Справа № 359/11503/19
Суддя: Борець Є. О.
Дата ухвалення: 2020-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/359/60/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Шеремет А.І.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника 3-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Бориспіль-2» Степанишина Олексія Олександровича про визнання протиправними дій, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

1. Зміст доводів пред`явленого адміністративного позову.

1.1. В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулась з вказаним адміністративним позовом та посилається на те, що 1 грудня 2019 року начальник 3-го відіпс впс «Бориспіль-2» ОСОБА_2 виніс постанову про накладення адміністративного стягнення №004495, якою він наклав на позивача штраф в розмірі 5100 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.2042 КУпАП. Зі змісту цієї постанови вбачається, що 27 квітня 2019 року ОСОБА_1 в`їхала на тимчасово окуповану територію України через закритий пункт пропуску «Довжанський» Луганської області поза контрольними пунктами в`їзду-виїзду. Однак станом на день винесення оскаржуваної постанови закінчився строк притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Справа про адміністративне правопорушення була розглянута з порушенням ч.1 ст. 276 КУпАП, а саме за місцем виявлення, а не вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, при визначенні штрафу в максимальному розмірі не була врахована особа позивача та його майновий стан. Тому ОСОБА_1 просить суд визнати протиправними дії начальника 3-го відіпс впс «Бориспіль-2» ОСОБА_2 , що полягають у винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення №004495 від 1 грудня 2019 року, скасувати вказану постанову, а також закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

2. Ставлення учасників адміністративного процесу до пред`явленого позову.

2.1. ОСОБА_1 не з`явилась у судове засідання та подала до суду клопотання (а.с.30, 60), в яких вона підтримує пред`явлений позов та просить розглянути адміністративну справу в її відсутності.

2.2. Представник відповідача Васьовчик О.В. також не з`явився у судове засідання. Однак він у встановленому порядку повідомлявся про час та місце розгляду адміністративної справи. Ця обставина підтверджується його особистим підписом в довідці з інформацією про час та місце розгляду адміністративної справи (а.с.63). Водночас, представник відповідача Трофіменко О.В. надіслав відзив (а.с.33-35), в якому він не визнає адміністративний позов та посилається на те, що порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України є триваючим правопорушенням. Воно було виявлено лише 1 грудня 2019 року. В той же день була винесена оскаржувана постанова. Це свідчить про те, що встановлені ч.5 ст.38 КУпАП трьохмісячний строк та річний строк накладення адміністративного стягнення не були пропущені. Крім того, справа про адміністративне правопорушення була розглянута в порядку, передбаченому законом, а саме на підставі ч.5 ст.276 КУпАП, за місцем виявлення адміністративного правопорушення. Тому представник відповідача Трофіменко О.В. просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову.

3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

3.1. 1 грудня 2019 року начальник 3-го відіпс впс «Бориспіль-2» Степанишин О.О. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення №004495 (а.с.5-6), якою він наклав на позивача штраф в розмірі 5100 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.2042 КУпАП.

3.2. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 27 квітня 2019 року ОСОБА_1 в`їхала на тимчасово окуповану територію України через закритий пункт пропуску «Довжанський» Луганської області поза контрольними пунктами в`їзду-виїзду.

3.3. Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», а також главою 15 «Адміністративні правопорушення, що посягають на встановлений порядок управління» КУпАП.

4. Норми права, якими керується суд при розгляді адміністративного спору.

4.1. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» в`їзд осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзд осіб, переміщення товарів з таких територій здійснюється через контрольні пункти в`їзду-виїзду.

4.2. Згідно з ч.1 ст.2042 КУпАП порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

4.3. Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

4.4. Згідно з ч.5 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтями 2041 і 2042 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня їх виявлення, але не пізніше року з дня їх вчинення.

4.5. Відповідно до ч.5 ст. 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 203, 2031, 2041, 2042 і 2044 цього Кодексу, розглядаються за місцем їх виявлення.

4.6. Згідно з п.4 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні адміністративного спору.

5.1. Зі змісту письмових пояснень, відібраних у ОСОБА_1 (а.с.38-39), вбачається, що 27 квітня 2019 року вона в`їхала на тимчасово окуповану територію України через пункт пропуску «Довжанський» Луганської області. Однак рішенням КМУ від 5 червня 2014 року було припинено рух через вказаний пункт пропуску. Ці обставини переконливо свідчать про те, що ОСОБА_1 в`їхала на тимчасово окуповану територію України у Луганській області з порушенням порядку, передбаченого ч.1 ст.12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях». Безумовно, дії позивача становлять склад адміністра-тивного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.2042 КУпАП.

5.2. Адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.2042 КУпАП, є триваючим, оскільки за своїм змістом воно є прихованим та може бути виявлене лише при наступному перетинанні державного кордону України, яке може мати місце навіть через декілька років після порушення порядку в`їзду на окуповану територію України. Вчинене позивачем адміністративне правопорушення було виявлено 1 грудня 2019 року. В той же день була винесена оскаржувана постанова. Ця обставина свідчить про те, що трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.5 ст.38 КУпАП, не був порушений. Водночас, адміністративне стягнення накладено в межах року з дня його вчинення, а тому річний строк, передбачений ч.5 ст.38 КУпАП, не був порушений також.

5.3. Крім того, доводи позивача про те, що начальник 3-го відіпс впс «Бориспіль-2» ОСОБА_2 неправомірно розглянув справу про адміністративне правопорушення за місцем його виявлення, не ґрунтуються на ч.5 ст.276 КУпАП, відповідно до якої справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.2042 КУпАП, розглядаються саме за місцем їх виявлення.

5.4. Однак в матеріалах адміністративної справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 раніше притягувалась до адміністративної або кримінальної відповідаль-ності. Крім того, відсутні докази на підтвердження того, що фінансове становище позивача дозволяє безперешкодно сплатити штраф в максимальному розмірі. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що при визначені розміру адміністративного стягнення начальник 3-го відіпс впс «Бориспіль-2» ОСОБА_2 врахував лише характер вчиненого адміністратив-ного правопорушення та залишив поза увагою особу та майновий стан ОСОБА_1 . Ці обставини переконливо свідчать про те, що накладення на позивача адміністративного стягнення в максимальному розмірі не кореспондується з вимогами ч.2 ст.33 КУпАП та є надмірним фінансовим тягарем для нього.

5.5. З огляду на це суд вважає, що з метою відновлення законності та порушеного права позивача належить визнати протиправними дії начальника 3-го відіпс впс «Бориспіль-2» ОСОБА_2 , що полягають у накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення без урахування особи правопорушника, а також змінити захід стягнення, визначений постановою про накладення адміністративного стягнення №004495 від 1 грудня 2019 року, та накласти на ОСОБА_1 штраф в розмірі 3400 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.2042 КУпАП.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.241, ст.242, ч.3 ст.243, ст.ст.245-246, ч.6 ст.250 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника 3-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Бориспіль-2» Степанишина Олексія Олександровича про визнання протиправними дій, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Визнати протиправними дії начальника 3-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Бориспіль-2» Степанишина Олексія Олександровича, що полягають у накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення без урахування особи правопорушника.

Змінити захід стягнення, визначений постановою про накладення адміністративного стягнення №004495 від 1 грудня 2019 року, та накласти на ОСОБА_1 штраф в розмірі 3400 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.2042 КУпАП.

У задоволенні адміністративного позову в частині інших вимог ОСОБА_1 відмовити.

Повний текст рішення суду складений 21 серпня 2020 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець