині поновлення ОСОБА_1 на рівнозначній посаді ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області категорії Б та в частині стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць - підлягає негайному виконанню.

В іншій частині строк виконання рішення суду є загальним.

Рішення суду не набрало законної сили.

Заява про винесення додаткового рішення суду подана представником позивача через канцелярію Харківського окружного адміністративного суду 25.02.2021. Розрахунок вартості професійних адвокатських послуг представник позивача надала до суду до закінчення розгляду справи, однак питання про повернення витрат понесених на правову допомогу при винесенні рішення по суті не розглядалося.

Як вбачається з копії Наказу першого заступника голови Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів №130-к від 09.03.2021, доданого до заперечень представником відповідачів, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.02.2021 по справі №520/9541/20 ОСОБА_1 поновлено на посаді заступника начальника Головного управління Держпродспоживчслужби в Харківській області з 09.03.2021.

Суд зазначає, що виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до Конституції України основними засадами судочинства, зокрема, є обов`язковість судового рішення (ст. 129). Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (ст. 129-1).

Зазначені норми Конституції України знайшли своє відображення в процесуальному законодавстві України. Так, статтею 14 КАС України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Процесуальним законодавством визначено категорії справ, рішення в яких допускаються до негайного виконання або підлягають такому виконанню до набрання ними законної сили, тобто відразу після їх ухвалення, не очікуючи апеляційного перегляду справи. Статтею 371 КАС України встановлено, які судові рішення виконуються негайно.

Статтею 372 КАС України визначено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах. Так, у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення. Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Рішення суду може виконуватись у добровільному або примусовому порядку. Особа може виконати рішення суду добровільно: з моменту набрання рішенням суду законної сили; до моменту надходження виконавчого листа до державного або приватного виконавця та відкриття виконавчого провадження.

Тобто, перебіг строку на виконання судового рішення починається з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Враховуючи те, що рішення по справі прийняте 23.02.2021 та не набрало законної сили, строк його виконання в частині, яка не підлягає негайному виконанню, ще не розпочатий, відповідачем виконане рішення лише в частині поновлення позивача на посаді, тому суд вважає заяву позивача такою, що подана в строки передбачені ч. 7 ст. 139 та ч. 2 ст. 252 КАС України.

Таким чином, враховуючи, що позивачем надано до суду договір, умовами якого погоджено сплату позивачем гонорару за надані адвокатом послуги з наданням відповідних доказів щодо їх обсягу і обсягу виконаних робіт та їх вартості, суд доходить висновку про наявність підстав задоволення заяви представника позивача про винесення додаткового рішення суду щодо розподілу судових витрат шляхом стягнення на користь ОСОБА_1 понесених витрат на правничу допомогу у загальному розмірі 10000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в Харківській області, Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Керуючись статтями 139, 241-247, 252, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву представника позивача про винесення додаткового рішення суду по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в Харківській області, Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про визнання дій протиправними, визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в Харківській області (проспект Науки, буд. 40, 6 поверх, м. Харків, 61166, ).

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (вул. Бориса Грінченка, буд. 1, м. Київ, 01001, ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового рішення складено 16.03.2021.

Суддя О.М. Шляхова