Справа № 360/383/21
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

22 березня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/383/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

21.01.2021 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі - відповідач, ГУНП в Луганській області), в якому позивач просить: зобов`язати відповідача видалити з обліків Міністерства внутрішніх справ України та зі своїх інформаційних баз інформацію про громадянина України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганська Луганської області, Україна) про те, що він є особою, стосовно якої 23.03.2011 Ленінським РВВС м. Луганська відкрито кримінальну справу № за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 358, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що позивач у зв`язку з необхідністю оформлення паспортних документів звертався до МВС України за отриманням довідки про відсутність судимості. Департаментом інформатизації МВС йому була видана довідка, де вказано, що за обліками МВС ОСОБА_1 на території України станом на 18.06.2020 є особою, стосовно якої 23.03.2011 Ленінським РВВС м. Луганська відкрито кримінальну справу № за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 358, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України, кримінальна справа № . Також там зазначено, що інші відомості до МВС не надходили.

Ленінським районним судом м. Луганська (головуюча по справі суддя Попова О.М.) розглядалась кримінальна справа (за правилами КПК 1960 року), однак остаточне рішення по справі прийнято не було у зв`язку із проведенням АТО на території м. Луганська.

Розпорядженням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 територіальна підсудність справ Ленінського районного суду міста Луганська визначена Сватівському районному суду Луганської області. Представник позивача двічі звертався з запитом до Сватівського районного суду Луганської області щодо призначення до розгляду зазначеного кримінального провадження.

Відповідно до відповідей Сватівського районного суду Луганської області кримінальна справа, яка зазначена в довідці МВС, до Сватівського районного суду не передавалась, а право спрямовувати обвинувальні висновки (акти) до суду належить виключно прокуророві.

Представник позивача звертався з запитом до Луганської обласної прокуратури щодо стану зазначеного кримінального провадження.

Згідно відповіді Луганської обласної прокуратури органи прокуратури не володіють інформацією про кримінальну справу № та в провадженні правоохоронних органів немає кримінальних проваджень відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З метою видалення відомостей щодо відкриття кримінальної справи відносно ОСОБА_1 із персонально-довідкового обліку представником позивача був підготовлений відповідний запит до Департаменту інформатизації МВС. Відповідно до відповіді Департамент інформатизації МВС коригування відомостей належить виключно до компетенції Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Луганській області. Окрім того, у зазначеній відповіді вказано, що внесення змін до персонально-довідкового обліку можливо після отримання відповідного процесуального рішення правоохоронного або судового органу. Однак, ані в суді, ані в правоохоронних органах немає інформації щодо кримінальних проваджень відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому прийняти будь-яке процесуальне рішення по кримінальній справі № не можливо.

З метою видалення відомостей щодо відкриття кримінальної справи відносно ОСОБА_1 із персонально-довідкового обліку представником позивача був підготовлений відповідний запит до Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Луганській області. Згідно з відповіддю до УІАП ГУНП в Луганській області не надходило відповідних офіційних документів, які б доводили, що інформація, що надається стосовно ОСОБА_1 до ПДО ЄІЧ МВСУ, є неповною або неточною.

Позивач вважає, що ним отримано інформацію, яка не узгоджується з діючими нормами законодавства, оскільки вона не є інформацією про судимість та не стосується суті запиту, містить суперечливу інформацію, що стало підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалою суду від 26.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

15.02.2021 від ГУНП в Луганській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач посилається на таке.

Позивачем не доведено, що персональні дані щодо ОСОБА_1 , які містяться у персонально-довідковому обліку єдиної інформаційної системи МВС України, обробляються незаконно або є недостовірними.

В Інструкції про порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України, затвердженій спільним наказом МВС України та ДДУПВП від 23.08.2002 № 823/188, визначено терміни зберігання облікових документі, які зберігаються в оперативно-довідкових картотеках, та порядок вилучення довідкових документів.

