Справа № 128/2713/20
Суддя: Шевчук Л. П.
Дата ухвалення: 2021-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 128/2713/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2021 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Шевчук Л.П.,

при секретарі судового засідання Славич К.В.,

за участі представника позивача Кучерук О.Д.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту енергетики, транспорту і зв`язку Вінницької міської ради в особі головного спеціаліста - інспектора з паркування Відділу паркування Департаменту енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради Шевчука Сергія Онисимовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області із позовом до Департаменту енергетики, транспорту і зв`язку Вінницької міської ради в особі головного спеціаліста - інспектора з паркування Відділу паркування Департаменту енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради Шевчука С.О. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ІВ №00009040 від 21.09.2020 за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

У адміністративному позові, поданому у новій редакцій на виконання вимог ухвали суду від 08.10.2020, викладено наступну позицію. Інспектором з паркування Відділу паркування Департаменту енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради Шевчуком С.О. 11.09.2020 о 15-41 год за адресою: м. Вінниця, вул. Архітектора Артинова, 13, розглянуто справу щодо нього та винесено постанову Серії ІВ №00009040 від 21.09.2020, якою його, ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 3 ст. 122 КУпАП, за те що він порушив правила зупинки, а саме зупинився ближче 10 м від виїзду з прилеглих територій (п. 15.9 (и) ПДР). Дану постанову він не визнає, вважає її незаконною з огляду на те, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Він, ОСОБА_1 , в зазначену дату та час не перебував у зазначеному у постанові місці та не вчиняв дане правопорушення. У цей час він перебував на роботі, що підтверджується довідкою з місця роботи. Більше того, у нього немає посвідчення водія і він не водить даний автомобіль. Даний автомобіль лише зареєстрований на його ім`я. Зазначеним в постанові автомобілем керує його дружина ОСОБА_2 .. Так як його дружина 11.09.2020 прибула до суду у справах та здійснила вимушено зупинку неподалік суду по вул. Архітектора Артинова, в силу вимушених обставин, а саме: ні Вінницьким міським судом, ні Департаментом енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради не забезпечена парковка для учасників судового процесу поруч із приміщенням суду. А на присутній великій парковці по вул. Грушевського (ринок «Спутнік») відсутні паркомісця для людей з інвалідністю. Вони виховують дітей з інвалідністю, бувають випадки, що дружина приїздить до суду з одним із дітей, і у неї відсутня можливість здійснити парковку неподалік від приміщення суду саме через відсутність паркомісць для учасників судового процесу та інвалідів. Зважаючи на те, що на автівці присутній знак «Інвалід», а паркомісця на стоянці по вул. Грушевського та Архітектора Артинова, поруч із приміщенням суду для інвалідів та учасників судового процесу відсутні, виносити постанову про притягнення до відповідальності, вважає, аморально та незаконно. Постанову на лобовому склі знайшла дружина, коли повернулася з суду. Вона не мала можливості поспілкуватися з інспектором з паркування Шевчуком С.О. для обгрунтування своєї позиції, подачі пояснень та всебічного з`ясування усіх обставин справи, оскільки інспектора біля машини не було, справа була розглянута без неї. Таким чином інспектор обмежився лише фіксуванням стоянки автомобіля в невизначеному місці, з електронної бази даних для притягнення його до відповідальності взяв його персональні дані, і автоматично без з`ясування усіх обставин справи виніс незаконну постанову щодо нього без нього. В оскаржуваній постанові не наведено жодного доказу його вини у вчиненні даного правопорушення, в тому числі і не зазначено жодних відомостей про фіксування порушення саме ним. У постанові не визначено, яким чином відповідач дійшов висновку, що саме він здійснив умисну (необережну) дію, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, якщо його на місці даної події взагалі не було. Тому вважає, що дана постанова є безпідставною, такою, що винесена з упередженням та в порушення вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП. Вважає практику притягнення особи до відповідальності на підставі лише відомостей з електронної бази даних щодо володіння даним автомобілем такою, що суперечить презумції невинуватості, верховенству права та права на визнання своєї правосуб`єктності всупереч міжнародному праву. Жодних доказів вчинення саме ним даного правопорушення немає, розгляд справи щодо нього та без нього про вчинення ним даного правопорушення є незаконним. Окрім того, він не надавав згоду на здійснення обробки його персональних даних юридичній особі, суб`єкту господарювання «Департамент енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради», в тому числі даних щодо його майнових прав на даний автомобіль. Інспектор без його згоди отримав доступ до його персональних даних, дозволу на доступ до яких він не надавав, а тому вважає, що здійснення обробки цих даних без його згоди є незаконним, а тому дана постанова також підлягає скасуванню через незаконність обробки його персональних даних.

