Справа № 460/6566/20
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2021-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 рокуЛьвівСправа № 460/6566/20 пров. № А/857/1775/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Кухтея Р. В., Онишкевича Т.В.;

за участю секретаря судового засідання Гром І. І.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Поліської митниці Держмитслужби на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року у справі № 460/6566/20 (головуючий суддя Друзенко Н. В., м. Рівне, повне судове рішення складено 01 грудня 2020 року) за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування картки відмови у прийнятті митної декларації,-

ВСТАНОВИВ:

08 вересня 2020 року Рівненським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА204000/2020/00085 від 13 березня 2020 року та визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості № UА204000/2020/000071/2 від 13 березня 2020 року.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що Поліською митницею Держмитслужби протиправно, в порушення норм статті 57 Митного кодексу України та за наявності усіх документів, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість транспортного засобу, здійснено визначення митної вартості товару, який ввозиться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту за другорядним методом (резервним). Внаслідок цього було прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Позивач вважає, що відповідач безпідставно поставив під сумнів весь поданий йому перелік документів і необґрунтовано витребував додаткові документи, оскільки ним не доведено обставин, які б свідчили про існування у митного органу достатніх підстав для виникнення обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення позивачем числового значення митної вартості імпортованого товару.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА204000/2020/00085 та рішення про коригування митної вартості №UА204000/2020/000071/2 від 13 березня 2020 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідачем Поліською митницею Держмитслужби, подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови було порушено норми матеріального та процесуального права. Також вказано, що згідно з зовнішньоекономічним контрактом від 03.03.2020 №3/03/2020 директором фірми контрагента-нерезидента продавця товару "Czyzewski Transport Sp.z.o.o" (Польща) є ОСОБА_2 , а імпортером є ФОП ОСОБА_2 , що ймовірно вказує на пов`язаність сторін угоди. Зазначено, що згідно з наданим рахунком від третьої сторони фактура закупу №50 від 25.02.2020, що подана для підтвердження заявленого рівня вартості товару, термін оплати за даним документом є 10 днів від його дати, однак оплату за товар по даному рахунку до митного оформлення не подано. Так само не подано договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається. Згідно з контрактом, оплата проводиться на рахунок продавця в євро або злотих протягом 30 днів після доставки в місто Рівне (Україна). Разом з тим, згідно наданого рахунку на партію товару від 03.03.2020 №3/03/2020 оплата протягом 14 днів (без зазначення конкретних умов) строком до 17.03.2020. Апелянт зазначає, що в сукупності ці обставини свідчать про непідтвердження можливості використання основного методу визначення вартості товару, що імпортується.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, тому відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що 13.03.2020 Поліською митницею Держмитслужби прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2020/000071/2 по митній декларації №UA204020/2020/212923, за яким митну вартість сідельного тягача марки RENAULT, тип Т460, ідентифікаційний номер (шасі) НОМЕР_1 , бувшого у використанні, збільшено з 14650 EUR до 18123,32 EUR (а.с.23-24).

