Справа № 120/792/21-а
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

22 березня 2021 р. Справа № 120/792/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шаповалової Т.М., розглянувши у письмовому проваджені адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач), у якому просила:

визнати протиправним та скасувати рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 4 від 10.03.2020 року про відмову в підтвердженні ОСОБА_1 періоду роботи дояркою з 10.03.1992 року по 20.01.2001 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати позивачці до пільгового стажу період роботи дояркою з 10.03.1992 року по 20.01.2001 року в СТОВ "Дніпро";

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву позивача від 17.02.2020 року про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 5 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV з 17.02.2020 року.

Позов обґрунтовано тим, що рішенням комісії відповідача № 4 від 10.03.2020 року позивачці відмовлено у підтвердженні пільгового стажу роботи з 10.03.1992 року по 20.01.2001 року, оскільки первинними документами не підтверджується робота позивачки за пільговою професією, відсутні первинні архівні документи про встановлення норм обслуговування та їх виконання позивачем, ім`я та по батькові позивачки, які вказані в довідках не відповідають паспортним даним, а також відсутні дані про ліквідацію підприємства.

Позивачка вважає таке рішення відповідача протиправним, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Разом з цим, у позовній заяві позивачка просить поновити строк звернення до суду, посилаючись на те, що оскаржуване рішення їй направлено відповідачем 16.12.2020 року, що підтверджується відбитком штемпеля на конверті та вона отримала це рішення наприкінці грудня 2020 року.

Відтак позивачка вважає, що вона з поважних причин не змогла вчасно оскаржити вказане рішення.

Ухвалою суду від 08.02.2021 року клопотання позивачки задоволено та понолено строк звернення до суду, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (ст. 262 КАС України). Даною ухвалою також надано відповідачу строк на подання відзиву.

10.03.2021 року представником відповідача подано відзив на адміністративний позов. У відзиві зазначено, що основними завданнями Комісії відповідача є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи та прийняття рішень щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні в установленому порядку.

Вказує, що оскаржуване рішення прийнято за наступними обставинами, а саме, згідно записів трудової книжки №387 позивач 10.03.1992 прийнята дояркою в колгосп "Дніпро" с. Сокиринці, який внаслідок послідовної реорганізації перетворено в СТОВ "Дніпро"; 20.01.2001 звільнена з роботи.

В довідці від 22.01.2020 №К-36 виданої "Вінницьким районним трудовим архівом", яка видана на підставі книг обліку трудового стажу колгоспу "Дніпро", КСП "Дніпро", СТОВ "Дніпро" значиться ОСОБА_1 (так у документах), вказана кількість відпрацьованих вихододнів за 1992-2001 роки, відомості про встановлений мінімум відсутні, професія, за якою працювала позивач не вказана.

В архівній довідці від 04.02.2020 №К-71, яка видана на підставі книг обліку трудового стажу колгоспу "Дніпро", КСП "Дніпро", СТОВ "Дніпро" значиться ОСОБА_1 (так у документах), вказано заробітну плату з березня 1992 року по грудень 1996 року, з лютого 1997 року по липень 1998 року, з вересня 1998 року по грудень 1999 року, з лютого по березень, з травня по серпень, з жовтень, листопад 2000 року, за січень, квітень, травень, грудень 2001, професія та грошові одиниці не вказані.

У наданих документах даних про виконання позивачем встановлених норм обслуговування тварин за період роботи не зазначено.

Відповідно до норм чинного законодавства, пільгове пенсійне забезпечення надається жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського-господарства, - після досягнення ними 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання ними встановлених норм обслуговування.

Таким чином, оскільки первинними документами не підтверджується робота позивачки за пільговою професією, відсутні первинні архівні документи про встановлення норм обслуговування та їх виконання позивачкою, ім`я та по батькові позивачки, які вказані в довідках не відповідають паспортним даним, то на думку відповідача, Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років було правомірно відмовлено в зарахуванні періоду роботи позивача з 10.03.1992 по 20.01.2001.

Враховуючи наведене, відповідач вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, встановив наступне.

17.02.2020 року позивачка звернулася до відповідача із заявою про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах та додатково надані документи: трудова книжка; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; архівні довідки від 22.01.2020 року № К-36, від 04.02.2020 року № К-71, від 21.01.2020 року без №.