На підставі вищевикладеного просить скасувати постанову головного спеціаліста - інспектора з паркування Відділу паркування Департаменту енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради Шевчука С.О. про притягнення його до адміністративної відповідальності серії ІВ№00009040 від 21.09.2020 за ч. 3 ст. 122 КУпАП (а.с. 11-13).

Представником відповідача Савчук Т.М. подано відзив на позовну заяву (а.с. 27-41), у якому викладено наступну позицію. Департаменту енергетики, транспорту і зв`язку Вінницької міської ради в особі головного спеціаліста - інспектора з паркування Відділу паркування Департаменту енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради Шевчука С.О. заперечує щодо задоволення позову з наступних підстав. Зокрема, 11.09.2020 головним спеціалістом-інспектором з паркування відділу паркування Департаменту енергетики, транспорту та зв`язку ОСОБА_3 було виявлено адміністративне правопорушення, яке передбачено ч. 3 ст. 122 КУпАП: порушення правил зупинки, а саме зупинка ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій транспортним засобом Opel, д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою м. Вінниця, вул. Архітектора Артинова 13. 21.09.2020 інспектором з паркування Шевчуком С.О. винесено постанову Серії ІВ №00009040, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 15.9 (и) ПДР порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху. Фактично підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності слугувало те, що його автомобіль було зупинено ближче 10м до виїзду з прилеглої території. Як вбачається із оскаржуваної постанови та інформації із зображенням транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, що розміщена на веб-сайті Вінницької міської ради, 11.09.2020 о 15-41 год в м. Вінниці по вул. Архітектора Артинова, 13, здійснено зупинку транспортного засобу «Opel», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , ближче 10м від виїзду з прилеглої території, чим порушено п. 15.9(и) ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 122 КУпАП, та на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Автомобіль позивача був зупинений із порушенням ПДР та був суттєвою перешкодою дорожньому руху або безпеці руху в разі надання екстреної допомоги транспортними засобами аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції та ін. Окрім того, розташування автомобіля позивача позбавляє інших учасників руху в повному обсязі слідкувати за дорожньою обстановкою, обмежує видимість тих учасників дорожнього руху, які здійснюють рух, що в свою чергу створює перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху. П. 15.9(и) ПДР визначено, що зупинка транспортного засобу забороняється ближче 10м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місцях виїзду. У п. 1.10 ПДР наведено поняття прилеглої території, як території, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них. Обмежена оглядовість видимість дороги в напрямку руху, яка обмежена геометричними параметрами дороги, придорожніми інженерними спорудами, насадженнями та іншими об`єктами, а також транспортними засобами (п. 1.10 ПДР). Однією із умов безпечного проїзду у вказаній ділянці є достатня оглядовність, яка залежить від положення автомобіля на проїзній частині. Саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху заборонено зупинку транспортних засобів на відстані, яка ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місцях виїзду. Знаходження транспортного засобу ближче 10 м від виїзду з прилеглої території (у данному випадку (3,4 м) уявляє загрозу безпеці руху, отже очевидно зменшує оглядовність для інших водіїв, які не можуть бачити дорожню обстановку через припаркований таким чином транспортний засіб, що створює серйозні передумови виникнення дорожньо-транспортної пригоди. Інспектором з паркування було здійснено фотофіксацію обставин правопорушення: фотознімки в кількості п`яти з різних ракурсів, що здійснені на допомогою технічного приладу ЕМ4 Logic Instrument, який пройшов стандартизацію відповідно до ЗУ «Про стандартизацію», що підтверджується: сертифікатом експертизи, атестатом відповідності, додатком до сертифіката, що автоматично визначає координати місця фіксації, відображають дату порушення 11.09.2020, місце розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомого об`єкта вул. Архітектора Артинова, 13 м. Вінниці, географічні координати 49.235, 28.4664555, час вчинення порушення 15-41 год.. фотознімки автомобіля «Opel», д.н.