В обґрунтування вказаного рішення (графа 33) зазначено: митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються та за рівнем, визначеним декларантом, оскільки: 1) згідно з зовнішньоекономічним контрактом від 03.03.2020 №3/03/2020 директором фірми контрагента-нерезидента продавця товару "Czyzewski Transport Sp.z.o.o" (Польща) є ОСОБА_2 , а імпортером є ФОП ОСОБА_2 , що ймовірно вказує на пов`язаність сторін угоди; 2) згідно з наданим рахунком від третьої сторони фактура закупу №50 від 25.02.2020, що подана для підтвердження заявленого рівня вартості товару, термін оплати за даним документом є 10 днів від його дати. Однак оплату за товар по даному рахунку до митного оформлення не подано. Так само не подано договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 3) згідно з контрактом, оплата проводиться на рахунок продавця в євро або злотих протягом 30 днів після доставки в місто Рівне (Україна). Разом з тим, згідно наданого рахунку на партію товару від 03.03.2020 №3/03/2020 оплата протягом 14 днів (без зазначення конкретних умов) строком до 17.03.2020; 4) до митного оформлення надано документ, що заявлено до графи 44 МД, як страховий поліс. Однак у даному документі відсутні вартісні показники, які можуть бути використані для підтвердження заявленого вартісного рівня транспортного засобу; 5) додатково декларантом надано митну декларацію від 05.09.2019 № UA204010/2019/231549 подану за основним методом митної вартості, фактурна вартість за якою на умовах DAP Рівне становить 16000євро митна вартість при цьому заявлена 16150, що перевищує заявлену за МД вартість оцінюваного КТЗ. При цьому, заявлена митна вартість в 16150євро за даною МД від 05.09.2019 № UA204010/2019/231549 не відповідає заявленому методу визначення митної вартості за ціною договору, зазначеному у графі 43 цієї МД. Поряд з цим, МД від 11.03.2020 № UA204020/2020/212923 надавалися банківські платіжні документи стосовно розміру оплати за товар. До поданої МД від 11.03.2020 № UA204020/2020/212923, за якою проведено оцінку КТЗ, додаткових документів, зокрема банківських платіжних документів не надано. При цьому також не надано банківську документацію, оскільки така за твердженням декларанта є конфіденційною інформацією. Згідно листа повідомлено, що вартість страхового полісу була оплачена готівкою при оформленні тимчасового техпаспорту у місці реєстрації та вартість згідно страхового полісу складає 150 євро. Однак, враховуючи подані документи, відсутнє документальне підтвердження включення до митної вартості суми страхування. Декларантом також у наданому листі зазначено, що договір (угода, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, відсутній, так як треті особи не залучалися до поставки товару, згідно з умовами поставки FCA. Однак, враховуючи таке твердження про умови поставки товару, до митного оформлення не включено вартість його транспортування та такі умови поставки не відповідають комерційним умовам поставки DАР Рівне, що заявлені до МД та рахунку від 03.03.2020 №3/03/2020.

В Рішенні вказано, що митниця володіє інформацією, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару вартість аналогічного КТЗ згідно з базою даних ЄАІС ДМС становить 18800євро/шт, згідно з МД від 28.01.2020 № UA204120/2020/7379. При цьому мінімальна вартість аналогічного КТЗ згідно з базою даних ЄАІС ДМС згідно з МД від 27.01.2020 № UA2100020/2020/12425 становить 18123,32євро/шт.

З урахуванням Рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2020/000071/2 від 13.03.2020 Поліською митницею Держмитслужби винесено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2020/00085, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів за митною декларацією №UA204020.2020.212923 від 03.02.2020 (а.с.19-20). У картці відмови роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а саме: провести декларування відповідно до Рішення про коригування митної вартості №UA204000/2020/000071/2 від 13.03.2020.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Частинами 1-2 статті 53 Митного кодексу України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України встановлено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

В силу вимог частини п`ятої статті 53 Митного кодексу України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

В свою чергу, відповідно до частини першої статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з частиною другою статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 54 Митного кодексу України передбачено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Встановлено, що 11.03.2020 уповноваженою особою позивача - декларантом ОСОБА_3 було подано до митного оформлення митну декларацію типу ІМ40ДЕ № UA204020/2020/212923, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення товар сідельний тягач марка RENAULT, тип Т460 - 1 шт. Бувший у використанні. Призначений для перевезення напівпричепів. Ідентифікаційний номер (шасі) НОМЕР_1 . Двигун дизельний. Робочий об`єм циліндрів двигуна 10837 см3. Потужність двигуна 345 кВт. Номер двигуна н/д. Колісна формула 4x2. Календарний рік випуску- 2015. Модельний рік випуску-2015. Загальна кількість місць включаючи водія. Одержувачем вантажу заявлений ФОП ОСОБА_2 . Вартість автомобіля визначена на рівні 14650 EUR (421796,94грн.), за методом визначення митної вартості 1 (за ціною договору). В графі 15 митної декларації країна відправлення вказано: Польща, в графі 20 Умови поставки DАР, в графі 34 Код країни походження FR (а.с.60).

