Справа № 440/1702/21
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2021-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

18 березня 2021 рокум. ПолтаваСправа №440/1702/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

судді Супруна Є.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Лисака С.В.,

представника позивача - адвоката Черненко Л.В.,

представника третьої особи - адвоката Іваненко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Черненко Л.В. про забезпечення позову у справі №440/1702/21 за позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Паф Гарант" про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

02.03.2021 адвокат Черненко Любов Володимирівна, здійснюючи представництво інтересів позивача ОСОБА_1 , звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в якому просить скасувати реєстрацію заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Паф Гарант" про видачу дозволу на будівництво "Реконструкція громадського будинку (банку) під готель з розширенням за рахунок добудови та надбудови по АДРЕСА_1 " (вхідний номер 40-30/1502-46).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Паф Гарант".

Раніше, 04.03.2021, суд залишив без задоволення заяву адвоката Черненко Л.В. про забезпечення позову.

15.03.2021 адвокат ОСОБА_2 знову звернулася до суду із заявою про забезпечення позову у даній справі в порядку статей 150, 151 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом встановлення судової заборони відповідачу, Державній архітектурно-будівельній інспекції України, вчиняти дії щодо видачі дозволу на будівництво "Реконструкція громадського будинку (банку) під готель з розширенням за рахунок добудови та надбудови по АДРЕСА_1 " (реєстраційний номер заяви 40-30/1502-46) до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі.

В обґрунтування даної заяви заявниця висловила судження про те, що у випадку видачі дозволу на будівництво третя особа розпочне виконувати підготовчі або будівельні роботи, які спричинять значну матеріальну шкоду позивачу, що в подальшому унеможливить виконання рішення суду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16.03.2021 заяву про забезпечення позову призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом учасників на 17.03.2021.

У судовому засіданні 17.03.2021 суд, задовольнивши клопотання представника третьої особи про надання додаткового часу для ознайомлення з матеріалами справи та формулювання власної позиції відносно поданої заяви, відклав розгляд заяви на 18.03.2021.

У судовому засіданні 18.03.2021 представник заявника адвокат Черненко Л.В. заяву про забезпечення позову підтримала, просила суд її задовольнити у спосіб обраний заявником. Мотивуючи правові підстави для застосування заходів забезпечення, посилалася на положення ч. 2 ст. 151 КАС України. Уточнюючи на вимогу суду ці підстави, зазначила, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів позивача, таким рішенням, дією або бездіяльністю, оскільки містобудівні умови і обмеження, які подані до Державної архітектурно-будівельної інспекції України у складі документації на видачу дозволу, видані на підставі та з урахуванням вимог ДБН Б.2.2-12:2018, які втратили чинність. Так як ОСОБА_1 є суміжним землекористувачем та власником нерухомого майна, що розміщене за тією ж адресою, що й будівля, на яку третя особа просить видати дозвіл на реконструкцію, стверджує, що початок будівельних робіт з порушенням будівельних норм може призвести до непередбачуваних наслідків, у тому числі й матеріальної шкоди суміжним власникам.

Представник третьої особи адвокат Іваненко О.О. висловила свої заперечення з приводу наявності підстав для задоволення заяви, посилаючись на ідентичність мотивів наведених у позовній заяві, що, у випадку задоволення заяви, свідчитиме про формування судом позиції відносно суті позову. Додала, що об`єкт, на реконструкцію якого просить надати дозвіл третя особа, хоча і значиться під одним номером, проте не сполучений з об`єктом, власником приміщень у якому є позивач, а тому запланована реконструкція ніяким чином не порушує права позивача.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив. Натомість в.о. заступника директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області Нефьодов І. 16.03.2021 надіслав листа, в якому висловив свої заперечення з приводу забезпечення позову, посилаючись на те, що позивачем взагалі не обґрунтовано наявності підстав для забезпечення позову, визначених ч. 2 ст. 150 КАС України, та не надано доказів того, що ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, буде істотно ускладненим чи неможливим без вжиття заходів забезпечення позову (а.с. 12).

Заслухавши пояснення присутніх учасників, дослідивши докази, які стосуються заяви про забезпечення позову, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Наказом Управління з питань містобудування та архітектури Виконавчого комітету Полтавської міської ради від 12.07.2019 №135 затверджено Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва "Реконструкція громадського будинку (банку) під готель з розширенням за рахунок добудови та надбудови по вул. Котляревського, 1/27 в м. Полтаві", замовником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Паф Гарант" (а.с. 12-14).

Наказом того ж Управління від 11.09.2019 №190 було затверджено Містобудівні умови та обмеження для проектування того ж об`єкта будівництва зі змінами (а.с. 15-17).