з. НОМЕР_1 , та дані про відстань місця зупинки автомобіля від пішохідного переходу, містять інформацію про те, що транспортний засіб був зупинений за 3406 мм (3 м 40 см) від виїзду з прилеглої території, що підтверджено заміром такої відстані, тобто ближче 10м до нього, що спростовує доводи позивача про відсутність доказів на підтвердження порушення ПДР. Отже інспектором з паркування зафіксовано факт зупинки транспортного засобу на відстані менше ніж 10 м до виїзду з прилеглої території, що є порушенням правил зупинки транспортних засобів (п. 15.9(и) ПДР). В даному випадку зупинка автомобіля, у якому був відсутній водій та пасажири, що зафіксовано інспектором з паркування в режимі фотозйомки, безумовно підтверджує факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. Також зазначає, що чинними положеннями Правил дорожнього руху не передбачено виключень з правил щодо заборони зупинки транспортних засобів на відстані ближче ніж 10 м від виїзду з прилеглих територій для водіїв з інвалідністю або водіїв, які перевозять пасажирів з інвалідністю. Вважає, що посилання позивача на те, що його дружина зупинила автомобіль у вказаному місці аби прийняти участь в судовому засідання через те, що відсутні паркомісця для транспортних засобів, які перевозять людей з інвалідністю, не заслуговують на увагу, оскільки, зупинка автомобіля була не екстрена чи аварійна, а такі категорії водіїв не мають перевагу щодо заборони зупинки на відстані ближче 10 м від виїзду з прилеглих територій. Особливості розгляду справ про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), а також накладення адмінстягнення при розгляді цих справ без врахування ступеню вини цієї особи, яка притягується до адмінвідповідальності, встановлюються ст.ст. 279-1, 279-4 КУпАП. За приписами ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) несе відповідальна особа. За змістом даної норми відповідальною особою транспортного засобу, який зареєстровано в Україні, є особа, за якою зареєстровано транспортний засіб. Факт здійснення зупинки належного ОСОБА_1 автомобіля з порушенням зафіксовано на фотознімках, які зроблені інспектором з паркування під час допущення відповідного порушення за допомогою технічного приладу Logic Instrument K80, про що здійснено відмітку в постанові. Таким чином, беручи до уваги положення ст. 14-2 КУпАП та спеціальних субєктів за ст. 122 КУпАП, факт реєстрації автомобіля за ОСОБА_1 було достатньою правовою підставою для притягнення його до адмінвідповідальності. Встановивши відповідальну особу ОСОБА_1 ,, за яким зареєстрований автомобіль «Opel», д.н.з. НОМЕР_1 , що не заперечується позивачем, інспектором з паркування було винесено оскаржувану постанову, до якої було додано матеріали фотофіксації шляхом їх розміщення на відповідному веб-сайті в мережі Інтернет, доступ до яких наданий за QR-кодом для ознайомлення цієї особи із матеріалами справи. Таким чином фактичні обставини справи свідчать про те, що інспектором з паркування здійснено розгляд справи про порушення правил запинки транспортного засобу, зафіксоване в режимі фотозйомки із врахуванням особливостей, визначених ст. 279-1 КУпАП та відповідальна особа, встановлена за відомостями Єдиного державного реєстру транспортних засобів, якою є ОСОБА_1 та відносно нього винесено постанову. Таким чином, доводи позивача що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення наявності вини у вчиненні нею адміністративного правопорушення, є помилковим у контексті спірних правовідносин та вказаних норм закону. Отже, факт вчинення позивачем правопорушення є доведеним, оскільки фотознімки в розумінні ст. 251 КУпАП є належними та допустимими доказами, які доводять вину позивача. Щодо визначення позивача суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення, то зазначає наступне. Відповідно до ст. 279-3 КУпАП визначено випадки коли особа звільняється від відповідальності за вчинене правопорушення. Позивачем у визначений Законом строк не було подано відповідних документів, що автомобіль вибув з його володіння. Тобто, відповідачем було вірно визначено особу, яка має нести відповідальність за вчинене правопорушення. Щодо того, що позивач не керував автомобілем на час вчинення адміністративного правопорушення, то зазначає, що позивач не скористався правом при реєстрації транспортного засобу на внесення відомостей про належного користувача цим транспортним засобом. А тому саме позивач є належним суб`єктом відповідальності в даному випадку. Також зазначає, що дії відповідача щодо розгляду справи без участі позивача в повній мірі відповідають приписам ст.ст. 277, 279-1 КУпАП та відповідачем було виконано припис Закону про розміщення на лобовому склі копії постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Аргументи позивача на відсутність доказів вчинення правопорушення не заслуговують на увагу, оскільки в оскаржуваній постанові міститься вказівка на те, що всі докази розміщено на веб-сайті за відповідним посиланням, де в пошуковій системі за номером автомобіля та номером постанови можна переглянути всі докази вчинення адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного просить в задоволенні позову відмовити.