На момент подання вказаної заяви позивачка досягла віку 57 років.

Рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 4 від 10.03.2020 року відмовлено позивачці в підтвердженні періоду роботи з 10.03.1992 року по 20.01.2001 року, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки первинними документами не підтверджується робота заявниці за пільговою професією, відсутні первинні архівні документи про встановлення норм обслуговування та їх виконання заявницею, ім`я та по батькові заявниці, які вказані в довідках не відповідають паспортним даним, а також відсутні дані про ліквідацію підприємства.

Листом № 0200-1602-8/54843 від 18.11.2020 року Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повідомило позивачку про результати розгляду Комісією заяви про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Позивач вважає вказане рішення відповідача протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а тому звернулася до суду з цим позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Так, призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV)

Пунктом 5 частини 2 статті 114 Закон №1058-IV визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту 2 частини другої цієї статті.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеного закону, постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Згідно з пунктами 1 та 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 20 цього Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника визначено Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 №18-1 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 за №1231/13105 (далі - Порядок №18-1).

Дія цього Порядку поширюється на осіб, які працювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, а також на осіб, яким призначено пенсію до набрання чинності цим Порядком (далі - робота, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років) (п. 2 Порядку).

Відповідно до п. 3 Порядку №18-1 підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі -підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії).

Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов`язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники членських організацій Федерації професійних спілок України та регіональних організацій роботодавців та їх об`єднань (п. 4 Порядку №18-1).

Пунктом 11 Порядку №18-1 передбачено, що для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь, за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01 липня 2004 року та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр); 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: довідку про заробітну плату; копії документів про проведення атестації робочих місць; копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідку про їх відсутність). У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Так, Постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310 затверджено Основні положення про порядок видачі трудових книжок колгоспників, згідно з пунктом 1 яких трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність члена колгоспу.

Відповідно до пунктів 5, 6 Основних положень про порядок видачі трудових книжок колгоспників до трудової книжки колгоспника заносились, зокрема, відомості про трудову участь (прийнятий у колгоспі річний мінімум участі в громадському господарстві, його виконання), відомості про нагородження та заохочення, переведення на іншу роботу, припинення роботи. Всі записи в трудовій книжці завіряються в усіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печаткою.

Отже, документом про трудову діяльність членів колгоспу є трудова книжка колгоспника, в яку, зокрема, вносились відомості про трудову участь колгоспника в громадському господарстві: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі, його виконання.

При цьому, відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, їх обік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа (п. 13 Основних положень).

На підтвердження спеціального трудового стажу позивачем до суду надано, зокрема:

трудову книжку колгоспника № НОМЕР_1 (зміна прізвища після одруження завірена секретарем сільської ради та печаткою Сокиринецької сільської ради), згідно записів якої позивачка вступила в члени колгоспу 1978 року; 10.03.1992 року прийнята дояркою в колгосп "Дніпро" с. Сокиринці, який внаслідок поступової реорганізації перетворено в СТОВ "Дніпро" та 20.01.2001 року звільнена з роботи;

архівну довідку Вінницької районної ради Вінницької області "Вінницький районний трудовий архів" № К-36 від 22.01.2020 року, у якій вказано, що в книгах обліку трудового стажу колгоспу імені Сталіна, колгоспу "Дніпро", колективного сільськогосподарського підприємства "Дніпро", Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" за 1992 - 2001 роки значиться ОСОБА_1 , з зазначенням кількості відпрацьованих вихододнів за період за 1992 року по 2001 року, відомості про встановлений мінімум відсутні;

архівну довідку Вінницької районної ради Вінницької області "Вінницький районний трудовий архів" № К-71 від 04.02.2020 року, у якій вказано, що в книгах обліку трудового стажу колгоспу імені Сталіна, колгоспу "Дніпро", Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" за 1992 - 2001 роки значиться ОСОБА_1 , з зазначенням відомостей про заробітну плату з березня 1992 року по грудень 2001 року.

Аналізуючи зміст зазначених архівних довідок, враховуючи записи в трудовій книжці позивачки про її роботу дояркою 10.03.1992 в колгосп «Дніпро», суд приходить до наступних висновків.

