Справа № 520/12645/2020
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2021-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2021 р. № 520/12645/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Панова М.М.,

за участю секретаря судового засідання - Костюшко О.В.,

представника позивача - Замікули Б.С.,

представника відповідача - Литовченко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод" до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про зняття арешту з коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Харківський тракторний завод" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд зняти арешт з коштів Приватного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод» (, пр. Московський, 275, м. Харків), накладений згідно постанови про арешт коштів боржника ВП №47985923 від 13.07.2015, а саме: № НОМЕР_1 (EUR) відкритий 16.02.2004; № НОМЕР_1 (UAH) відкритий 16.02.2004; № НОМЕР_1 (USD) відкритий 16.02.2004.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постанова винесена всупереч вимогам законодавства, та дії відповідача суперечать нормам чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позовної заяви заперечував та зазначив, що дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відповідають вимогам Закону України "Про виконавче провадження" та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в рамках виконавчого провадження №47985923 здійснювалось примусове виконання наказу господарського суду Харківської області №922/995/15 від 03.06.2015 про стягнення з АТ «ХТЗ» на користь ПАТ «У.П.Е.К.» заборгованості за договором поставки.

В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем було прийнято постанову про арешт коштів боржника від 13.07.2015 ВП №47985923, відповідно до якої було накладено арешти на грошові кошти, що містяться на рахунках позивача.

У подальшому ухвалою господарського суду Харківської області від 14.03.2016 у справі №922/995/15 затверджено мирову угоду між АТ «ХТЗ» та ПАТ «У.П.Е.К.».

Наведене слугувало підставою для прийняття державним виконавцем постанови від 16.03.2016 про повернення виконавчого документа стягувачу та закінчення у зв`язку з цим виконавчого провадження. Водночас державним виконавцем було виділено в окреме провадження постанову №47985923 від 13.07.2015 про стягнення з боржника виконавчого збору, примусове стягнення якого у подальшому здійснювалось в рамках виконавчого провадження №50527966.

Проте, за результатами розгляду скарги АТ «ХТЗ» ухвалою господарського суду Харківської області від 02.03.2016 у справі №922/995/15 було скасовано постанову державного виконавця про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №47985923 від 13.07.2015.

21 березня 2016 року державним виконавцем було прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження №50527966 щодо стягнення із АТ «ХТЗ» виконавчого збору. Серед іншого, у п. 2.1 цієї постанові зазначено про зняття арешту з грошових коштів АТ «ХТЗ», накладеного постановами державного виконавця від 13.07.2015, 01.09.2015 у виконавчому провадженні №47985923 з виконання наказу Господарського суду Харківської області №922/995/15 від 03.06.2015.

Проте, на час розгляду справи на рахунках АТ «ХТЗ», відкритих у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», обліковується арешт коштів.

Зазначене підтверджується листом директора Північного корпоративного регіонального центру АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» від 09.09.2020 (вих. №56/3-588) із якого вбачається, що станом на 09.09.2020 згідно постанови про арешт коштів ВП №47985923 від 13.07.2015 накладено арешт на рахунки: № НОМЕР_1 (EUR) відкритий 16.02.2004; № НОМЕР_1 (UAH) відкритий 16.02.2004; № НОМЕР_1 (USD) відкритий 16.02.2004.

Отже, вищезазначене означає, що на адресу банку не була направлена постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 21.03.2016, у зв`язку з чим зберігають чинність арешти на банківські рахунки ПАТ «ХТЗ».

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент закінчення виконавчого провадження) у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

Так, постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 21.03.2016 було завершено виконавче провадження №47985923. Припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону (ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII).

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

З аналізу наведеної норми слідує, що позивач має право звернутись до суду з позовом про зняття арешту з майна, а суд має право прийняти рішення про зняття арешту з майна (коштів).

Крім того, суд зазначає, що згідно з пунктом 2 розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 №1829/5, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік.

У відповідності до акту вилучення виконавчих проваджень для знищення від 04.05.2020 ВП №50527966 та №47985923 вилучені для знищення, як такі, чий строк зберігання закінчився.

Суд зазначає, що доказів направлення на адресу банку постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 21.03.2016, відповідачем до суду не надано. Так само, не надано доказів існування інших незавершених виконавчих проваджень щодо ПАТ «ХТЗ», зокрема щодо стягнення з нього виконавчого збору чи витрат, а також наявність будь-якої іншої заборгованості, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, які б обумовлювали необхідність існування накладеного на його кошти арешту.

Су зазначає, що не зняті та діючі на даний час арешти на банківських рахунках позивача порушують його право на вільне розпорядження такими рахунками, що призводить до неможливості використання коштів, які містяться на них.

Отже, чинність арештів на банківських рахунках обумовлена бездіяльністю відповідача, що безпідставно обмежує ПАТ «ХТЗ» у використанні банківського рахунку при здійсненні розрахунків за господарськими операціями.

Таким чином, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод" підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 14, 139, 243-246, 271-272, 287, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод" (просп. Московський, буд. 275, м. Харків, 61007, ) до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вул. Городецького, буд. 13, м. Київ, 01601, ) про зняття арешту з коштів - задовольнити.

Зняти арешт з коштів Приватного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод» (), накладений згідно постанови про арешт коштів боржника ВП №47985923 від 13.07.2015, а саме: № НОМЕР_1 (EUR) відкритий 16.02.2004; № НОМЕР_1 (UAH) відкритий 16.02.2004; № НОМЕР_1 (USD) відкритий 16.02.2004.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод" () судові витрати в загальному розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ().

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М.Панов