Згідно з інформацією листа УІАП ГУНП в Луганській області від 05.02.2021 № 504/111/20-2021 відповідно до даних персонально-довідкового обліку 23.03.2011 ОСОБА_1 притягувався до кримінальної відповідальності Ленінським РВ ЛМУ УМВСУ в Луганській області за підозрою у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 358, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України, кримінальна справа № . Рішення по кримінальній справі до МВС станом на 05.02.2021 не надходило.

Відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження регламентовано розділом VII Кримінального процесуального кодексу України, який передбачає подання відповідної заяви.

На сьогодні будь-яке судове рішення, передбачене ст.ст. 528-531 КПК України, по кримінальній справі № відсутнє.

Також відповідач зазначає, що згідно з вимогами п. 10 Інструкції № 823/188 від 23.08.2002 облікові документи в базах даних зберігаються незалежно від зняття чи погашення судимості, а термін зберігання облікових документів обчислюється виключно від остаточного рішення у кримінальному провадженні.

Позивачем у позовній заяві не заперечується, що ОСОБА_1 Ленінським РВ ЛМУ УМВСУ в Луганській області пред`явлена підозра у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 358, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України, а тому зазначена інформація є достовірною.

Доводи представника позивача про те, що до довідки про відсутність (наявність) судимості може включатись інформація щодо судимості особи, що підтверджені відповідними судовими рішеннями, які набули сили, відповідач вважає незмістовними, оскільки повна довідка включає відомості про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України, а скорочена включає лише відомості про відсутність (наявність) судимості.

Також у разі незгоди з відомостями, що містяться у довідці, заявник може надати до УІАП офіційні документи (вирок суду, довідку з місць позбавлення волі тощо) для внесення відповідних змін до персонально-довідкового обліку.

На підставі викладеного відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі (арк. спр. 28-32).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - місто Луганськ, Луганська область, Україна, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (арк. спр. 6, 7).

Згідно з довідкою Міністерства внутрішніх справ України серії ААА № 0866720 за обліками МВС громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Луганськ, Луганська область, Україна, на території України станом на 18.06.2020 незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Разом з тим є особою, стосовно якої 23.03.2011 Ленінським РВВС м. Луганська відкрито кримінальну справу № , за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 358, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України. Інші відомості до МВС не надходили (арк. спр. 8).

07.07.2020 представник позивача звернувся до Сватівського районного суду Луганської області з заявою, в якій зазначив, що Ленінським районним судом м. Луганська розглядалась кримінальна справа № за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 358, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак вирок по справі винесено не було у зв`язку з проведенням АТО на території міста Луганська. Розпорядженням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 територіальна підсудність Ленінського районного суду міста Луганська визначена Сватівському районному суду Луганської області. Посилаючись, що ОСОБА_1 має право на розгляд кримінальної справи, заявник просив призначити по кримінальному провадженню № відносно ОСОБА_1 попереднє судове засідання (арк. спр. 9).

Листом від 09.07.2020 № Т/372/2020 Сватівський районний суд Луганської області повідомив представнику позивача, що вищезазначена кримінальна справа з Ленінського районного суду м. Луганська до Сватівського районного суду Луганської області не передавалась. Також було роз`яснено право звернутися до Сватівського районного суду Луганської області з заявою про відновлення втраченого кримінального провадження відносно ОСОБА_1 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 358, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України (арк. спр. 10).

22.07.2020 представник позивача знову звернувся до Сватівського районного суду Луганської області з заявою від 14.07.2020, в якій просив призначити по кримінальній справі № відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 358, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України попереднє судове засідання, у разі встановлення судом не достатньої кількості документів і матеріалів для ухвалення відповідного судового рішення просив винести відповідну постанову (арк. спр. 11-12).