Так відповідно до наявних записів у трудовій книжці позивачка дійсно працювала з 10.03.1992 року по 20.01.2001 в колгоспі «Дніпро» (з 13.01.2000 року СТОВ «Дніпро»). Також в трудовій книжці містяться записи про кількість пророблених людиноднів на рік з 1992 по 2001 рік. Кількість таких днів співпадає із даними довідки № №К-36 від 22.01.20 року.

Враховуючи співпадіння в кількості вироблених трудоднів, періоду роботи, прізвища, ім`я та скороченого по батькові, суд приходить до висновку, що архівні довідки підтверджують роботу саме позивачки дояркою в колгоспі (пізніше КСП, СТОВ) «Дніпро».

Щодо відсутності у довідках даних про встановлений мінімум трудоднів, то суд звертає увагу, що в тексті оскаржуваного рішення відповідачем зазначено: «В трудовій книжці вказано встановлений та вироблений мінімум трудової участі в громадському господарстві, заробітна плата-порічно».

Судом досліджено зазначені записи та встанволено, що позивачка з 1992 до 1996 рік включно виробила більше встанволеного мінімуму трудоднів, в 1997 виробила 223 із встановлених 270. В 1998-2000 роках не встановлено мінімум трудоднів, які мала б виробити позивач.

Пунктом 5 частини 2 статті 114 Закон №1058-IV визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, Кабінетом Міністрів України не було визначено порядку для встановлення таких норм обслуговування та до цього часу в Україні не затверджені типові галузеві та міжгалузеві норми обслуговування, які повинні застосовуватися при призначенні пенсії дояркам на пільгових умовах. Дані про встановлення відповідних норм в КСП чи СТОВ «Дніпро» у суду відсутні.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що право особи на пенсійне забезпечення не може ставитись в залежність від того, що роботодавцем не встановлено норм обслуговування в 1998-2000 роках.

Зі свого боку позивач вчинила всі необхідні дії для підтвердження періодів роботи нею дояркою, а відтак, не може нести тягар відповідальності за бездіяльність роботодавця чи формування роботодавцем відповідних первинних документів та їх здачі на зберігання до архіву.

Водночас, відповідачем не досліджено належним чином записи про виконані та встановлені трудодні, які містяться в трудовій книжці та передчасно зроблено висновок про відсутність необхідного стажу.

Щодо підстави відмови позивачці в підтвердженні періоду роботи з 10.03.1992 року по 20.01.2001 року, яка зазначена в оскаржуваному рішенні є відсутність даних про ліквідацію підприємства, суд зазначає таке.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань СТОВ "Дніпро" припинено як юридичну особу і ліквідовано без правонаступників у зв`язку із визнанням його банкрутом за рішенням суду від 31.05.2007 року.

У доповненні до історичної довідки на фонд СТОВ "Дніпро" з 1991 - 2007 роки описано процедуру ліквідації СТОВ "Дніпро" в процесі розгляду справи господарським судом про банкрутство.

Таким чином, наведені мотиви рішення відповідача не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

З огляду на встановлені у справі обставини, суд прийшов до висновку, що рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 4 від 10.03.2020 року про відмову в підтвердженні ОСОБА_1 періоду роботи дояркою з 10.03.1992 року по 20.01.2001 року підлягає скасуванню.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання зарахувати позивачці до пільгового стажу період роботи дояркою з 10.03.1992 року по 20.01.2001 року в СТОВ "Дніпро", суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із ч. 3 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки саме відповідач наділений повноваженнями щодо розрахунку стажу, віку та призначення пенсії, з метою ефективного захисту права позивача на належне пенсійне забезпечення, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково, шляхом зобов`язання Комісію при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву позивача про підтвердження стажу роботи та прийняти рішення із врахуванням висновків суду зроблених при розгляді даної справи.

Що стосується позовної вимоги про зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 17.02.2020 року про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 5 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV з 17.02.2020 року, то така вимога з врахуванням оцінки суду та висновків про необхідність повторного розгляду заяви про підтвердження трудового стажу є передчасною.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 454 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 4 від 10.03.2020 року про відмову в підтвердженні ОСОБА_1 періоду роботи дояркою з 10.03.1992 року по 20.01.2001 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 454 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100 )

Повне судове рішення виготовлено та підписано суддею 22.03.2020 року.

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна