Справа № 280/810/20
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 березня 2021 року

м. Київ

справа № 280/810/20

адміністративне провадження № К/9901/6409/21

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Гончарової І.А.,

суддів: Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.04.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду 10.09.2020 у справі № 280/810/20 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкові повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

25.02.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.04.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду 10.09.2020.

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області, в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Запорізькій області від 08.10.2019 № на суму 7 549,40 грн, та № на суму 10 000 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10.04.2020, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду 10.09.2020, позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення - рішення від 08.10.2019 № на суму 7 549,40 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішуючи спір по суті, судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, на підставі наказу Головного управління ДФС у Запорізькій області від 20.08.2019 № 2867 і направлень №1682, №1683 Головним управлінням ДФС у Запорізькій області проведено фактичну перевірку об`єкту господарювання магазину за адресою: АДРЕСА_1 , в якому здійснює діяльність ОСОБА_1 .

За результатами фактичної перевірки складено Акт від 29.08.2019 за №0654/08/01/14/303011741, який зареєстровано 30.08.2019.

На підставі Акту фактичної перевірки, Головним управлінням ДПС у Запорізькій області 08.10.2019 у прийняті податкові повідомлення-рішення:

-№ про нарахування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 7549,40 грн за порушення пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР;

-№ про нарахування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 10 000 грн за порушення пункту 1 Постанови КМ України №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв».

Вирішуючи спір по суті, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про часткове задоволення позовних вимог та прийняте Головним управлінням ДПС у Запорізькій області податкове повідомлення-рішення від 23.10.2019 № у розмірі 7549,40 грн є протиправним та підлягає скасуванню.

Головне управління ДПС у Запорізькій області не погодившись з судовими рішеннями, звернулося до Верховного суду з касаційною скаргою, в якій просить рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.04.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду 10.09.2020 в частині задоволених позовних вимог скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз змісту наведених норм дозволяє зазначити про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частиною п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Станом на 01.01.2020 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2102 гривень (стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 № 294-IX).

Враховуючи викладене, справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 210200 грн, відносяться до категорії справ незначної складності (за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що скаржник звертається до Суду з матеріальною вимогою, предметом позову є визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.10.2019 № у розмірі 7549,40 грн.

За таких обставин, з огляду на положення пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.04.2020 та постанова Третього апеляційного адміністративного суду 10.09.2020 у справі № 280/810/20 не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.04.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду 10.09.2020 у справі № 280/810/20 відмовити.

Надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

СуддіІ.А. Гончарова І.Я.Олендер Р.Ф. Ханова