Листом від 04.08.2020 № 8/414/2020 Сватівський районний суд Луганської області знову повідомив представнику позивача, що кримінальна справа № з Ленінського районного суду м. Луганська не передана до Сватівського районного суду Луганської області. Також роз`яснено, що нормами КПК України не передбачено ініціювання судового розгляду кримінальної справи обвинуваченим (підсудним), його захисником, потерпілим та іншими учасниками. Подана заява не може ініціювати розгляд кримінальної справи, оскільки провадження в даній кримінальній справі не відновлювалось. Законодавством не регламентовано порядок розгляду кримінальної справи без відновлення втраченого кримінального провадження (арк. спр. 13).

15.10.2020 представник позивача звернувся до Луганської обласної прокуратури з листом, в якому просив надати інформацію щодо кримінального провадження № (арк. спр. 14).

Листом від 22.10.2020 № 09/1-9606-20 Луганська обласна прокуратура повідомила представника позивача, що органи прокуратури не володіють відомостями та документами, необхідними для звернення до суду з заявою про відновлення втрачених матеріалів кримінальної справи № , підстави для подання відповідної заяви на цей час відсутні (арк. спр. 15).

06.11.2020 представник позивача звернувся до Департаменту інформатизації МВС України з листом, в якому просив при видачі довідки про наявність або відсутність судимості ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибрати інформацію про те, що за обліками МВС ОСОБА_1 на території України є особою, стосовно якої 23.03.2011 Ленінським РВВС м. Луганська відкрито кримінальну справу № за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 358, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України. У разі неможливості прибрати зазначену інформацію просив зазначити причини, які це унеможливлюють (арк. спр. 16).

Листом від 21.11.2020 № Т-22440/16 Департамент інформатизації МВС України повідомив представника позивача, що Департамент інформатизації МВС України та територіальні інформаційні підрозділи Головних управлінь Національної поліції не наділені повноваженнями самостійно вносити відомості до персонально-довідкового обліку, а також вносити зміни в облікові документи або вилучати їх. Також роз`яснено право звернутися до Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Луганській області щодо корегування відомостей (арк. спр. 17).

21.12.2020 представник позивача звернувся до Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Луганській області з листом, в якому просив видалити із персонально-довідкового обліку МВС інформацію, що ОСОБА_1 на території України є особою, стосовно якої 23.03.2011 Ленінським РВВС м. Луганська відкрито кримінальну справу № за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 358, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України. У разі неможливості прибрати зазначену інформацію просив зазначити причини, які це унеможливлюють (арк. спр. 18).

Листом Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Луганській області від 06.01.2021 № 62/111/20-2021 представника позивача повідомлено, що згідно даних персонально-довідкового обліку Єдиної інформаційної системи МВС України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 06.01.2020 є особою, якій 23.03.2011 обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд Ленінським РВ Луганського МУ УМВСУ в Луганській області за підозрою у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 358, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України, кримінальна справа № . Інших відомостей станом на 06.01.2021 до МВС не надходило. Порядок вилучення облікових документів з ПДО ЄІС МВСУ регламентується спільним наказом МВСУ та ДДУзПВП № 823/188 від 23.08.2002. Згідно з п.п. «в» п. 11.1 з оперативно-довідкових обліків вилучаються документи на осіб, притягнутих до кримінальної відповідальності як обвинувачених, кримінальні справи стосовно яких припинені на стадії досудового слідства на підставі реабілітації або відносно яких судом прийнято виправдувальний вирок. Станом на 06.01.2021 документи, якими підтверджується зміна процесуального статусу ОСОБА_1 за вищезазначеною кримінальною справою, до УІАП ГУНП в Луганській області не надходило. Таким чином, станом на 06.01.2021 до УІАП ГУНП в Луганській області не надходило відповідних офіційних документів, які б доводили, що інформація, що надається стосовно ОСОБА_1 з ПДОЄІС МВСУ, є неповною або неточною (арк. спр. 19).

Згідно з листом УІАП ГУНП в Луганській області від 05.02.2021 вих. № 504/111/20-2021 ОСОБА_1 23.03.2011 притягувався до кримінальної відповідальності Ленінським РВ ЛМУ УМВСУ в Луганській області за підозрою у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 358, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України, кримінальна справа № . Рішення по кримінальній справі до МВС станом на 05.02.2021 не надходило (арк. спр. 35-36).