Відповідачем також надано підтвердження про направлення копії відзиву позивачу (а.с. 26-а).

Позивачем ОСОБА_1 подано до суду додаткові пояснення по суті справи, якими позивач підтримує позовні вимоги (а.с. 75-79, 110-113).

Представником відповідача Савчук Т.М. також подано письмові пояснення, в яких вона заперечує викладені позивачем письмові пояснення по суті позову (а.с. 86-92).

Інших заяв клопотань від учасників справи не надходило.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 08.10.2020 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, визначено недоліки позову, порядок та строк їх усунення (а.с. 8-9).

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 30.10.2020 продовжено позивачу ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позову (а.с. 14-15).

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 20.11.2020 клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задоволено, звільнено позивача ОСОБА_1 від сплати судового збору при зверненні до суду із цим позовом (а.с. 23).

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 20.11.2020 прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та відкрито провадження у справі; розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання (а.с. 24).

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 13.01.2021 відмовлено в задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП на підставі ч. 2 ст. 38 КУпАП (а.с. 118).

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 17.03.2021 відмовлено в задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про зупинення провадження у адміністративній справі за його позовом (а.с. 147).

В судовому засіданні 13.01.2021 позивач ОСОБА_1 позов підтримав за викладених в позовній заяві та письмових поясненнях обставин та просив його задоволити.

В судове засідання 17.03.2021 позивач ОСОБА_1 не з`явився. Його представник Кучерук О.Д., підтримала позов ОСОБА_1 за викладених в позовній заяві обставин, просила позовні вимоги задоволити. Крім того, додатково пояснила, що, нею отримано відповідь із Вінницької міської ради на її запит, відповідно до якої Вінницька міська рада підтверджує, що в розумінні ЦК України даний орган місцевого самоврядування не є юридичною особою публічного права. Тобто, Вінницька міська рада є юридичною особою приватного права, а отже не мала права притягувати позивача до адміністративної відповідальності. Щодо дій відповідача, то він не невідкладно виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а лише через 10 днів та відповідачем не було встановлено особу, яка вчинила правопорушення. Інспектор залишив на лобовому склі не копію постанови, а повідомлення. Вважає, що дії відповідача не відповідають вимогам КУпАП. Відповідачем не надано жодного доказу вчинення позивачем правопорушення, яке було вчинено нею. Отже, враховуючи зазначене, просила позов задоволити та скасувати оскаржувану постанову.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. Представник відповідача Савчук Т.М. в судове засідання з`явилася, проте не представила належних документів на представництво (самопредставництво), а тому судом її не було допущено до розгляду справи. При цьому, суд враховує раніше подані стороною відповідача заяви по суті справи та заяви про розгляд справи у відсутність сторони відповідача, а також враховуючи стислі строки розгляду даної категорії справ, вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторони відповідача.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , суду показала, що ОСОБА_1 знає як сусіда. З приводу обставин справи вказала, що її доводиться часто звертатися до Вінницького міського суду Вінницької області. І у зв`язку із цим вона стикається з дуже незручним положенням, яким користуються працівники поліції, стягуючи неправомірно кошти на свою користь, оскільки паркувальні місця для людей з інвалідністю, а також для відвідувачів Вінницького міського суду відсутні. Такий стан речей існує давно. По суті справи зазначила, що, їй відомо, що 11.09.2020 саме ОСОБА_2 на автомобілі, який належить її чоловіку ОСОБА_1 , приїжджала до Вінницького міського суду, аби подати документи в її інтересах.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду показала, що вона є дружиною ОСОБА_1 і 11.09.2020 за кермом автомобіля, який оформлений на її чоловіка позивача ОСОБА_1 , була вона. Вона приїхала даним автомобілем до Вінницького міського суду з метою подати документи в інтересах своєї дитини інваліда та інших осіб. Оскільки біля суду не забезпечено паркувальних місць для людей з інвалідністю, вона здійснила ненадовго вимушену зупинку. Це була крайня необхідність для забезпечення прав осіб з інвалідністю та її дитини. Зазначила, що вона, здійснивши таку зупинку, нікому не спричинила шкоди, немає потерпілих. Вважає, що право її дитини на доступ до суду переважає гіпотетично порушені чиїсь права такою зупинкою її транспортного засобу. Інспектор, розглянувши справі у її відсутність, позбавив її можливості взяти на себе всю вину за вчинене правопорушення.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши безпосередньо матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою серії ІВ № 000009040, складеною інспектором головним спеціаліст-інспектором з паркування Відділу паркування Департаменту енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради Шевчуком С.О. 21.09.2020 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП із застосуванням до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень. (а.с.4).