Для митного оформлення відповідачу було подано такі документи: рахунок-фактура (інвойс) (Соmmercial invoice) - від 03.03.2020; рахунок-фактура (інвойс) (Соmmercial invoice) - фактура закупу №50 від 25.02.2020; автотранспортна накладна (Road consignment note) - б/н від 03.03.2020; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 27.02.2020; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 01.10.2015; документ, що підтверджує вартість страхування - б/н від 10.03.2020; страховий поліс - А С5-Х114.100-2/24 від 27.02.2020; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується - 03/03/2020 від 03.03.2020; договір про надання послуг митного брокера - 18-С від 21.07.2016; висновок про походження товару або акт експертизи, виданий уповноваженим органом - №200311/017 від 11.03.2020; інші некласифіковані документи - фото від 11.03.2020; копія митної декларації країни відправлення 20PL301010Е0185078 від 03.03.2020 (дані графи 44 МД та а.с.6-17).

За результатами аналізу документів, поданих декларантом для митного оформлення, відповідачем зроблено висновок, що такі документи не містять достатніх даних для підтвердження обраного декларантом методу визначення митної вартості. Враховуючи цю обставину, митний орган зобов`язав позивача надати додаткові документи.

У відповідь на вказаний запит митниці декларантом позивача повідомлено: 1)директором фірми контрагента-нерезидента продавця товару "Czyzewski Transport Sp.z.o.o" (Польща) є ОСОБА_4 , а імпортером є ФОП ОСОБА_1 , що не заборонено законодавством ні Польщі, ні України, при відсутності жодних порушень та ухиляння від сплати податків; 2) виписку з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товару надано не буде, так як це є конфіденційна інформація, надана закупівельна фактура №50 від 25.02.2020 та фактура продажу 3/03/2020 від 03.03.2020; 3) вартість страхового поліса була оплачена готівкою при оформленні тимчасового техпаспорта А47326619 від 27/02/2020 у місці реєстрації., вартість поліса терміном 7 днів коштує - 150 євро, надана довідка б н від 10/03/2020; 4) при складанні контракта 3/03/2020 від 03/03/2020 був вказаний максимальний допустимий термін до оплати - 30 днів, за домовленістю сторін, було відтерміновано оплату по рахунку №50 від 25 02.2020; 5) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, відсутній, так як треті особи не залучалися до поставки товару, згідно з умовами поставки FCA (транспортування здійснювалось власними силами): 6) надано ВМД на аналогічний товар оформлений, згідно ВМД № UA204010/2019/231549 від 05.09.2019 (8 місяців тому), що був оформлений 1 методом по вартості 16150,00 євро; 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями не буде надано, так як надані всі необхідні документи для підтвердження митної вартості, відповідно до вимог частини 2 ст.53 МКУ і додаткових документів надано не буде (а.с.22).

Частиною шостою статті 54 Митного кодексу України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Частиною першою статті 57 Митного кодексу України закріплено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Разом з тим, з урахуванням положень частини третьої статті 318 Митного кодексу України, яка встановлює, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, реалізація зазначених повноважень повинна відбуватись із обмеженим втручанням у процедуру самостійного визначення декларантом митної вартості імпортованих товарів, котрому повинна передувати наявність в органу доходів і зборів обґрунтованих сумнiвiв у правильності визначення заявленої митної вартості товарів.

Відповідно до частини четвертої статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно з частиною п`ятою цієї статті, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частиною десятою статті 58 Митного кодексу України передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Частиною одинадцятою статті 58 Митного кодексу України встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті.

Частиною дев`ятою статті 58 Митного кодексу України визначено, що розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, які підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

В силу вимог частини другої статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

А відповідно до частини третьої цієї статті, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу

Тобто імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнiвiв у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. При цьому, в розумінні вищенаведених статей, сумніви митниці є обґрунтованими тоді, коли надані декларантом документи містять розбіжності, або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, або наявні ознаки підробки.