Вирішуючи спір по суті, суд керується таким.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону № 580-VIII Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Частиною першою статті 8 Закону № 580-VIII визначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження поліції у сфері інформаційно-аналітичного забезпечення та формування інформаційних ресурсів передбачено статтями 25, 26 Закону № 580-VIII.

Пунктом 1 частини другої статті 25 цього Закону передбачено, що поліція в рамках інформаційно-аналітичної діяльності формує бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС.

Пунктом 2 частини першої статті 26 Закону № 580-VIII визначено, що поліція наповнює та підтримує в актуальному стані бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, стосовно виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень, осіб, які їх учинили, руху кримінальних проваджень; обвинувачених, обвинувальний акт щодо яких направлено до суду.

Частиною першою статті 27 Закону № 580-VIII встановлено, що поліція має безпосередній оперативний доступ до інформації та інформаційних ресурсів інших органів державної влади за обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».

Відповідно до частин першої та другої статті 28 Закону № 580-VIII поліція вживає всіх заходів для недопущення будь-яких порушень прав і свобод людини, пов`язаних з обробкою інформації. Поліцейські несуть персональну дисциплінарну, адміністративну та кримінальну відповідальність за вчинені ними діяння, що призвели до порушень прав і свобод людини, пов`язаних з обробкою інформації.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 № 2657-XII інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Серед основних принципів інформаційних відносин статтею 2 цього Закону закріплено правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 1 червня 2010 року № 2297-VI «Про захист персональних даних» (далі - Закон № 2297-VI) цей Закон регулює правові відносини, пов`язані із захистом і обробкою персональних даних, і спрямований на захист основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на невтручання в особисте життя, у зв`язку з обробкою персональних даних.

Цей Закон поширює свою дію на діяльність з обробки персональних даних, яка здійснюється повністю або частково із застосуванням автоматизованих засобів, а також на обробку персональних даних, що містяться у картотеці чи призначені до внесення до картотеки, із застосуванням неавтоматизованих засобів.

Відповідно до статті 5 цього ж Закону об`єктами захисту є персональні дані.

Мета обробки персональних даних має бути сформульована в законах, інших нормативно-правових актах, положеннях, установчих чи інших документах, які регулюють діяльність володільця персональних даних, та відповідати законодавству про захист персональних даних (частина перша статті 6 Закону № 2297-VI).

Персональні дані мають бути точними, достовірними та оновлюватися в міру потреби, визначеної метою їх обробки (частина друга статті 6 Закону № 2297-VI).

Згідно з частиною першою статті 12 Закону № 2297-VI збирання персональних даних є складовою процесу їх обробки, що передбачає дії з підбору чи впорядкування відомостей про фізичну особу.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 8 вказаного Закону суб`єкт персональних даних має право пред`являти вмотивовану вимогу щодо зміни або знищення своїх персональних даних будь-яким володільцем та розпорядником персональних даних, якщо ці дані обробляються незаконно чи є недостовірними.

Відповідно до п. 1.3 Положення про Інтегровану інформаційно-пошукову систему органів внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України від 12.10.2009 року № 436 (далі - Положення № 436), Інтегрована інформаційно-пошукова система органів внутрішніх справ України (далі - ІІПС) - це сукупність організаційно-розпорядчих заходів, програмно-технічних та інформаційно-телекомунікаційних засобів, що забезпечують формування та ведення довідково-інформаційних, оперативно-розшукових обліків, авторизований доступ до інформаційних ресурсів ІІПС.

Метою створення ІІПС є об`єднання існуючих в органах та підрозділах внутрішніх справ України (далі - ОВС) інформаційних ресурсів в єдиний інформаційно-аналітичний комплекс із використанням сучасних інформаційних технологій, комп`ютерного та телекомунікаційного обладнання для підтримки оперативно-службової діяльності органів і підрозділів внутрішніх справ, суттєвого зміцнення їх спроможності протидії та профілактики злочинності (пункт 2.1 Положення № 436).

