Справа № 480/6639/20
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2021-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 р. Справа № 480/6639/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Бершова Г.Є.,

Суддів: Чалого І.С. , Катунова В.В. ,

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 року по справі № 480/6639/20 (головуючий 1 інстанції Соп`яненко О.В.) за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради, Виконавчого комітету Сумської міської ради треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю "РТМ- Україна" про визнання бездіяльності дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради, Виконавчого комітету Сумської міської ради третя особа: ТОВ "РТМ-Україна про визнання бездіяльності дій та зобов`язання вчинити дії. В позовних вимогах позивач просить відмови Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради у встановленні йому пріоритетів на розміщення рекламних засобів за адресами: проспект М. Лушпи (напроти т/ц «Атріум») та вул. Червонозоряна (школа №19) у м. Суми, викладені у повідомленнях даного органу № 446/08.01-18 та № 447/08.01-18 від 04.09.2020 року, визнати протиправними і зобов`язати цей орган надати йому дозволи на розміщення рекламних засобів за указаними адресами; бездіяльність Виконавчого комітету Сумської міської ради щодо нерозгляду у законний спосіб його заяв про видачу дозволів на розміщення об`єктів зовнішньої реклами за адресами: проспект М. Лушпи (напроти т/ц «Атріум») та вул. Червонозоряна (школа №19) у м. Суми № 601721 та № 601724 від 04.06.2020 року визнати протиправною і зобов`язати цей орган надати йому дозволи на розміщення рекламних засобів за указаними адресами.

11.12.2020 фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 було подано до суду заяву про забезпечення позову.

В порядку забезпечення позову позивач просить заборонити відповідачам видавати дозволи іншим особам на розміщення об`єктів зовнішньої реклами за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . Заяву обґрунтовує тим, що Комісією з питань розміщення зовнішньої реклами на території Сумської міської територіальної громади було рекомендовано робочому органу включити заяву ТОВ "РТМ - Україна" до проекту рішення виконавочого комітету Сумської міської ради щодо надання дозволу на розміщення рекламних засобів за адресами: АДРЕСА_3 . У свою чергу, невжиття заходів забезпечення позову унеможливить відновлення порушених прав та інтересів позивача.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 року відмовлено у задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Позивач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким задовольнити вимоги, викладені в заяві про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не надано будь-яких фактичних даних, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову в даному випадку може ускладнити виконання рішення суду чи спричинить необхідність докладати значні зусилля для відновлення прав позивача.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до їх вирішення, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом.

Відповідно до статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Підстави забезпечення позову, передбачені частини другої статті 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

За умовами статті 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Таким чином, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Колегія суддів зазначає, що з матеріалів адміністративної справи вбачається, що підставою для звернення позивача до суду слугували обставини протиправності, на думку позивача, дій Управлінням архітектури та містобудування Сумської міської ради згідно з довідками №430/08.01-18 та №431/08.01-18 від 03.09.2020р. на спірні місця для зовнішньої реклами, про які вказано у позовній заяві, встановлено пріоритети за третьою особою ТОВ РТМ-Україна, внаслідок чого виникла гостра необхідність у забезпеченні даного позову.

Колегія суддів зазначає, що з аналізу змісту норм діючого законодавства вбачається, що останні містять вимоги стосовно обов`язку особи, яка звертається із заявою про забезпечення позову, навести обґрунтування необхідності застосування такого заходу й зазначити усі необхідні відомості для цього з поданням відповідних доказів, з яких би суд мав змогу достовірно встановити доцільність реалізації вказаного процесуального повноваження.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Проте, позивачем не надано будь-яких фактичних даних, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову в даному випадку може ускладнити виконання рішення суду чи спричинить необхідність докладати значні зусилля для відновлення прав позивача, суду не надано.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у даному випадку, підстави для забезпечення даного позову не виникло, що свідчить про недоведеність позивачем обґрунтованості підстав, що вказували б на існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та можливість істотного ускладнення виконання рішення суду або ефективного захисту чи поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 року по справі № 480/6639/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач Г.Є. Бершов
Судді І.С. Чалий В.В. Катунов