Згідно даної постанови, 11.09.2020 о 15:41 год ОСОБА_1 в м. Вінниці по вул. Архітектора Артинова, 13 здійснив зупинку тарнспортного засобу марки «Opel», д.н.з. НОМЕР_1 , ближче 10 метрів від виїзду з прилеглих територій, чим порушив вимоги п. 15.9 «и» ПДР, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.. Фотозйомка даного адміністративного правопорушення була здійснена за допомогою приладу Logic Instrument K80 V2. У вказаній постанові також вказано, що власник чи користувач може ознайомитися із зображеннями чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення на веб-сайт: http://inspector.vmr.gov.ua. Ідентифікатор для доступу до зображень транспортного засобу номерний знак автомобіля, серія та номер постанови.

З показів свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_2 вбачається, що 11.09.2020 о 15:41 год за кермом транспортного засобу марки «Opel», д.н.з. НОМЕР_1 перебувала ОСОБА_2 та здійснила зупинку даного транспортного засобу в зазначений час, яка була, на її думку, вимушеною, по вулиці Архітектора Артинова, 13.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Разом з тим, частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Таким чином, законодавством обов`язок доказування правомірності рішення суб`єкта владних повноважень покладається на відповідача.

Так, у департаменті енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради діє відділ паркування, інспектори якого мають відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і яким надано право розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені КУпАП.

У складі відділу з паркування департаменту енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради діють інспектори з паркування. Інспектори для виконання покладених на них завдань мають право: здійснювати фіксацію порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів у режимі фотозйомки, відеозапису; розглядати справи про адміністративні правопорушення, на розгляд яких їх уповноважено; складати протоколи про адміністративні правопорушення, виносити постанови про накладання адміністративних стягнень; накладати адміністративні стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису), розміщувати на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про накладання адміністративних стягнень або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 96-100).

Отже, притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема складення та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, за порушення законодавства у сфері паркування міста Вінниці є складовою частиною виконання посадовою особою відділу з паркування департаменту енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради своїх обов`язків.

Частиною третьою статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно із пунктом 1.3. Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 15.9(и) Правил дорожнього руху зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Кодексом України про адміністративні правопорушення, а саме частиною першою статті 219 визначено, що виконавчі комітети (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 92, 99 (якщо правопорушення вчинено громадянином), статтею 104, частинами першою, третьою та шостою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), статтями 127-2, 141, 142, 152, частинами першою - п`ятою та восьмою статті 152-1, статтею 159, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, частиною першою статті 182, статтями 183, 197, 198 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Встановивши відповідальну особу, а саме: громадянина ОСОБА_1 , за яким зареєстрований транспортний засіб «Opel», номерний знак НОМЕР_1 , відповідачем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 21.09.2020 серії ІВ №00009040, до якої було додано матеріали фотофіксації.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 279-4 цього Кодексу.

За правилами визначеними частиною п`ятою статті 279-1 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Однак, це жодним чином не перешкоджає особі, яка притягується до адміністративної відповідальності скористатися своїми правами в судовому засіданні при оскарженні відповідної постанови, надавши свої пояснення та заперечення, що і зроблено позивачем.

Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу (примітка до ст. 14-2 КУпАП).

Головним спеціалістом - інспектором з паркування Відділу паркування Департаменту енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради Шевчуком С.О. здійснено фотофіксацію (із зазначенням дати, місця розташування транспортного засобу та географічних координат) вказаних обставин в кількості дев`яти зображень з різних ракурсів, за допомогою технічного засобу Logic Іnstrument К80 V2.

Судом оглянуто матеріали фотозйомки (а.с. 44-45, 53-55), надані відповідачем, які суд вважає такими, що підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог п. 15.9 (и) ПДР України та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Із оглянутих фотоматеріалів вбачається, що дійсно транспортний засіб марки «Opel», д.н.з НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 , зупинено ближче 10 м від виїзду з прилеглої території, а саме автомобіль був зупинений за 3406 мм (3 м 40 см) від виїзду з прилеглої території, що підтверджено заміром такої відстані, і при цьому, припаркованим, з порушенням ПДР, транспортним засобом ОСОБА_1 створив небезпеку для руху іншим транспортним засобам.