Відповідно до абз. 2 п. 3.1 Положення № 436 інформаційними ресурсами (об`єктами обліку) ІІПС є об`єктивно поєднаний набір відомостей, що безпосередньо стосується осіб, кримінальних та адміністративних правопорушень, а також інших подій, який накопичується в процесі службової діяльності ОВС в обсязі, структурі й порядку, що визначаються завданнями, покладеними на ОВС, відповідно до чинного законодавства. До складу інформаційних ресурсів належать відомості щодо, зокрема, осіб, яких затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, які обвинувачені у вчиненні кримінального правопорушення, узяті під варту або на яких накладено стягнення у

вигляді адміністративного арешту, у тому числі їх фотографії та дактилоскопічні дані.

Джерелами формування інформаційних ресурсів ІІПС згідно з пунктом 3.2 Положення № 436 є, зокрема, зареєстровані в ОВС заяви і повідомлення про кримінальні та адміністративні правопорушення, кримінальні провадження.

Інформація, що обробляється в ІІПС, є власністю держави і підлягає захисту відповідно до чинного законодавства (пункт 3.3 Положення № 436).

Пунктом 4.2 Положення № 436 визначено, що держателем (власником) ІІПС є Міністерство внутрішніх справ України.

Згідно з пунктом 4.3 Положення № 436 розпорядником ІІПС є Департамент інформаційно-аналітичного забезпечення МВС.

Повноваження розпорядника ІІПС на регіональному рівні надаються управлінням (відділам) інформаційно-аналітичного забезпечення ГУМВС, УМВС.

Пунктом 7.2 Положення № 436 передбачено, що МВС забезпечує використання інформації, що зберігається в інформаційних підсистемах ІІПС, виключно зі службовою метою згідно з чинним законодавством.

Спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Державного департаменту України з питань виконання покарань від 23.08.2002 № 823/188, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 9 вересня 2002 р. за № 738/7026, затверджено Інструкцію про порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України (далі - Інструкція № 823/188).

Згідно з пунктом 2.1 Інструкції № 823/188 об`єктами оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку є особи, які на території України обвинувачуються у вчиненні злочинів або засуджені, розшукуються, затримані за підозрою в занятті бродяжництвом, а також громадяни України, що вчинили злочини за її межами і відомості про яких надійшли офіційними каналами згідно з міжнародними договорами у сфері обміну інформацією, які набрали чинності в установленому порядку.

Підстави для вилучення облікових документів визначено у пункті 11.1 вказаної Інструкції. Так, з оперативно-довідкових картотек ДІТ при МВС та територіальних УОІ-ВОІ вилучаються:

а) раніше складені облікові документи у разі їх переоформлення на підставі постанов органів слідства (дізнання) або ухвал судів про уточнення (зміну) анкетних даних осіб, що стоять на обліку;

б) алфавітні картки на осіб, притягнутих до кримінальної відповідальності, до яких не застосовувався запобіжний захід у вигляді взяття під варту, при заміні цих карток на арештантські або картки з рішенням суду;

в) облікові документи на осіб, притягнутих до кримінальної відповідальності як обвинувачені, кримінальні справи стосовно яких припинені на стадії досудового слідства на підставі реабілітації або відносно яких судом прийнято виправдувальний вирок;

г) облікові документи, що підлягають вилученню у зв`язку із закінченням строку їх зберігання відповідно до п.10 Інструкції.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.11.2016 року № 1256 «Про організацію доступу до відомостей персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України» затверджено Порядок доступу до відомостей персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України.

Цей Порядок визначає умови, підстави та процедуру надання відомостей з інформаційної підсистеми «Оперативно-довідкова картотека» єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, що містить відомості стосовно осіб, яким повідомлено про підозру в учиненні кримінального правопорушення, та осіб, яких засуджено за вчинення кримінального правопорушення, права та обов`язки суб`єктів, що є учасниками зазначеної процедури.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22 червня 2018 року № 524 внесено зміни до Порядку доступу до відомостей персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС від 29 листопада 2016 року № 1256. Зазначений наказ зареєстровано в Міністерстві юстиції України за № 800/32252 від 10.07.2018.

