Справа № 240/15049/20
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2021-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/15049/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Черняхович Ірина Едуардівна

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

18 березня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Житомирської області про визнання протиправним та скасування пункту наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку,

В С Т А Н О В И В :

В вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Офісу Генерального прокурора та Прокуратури Житомирської області , в якому просив:

1) поновити строки звернення до суду з даною позовною заявою;

2) витребувати з офісу Генерального прокурора належним чином засвідченні копії матеріалів ОСОБА_1 та всіх матеріалів, які стали підставою для прийняття наказу Генерального прокурора України від 22.03.2002 № 300к про його звільнення;

3) витребувати з Прокуратури Житомирської області:

- належним чином засвідчену копію наказу Генерального прокурора України від 22.03.2020 № 300к про звільнення ОСОБА_1 з посади та з органів прокуратури з позбавленням класного чина;

- довідку про розмір заробітної плати за два місяці, що передували даті звільнення з урахуванням Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, а саме з врахуванням інфляційних та коефіцієнту коригування;

- інформацію з приводу всіх змін посадових окладів за посадою старшого прокурора відділу нагляду за виконанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією прокуратури Житомирської області;

4) визнати протиправним та скасувати п. 2 наказу Генерального прокурора України від 22.03.2002 № 300к про звільнення ОСОБА_1 з посади та органів прокуратури з позбавленням класного чина;

5) поновити ОСОБА_1 в органах прокуратури на посаді старшого прокурора відділу нагляду за виконанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією прокуратури Житомирської області або на рівнозначній посаді з 16 березня 2002 року. Внести зміни до трудової книжки відповідно до вимог чинного законодавства;

6) стягнути з Прокуратури Житомирської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 3000000,00 гривень;

7) допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 в органах прокуратури на посаді старшого прокурора відділу нагляду за виконанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією прокуратури Житомирської області;

8) допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Прокуратури Житомирської області на користь ОСОБА_1 середньої заробітної плати в межах одного місяця.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року - позовну заяву повернуто позивачу на підставі п.9 ч.4 ст.169 КАС України, у зв`язку із тим, що позивачем пропущено строк звернення до суду.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року залишено без змін.

В листопаді 2020 року позивач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з заявою про роз`яснення ухвали від 16 жовтня 2020 року.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року про повернення позовної заяви у справі №240/15049/20.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку. Апелянт вважає, що оскаржена ухвала суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що підставою для винесення ухвали про повернення апеляційної скарги слугувало пропущення строку звернення до суду з позовом. Разом з тим, судом першої інстанції не зазначено, які саме докази повинен надати позивач для підтвердження поважності причин пропуску такого строку.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення, суд першої інстанції, посилаючись на приписи ст. 254 КАС України, виходив з того, що зі змісту мотивувальної та резолютивної частини ухвали Житомирського окружного адміністративного суд від 16 жовтня 2020 року встановлено, що суть тексту судового рішення ясна та не двозначна, труднощів в розумінні не викликає, тому розширеного тлумачення шляхом його роз`яснення та винесення процесуального документу з цього приводу не потребує.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

Згідно із ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Положеннями ст. 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Так, відповідно до частин першої та другої статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

У пункті 19 постанови "Про судове рішення в адміністративній справі" від 20.05.2013 року № 7 Пленум Верховного Суду України зазначає, що роз`яснення судового рішення можливо тоді, коли воно є незрозумілим. Поставлені у заяві питання розглядаються тільки судом, який ухвалив судове рішення. За правовою природою роз`яснення судового рішення є продовженням його ухвалення, а ухвала про роз`яснення є його складовою, тому заява про роз`яснення судового рішення розглядається у тому ж провадженні, в якому було ухвалене судове рішення, про роз`яснення якого ставиться питання. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Отже, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і ухвалення додаткового рішення цим же судом.

Підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення.

Таким чином, процесуальна процедура роз`яснення судового акту виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а із змісту закону виходить, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

Виходячи з викладеного, роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі, роз`яснено може бути рішення у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Аналогічний висновок міститься в ухвалі Верховного Суду від 31.07.2018 року по справі 823/361/18.

Дослідивши зміст мотивувальної та резолютивної частини ухвали Житомирського окружного адміністративного суд від 16 жовтня 2020 року у справі №240/15049/20, колегією суддів встановлено, що вказане рішення є зрозумілим, труднощів в розумінні не викликає, тому розширеного тлумачення шляхом його роз`яснення не потребує.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.