Відповідно, наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, випробовування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Частиною четвертою статті 54 Митного кодексу України передбачено обов`язок митного органу письмово надавати інформацію декларанту про причини, за яких заявлена ним митна вартість не може бути визначена.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195, митним органом при визначенні митної вартості товарів у графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У графі 33 оскаржуваного позивачем рішення про коригування митної вартості товарів відповідачем зазначено, що у митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару у зв`язку з тим, що вартість аналогічного КТЗ згідно з базою даних ЄАІС ДМС становить 18800євро/шт, згідно з МД від 28.01.2020 № UA204120/2020/7379. При цьому мінімальна вартість аналогічного КТЗ згідно з базою даних ЄАІС ДМС згідно з МД від 27.01.2020 № UA2100020/2020/12425 становить 18123,32євро/шт.

Разом з тим, таке формулювання оспорюваного рішення вже доводить його протиправність, позаяк сама по собі інформація про вартість подібних транспортних засобів не може розглядатися як обґрунтований сумнів. Більше того, така інформація не дозволяє співвіднести технічний стан транспортних засобів, позаяк мова йде про автомобілі бувші у використанні, а не нові.

Частиною четвертою статті 53 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Як зазначає апелянт, ОСОБА_2 є директором "Czyzewski Transport Sp.z.o.o", однак відповідачем не надано доказів, що він є і засновником вказаного підприємства.

Відповідачем не надано доказів витребовування відповідних документів у позивача.

Суд зазначає, що документи визначені частиною четвертою статті 53 Митного кодексу України надаються на вимогу митного органу у разі наявності в останнього обґрунтованих підстав. Однак, відповідач сам зазначає про ймовірність пов`язаності сторін, а тому без належного доказового обґрунтування це є лише припущеннями митного органу, які не можуть бути підставою для сумніву у визначені митної вартості.

При цьому, судом встановлено, що усі основні документи, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів, тобто ті, які визначені у частинах 1-2 статті 53 Митного кодексу України, декларант позивача митному органу надав.

Так, у рахунку-фактурі №3/03/2020 від 03.03.2020, оформленому "Czyzewski Transport Sp.z.o.o" (Польща) для ФОП ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) вказано вартість сідельного тягача марка RENAULT на рівні 14500 EUR. У рахунку-фактурі зазначено термін оплати 14 днів, до 17.03.2020 (а.с.12).

Як свідчать штамп митниці, вказаний документи надавався декларантом для відповідача до митного оформлення КТЗ.

Відповідно до пункту 3.1 Контракту №3/03/2020 від 03.03.2020 оплата за товар проводиться в Євро або злотих шляхом оплати грошових коштів на рахунок продавця протягом 30 днів після доставки в м. Рівне, Україна.

Оплата ФОП ОСОБА_1 сідельного тягача марка RENAULT грошовими коштами в сумі 14500 EUR підтверджена платіжним дорученням від 19.03.2020, що містить відбиток штампу та підпис відповідальної особи (а.с.79-80).

Таким чином, оплата за сідельний тягач марка RENAULT, тип Т460, ідентифікаційний номер (шасі) НОМЕР_1 проведена у відповідності до вимог Контракту.

Декларантом позивача було надано до митного оформлення копію експортної декларації країни відправлення 20PL301010Е0185078 від 03.03.2020 (а.с.10). Не зважаючи на ту обставину, що у наданому для митного органу примірнику експортної декларації не значиться ціна експортованого КТЗ, але разом з тим за VIN-кодом НОМЕР_1 однозначно ідентифікується автомобіль та сторони експортно-імпортної операції, а саме експортер: "Czyzewski Transport Sp.z.o.o" (Польща), та імпортер: ФОП ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ).