Зокрема, запроваджено два види довідки залежно від обсягу запитуваної інформації, а саме: 1) про відсутність (наявність) судимості; 2) про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України.

У разі незгоди з відомостями, що надані в Довідці, Заявник може надати до ДІ офіційні документи (вирок суду, довідку з місць позбавлення волі тощо) для внесення відповідних змін до персонально-довідкового обліку (пункт 14 Порядку доступу до відомостей персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України).

Як установлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач ОСОБА_1 23.03.2011 притягувався до кримінальної відповідальності Ленінським РВ ЛМУ УМВСУ в Луганській області за підозрою у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 358, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України, кримінальна справа № . Вказані обставини не заперечуються позивачем.

Таким чином, орган внутрішніх справ, зазначаючи в довідці стосовно позивача інформацію про те, що «громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Луганськ, Луганська область, Україна, на території України станом на 18.06.2020 незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Разом з тим є особою, стосовно якої 23.03.2011 Ленінським РВВС м. Луганська відкрито кримінальну справу № , за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 358, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України. Інші відомості до МВС не надходили», надав достовірну інформацію щодо статусу позивача у кримінальному провадженні.

Як вже зазначено судом, відповідно до пункту 6 частини другої статті 8 Закону України «Про захист персональних даних» суб`єкт персональних даних має право пред`являти вмотивовану вимогу щодо зміни або знищення своїх персональних даних будь-яким володільцем та розпорядником персональних даних, якщо ці дані обробляються незаконно чи є недостовірними.

Позивачем не доведено, що персональні дані щодо нього, які містяться в персонально-довідковому обліку єдиної інформаційної системи МВС України, обробляються незаконно або є недостовірними.

Судом установлено, що матеріали справи не містять відповідних офіційних документів, які б доводили, що інформація, яка обробляється стосовно позивача в персонально-довідковому обліку, є неповною та неточною, а позивачем суду не надано відповідних доказів в підтвердження чи спростування протилежного.

Використання поліцією відображених у єдиній інформаційній системі МВС відомостей, як і інша діяльність цього органу відповідно до положень Закону України «Про Національну поліцію» може здійснюватися виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом № 580-VIII передбачено повноваження поліції щодо формування, наповнення та підтримання в актуальному стані баз даних єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України стосовно зареєстрованих кримінальних правопорушень, результатів їх розгляду у судах, а також обвинувачених, обвинувальний акт щодо яких направлено до суду.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що діяльність уповноважених службових осіб поліції, як і інших правоохоронних органів, щодо інформаційного наповнення єдиної інформаційної системи МВС полягає в офіційному фіксуванні здійснених у кримінальному провадженні процесуальних дій та прийнятих процесуальних рішень і є похідною від них. Внесення відповідно до закону відомостей до інформаційних баз саме по собі не впливає на юридичне становище особи, не змінює характеру й обсягу її прав та обов`язків та існуючого стану правовідносин.

Крім того, відповідно до статті 5 КАС України судовому захисту підлягає саме порушене право особи.

Позивачем не доведено, що внаслідок наявності інформації щодо притягнення його до кримінальної відповідальності в інформаційних базах МВС порушуються його права, свободи чи законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою цієї статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач в ході судового розгляду справи довів правомірність своїх дій.

Таким чином, позовні вимоги про зобов`язати відповідача видалити з обліків Міністерства внутрішніх справ України та зі своїх інформаційних баз інформацію про громадянина України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганська Луганської області, Україна) про те, що він є особою, стосовно якої 23.03.2011 Ленінським РВВС м. Луганська відкрито кримінальну справу № за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 358, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України, не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати, понесені позивачем, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову, йому не відшкодовуються.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя І.О. Свергун