Зупинка ближче 10 м від виїзду з прилеглої території, зафіксована приладом, який пройшов стандартизацію відповідно до Закону. Фіксація правопорушення проводилася за допомогою далекоміра лазерного "BOSH" GLM-40 Professional та приладу фіксації, що автоматично визначає координати місця фіксації. Копія сертифіката експертизи, атестата відповідності, додаток до сертифіката відповідачем додано до матеріалів справи.

Відповідачем надані відповідні докази, які підтверджують, що технічний засіб Logic Instrument K80 V2 пройшов стандартизацію відповідно до Закону, а саме: сертифікат експертизи, атестат відповідності, додаток до сертифіката, які долучено до матеріалів справи (а.с. 46-52, 56-62).

Щодо доводів позивача та його представника стосовно того, що постанова винесена відносно ОСОБА_1 , однак за кермом автомобіля перебував не він, а його дружина, суд встановив наступне.

Відповідно до Примітки до статті 122 КУпАП суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - четвертою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Згідно зі статтею 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що мають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно з законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та господарських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Сторонами не заперечується факт того, що автомобіль марки «Opel», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуває у власності позивача ОСОБА_1 ..

Жодних доказів того, що даний автомобіль на законній підставі перебуває чи перебував в користуванні іншої особи, позивачем суду не надано. Так само суд констатує і той факт, що ОСОБА_2 , яка 11.09.2020 керувала автомобілем позивача та вчилина правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, не скористалася правом з`явитися до відповідача та повідомити, що саме вона керувала в зазначений в постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності день та час.

Вищевказане свідчить про те, що зазначена в оскаржуваній постанові особа, щодо якої розглядається справа ОСОБА_1 , встановлена відповідачем відповідно до статті 14-2 КУпАП.

Твердження позивача та його представника про те, що його дружина здійснила вимушено зупинку, оскільки прибула у справах до суду, проте ні Вінницьким міським судом, ні Департаментом енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради не забезпечено місця для паркування учасників судового процесу та інвалідів, не заслуговують на увагу, оскільки відсутність таких паркувальних місць, або коли існуючі паркувальні місця зайняті, не дає право будь кому, в тому числі й автомобілям із позначкою «інвалід» порушувати встановлені ПДР заборони щодо стоянки на відстані ближче 10 м від виїзду з прилеглих територій.

Відповідно до частини першої статті 78 КАС України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з частиною третьою статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, на підставі досліджених доказів, судом встановлено порушення позивачем вимог пункту 15.9 (и), а саме: здійснення зупинки ближче 10 м від виїзду з прилеглої території.

Згідно зі статтею 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суб`єктом владних повноважень було надано суду належний доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме фотофіксація з місця події, з якої чітко вбачається вчинення правопорушення.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

У відповідності до положень частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25.06.2020 по справі №520/2261/1, визначений частиною другою статті 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). А тому докази, подані сторонами суд приймає як належні та допустимі і не вбачає підстав для їх відхилення.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, керуючись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», зокрема, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно було винесено оскаржувану постанову Серії ІВ №00009040 від 21.09.2020 відносно позивача. Позивача, який є власником автомобіля марки «Opel», д.н.з. НОМЕР_1 , правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме за порушення водієм даного автомобіля п. 15.9 (и) ПДР, 11.09.2020 приблизно о 15-41 год. в м. Вінниці по вул. Архітектора Артинова, 13, яке було зафіксовано за допомогою технічного засобу Logic Instrument K80 V2, оскільки відповідно до ст. 14-2 КУпАП, відповідальність несе відповідальна особа - фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб.

Позиція позивача про те, що він не вчиняв вказаного адміністративного правопорушення цілком спростовується наданими відповідачем доказами.

Враховуючи вищевикладені обставини, в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено обставини, на яких грунтуються його позовні вимоги, а відтак, позов не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 7, 255, 251, 252, 277-2, 278, 280, 285 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 6, 9, 12, 14, 19, 20, 22, 32, 72, 77, 90, 94, 122, 139, 192, 205, 241-246, 268, 271, 286 КАС України, суд -

у х в а л и в:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту енергетики, транспорту і зв`язку Вінницької міської ради в особі головного спеціаліста - інспектора з паркування Відділу паркування Департаменту енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради Шевчука Сергія Онисимовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.П. Шевчук