Відповідач зазначає, що згідно з наданим рахунком від третьої сторони фактура закупу №50 від 25.02.2020, що подана для підтвердження заявленого рівня вартості товару, термін оплати за даним документом є 10 днів від його дати. Однак оплату за товар по даному рахунку до митного оформлення не подано.

Суд зазначає, що інвойс №50 від 25.02.2020 оформлений Malworth Holdings Limited (Кіпр) для "Czyzewski Transport Sp.z.o.o" (Польща), який підтверджує факт придбання контрагентом позивача сідельного тягача марка RENAULT, тип Т460, за ціною 14000 євро (а.с.11).

Також, декларантом позивача до декларації було додано лист від 10.03.2020 "Czyzewski Transport Sp.z.o.o" повідомляє, що вартість страхування сідельного тягача марка RENAULT, тип Т460, ідентифікаційний номер (шасі) НОМЕР_1 (страховий поліс А С5-Х114.100-2/24 від 27.02.2020, а.с.16) складає 150 євро (а.с.17). Вказана сума була сплачена контрагентом позивача під час придбання ним вказаного сідельного тягача, строк дії страховки від 27.02.2020 по 04.03.2020. Позивач придбав транспортний засіб 03.03.2020, а відповідно до штампів митного органу перетнув митний кордон України 04.03.2020, коли страховий поліс А С5-Х114.100-2/24 від 27.02.2020 був чинний. А тому можна дійти висновку, що вказана сума була включена "Czyzewski Transport Sp.z.o.o" до вартості сідельного тягача при продажі його ФОП ОСОБА_1 .

Відповідач зазначає, що декларантом також у наданому листі зазначено, що договір (угода, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, відсутній, так як треті особи не залучалися до поставки товару, згідно з умовами поставки FCA. Однак, враховуючи таке твердження про умови поставки товару, до митного оформлення не включено вартість його транспортування та такі умови поставки не відповідають комерційним умовам поставки DАР Рівне, що заявлені до МД та рахунку від 03.03.2020 №3/03/2020.

Однак, з пояснення наданого позивачем для відповідача встановлено, що ним не укладалися договори (угоди, контракти) з третіми особами на поставку товару, як того вимагають правила FCA, за умовами яких до митної вартості товару включається вартість його поставки.

На виконання умовам Контракту №3/03/2020 від 03.03.2020 поставка товару відбулася на умовах DАР Рівне поставку здійснив продавець у зазначене в Контракті місце. Всі витрати по поставці товару поніс продавець.

Враховуючи викладене, усіма вищезазначеними документами в повній мірі підтверджено митну вартість автомобіля на рівні 14500 EUR і така вартість є підтвердженою ціною договору. Вказані документи в їх сукупності дозволяють не лише ідентифікувати відповідний автомобіль і сторін договору, а й свідчать про відсутність будь-яких розбіжностей чи суперечностей.

З огляду на наведене, усі зауваження відповідача з приводу наявності у нього сумнівів у правильності визначення позивачем митної вартості та з приводу не підтвердження позивачем числових значень складових митної вартості є необґрунтованими та надуманими.

У зв`язку з вказаним, саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 23.07.2019 у справі № 1140/3242/18.

При вирішенні адміністративного спору суд також враховує правову позицію Верховного Суду України, що наведена у постановах №№21-56а10, 21-76а10, 21-213а11, 21-418а11, 21-245а12 від 21.01.2011, від 07.02.2011, від 14.11.2011, від 06.02.2012 та від 11.09.2012 (відповідно), за якою, дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості.

Стороною відповідача не надано жодного доказу на підтвердження тому, що зазначена процедура взагалі проводилась, як і тому, що ним здійснювався саме послідовний вибір методу.

За результатами розгляду справи суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку, що Поліською митницею Держмитслужби не доведено існування обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом позивача розрахунку митної вартості транспортного засобу у митній декларації №UA204020/2020/212923 від 11.03.2020, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару не встановлено.

Згідно з ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 241, 250, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Поліської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року у справі № 460/6566/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 18 березня 2021 року.