Як стверджує заявник, відповідно до інформації з сайту dabi.gov.ua він довідався, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Паф Гарант" звернулося до Державної архітектурно-будівельної інспекції України із заявою №40-30/1502-46 про отримання дозволу на будівництво на підставі Містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва, що затверджені наказом Управління з питань містобудування та архітектури Виконавчого комітету Полтавської міської ради від 12.07.2019 №135 "Реконструкція громадського будинку (банку) під готель з розширенням за рахунок добудови та надбудови по вул. Котляревського, 1/27 в м. Полтаві" з подальшими змінами, затвердженими наказом від 11.09.2019 №190.

Присутній у судовому засіданні представник третьої особи підтвердив факт звернення третьої особи до Державної архітектурно-будівельної інспекції України з вищезазначеного питання.

Як повідомили учасники справи, результати розгляду даної заяви їм дотепер невідомі. Представник заявника додала, що за актуальними відомостями сайту ДАБІ заява ще не розглянута. Посилаючись на обставини втрати чинності ДБН просила суд заяву задовольнити.

Перевіряючи твердження заявника щодо втрати чинності ДБН Б.2.2-12:2018, суд з`ясував наступне.

Пунктом 1 наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житловокомунального господарства України від 23.04.2018 №100 затверджені ДБН Б.2.2-12:2018 "Планування і забудова територій".

Відповідно до пункту 2 цього ж Наказу, ДБН Б.2.2-12:2018 набирають чинності з першого числа місяця, що настає через 90 днів з дня їх опублікування в офіційному друкованому виданні Міністерства "Інформаційний бюлетень Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житловокомунального господарства України".

Пунктом 3 Наказу встановлено, що з набранням чинності ДБН Б.2.2-12:2018 визнаються такими, що втратили чинність, ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень", затверджені наказом Держкоммістобудування України від 17.04.1992 №44; наказами Мінбудархітектури України від 23.06.1993 №91, від 17.12.1993 № 231, наказами Держкоммістобудування України від 29.04.1996 №73, від 11.03.1997 №33, від 25.09.1997 №164, наказами Держбуду України від 25.11.1997 №29, від 02.02.1999 №21, від 16.09.1999 №227, від 11.04.2001 №89, від 18.07.2001 №145, наказами Мінрегіонбуду України від 13.10.2008 №457, від 13.10.2008 №457, від 04.12.2009 №555, від 21.06.2011 №67, ДБН Б.2.4-1-94 "Планування і забудова сільських поселень", затверджені наказом Мінбудархітектури України від 05.01.1994 №6, ДБН Б.2.4-3-95 "Генеральні плани сільськогосподарських підприємств", затверджені наказом Держкоммістобудування України від 27.01.1995 №17, ДБН Б.2.4-4-97 "Планування і забудова малих сільськогосподарських підприємств та селянських (фермерських) господарств", затверджені наказом Держкоммістобудування України від 25.03.1997 №42, ДБН Б.1-2-95 "Склад, зміст, порядок розроблення, погодження і затвердження комплексних схем транспорту для міст України", затверджені наказом Держкоммістобудування України від 27.11.1995 №229, СНиП ІІ-89-80 "Генеральные планы промышленных предприятий", затверджені постановою Держбуду СРСР від 30.12.1980 №213.

Наказ Мінрегіону від 23.04.2018 №100 був опублікований в Інформаційному бюлетені Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України за травень 2018 року, а тому ДБН Б.2.2-12:2018 "Планування і забудова територій" мали б набрати чинності з 01.09.2018.

Проте, вказаний Наказ був оскаржений у судовому порядку і ухвалою про забезпечення позову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.08.2018 у справі №826/13433/18 його дія була зупинена.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2018 у справі №826/13433/18 ухвала про забезпечення позову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.08.2018 залишена без змін.

Тобто, з 27.08.2018 дія наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 23.04.2018 року №100 "Про затвердження ДБН Б.2.2-12:2018 "Планування і забудова територій" зупинена у зв`язку із забезпеченням позову у справі №826/13433/18, у зв`язку з чим ДБН Б.2.2-12:2018 "Планування і забудова територій" залишився не введеним в дію.

У подальшому, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.12.2018 у справі №826/13433/18 наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 23.04.2018 №100 "Про затвердження ДБН Б.2.2-12:2018 "Планування і забудова територій" був визнаний протиправним та нечинним.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2019 на стадії відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України на вказане рішення суду було зупинено його дію.

Проте, ухвала про забезпечення позову у справі не втратила чинності і діяла до набрання рішенням по справі законної сили.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2019 у вказаній справі прийнято відмову від адміністративного позову. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.12.2018 в частині задоволення адміністративного позову визнано нечинним, а провадження у справі закрито.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.06.2019 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.12.2018 скасовано. Прийнято нове рішення, яким адміністративний позов задоволено. Визнано наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 23.04.2018 №100 "Про затвердження ДБН Б.2.2-12:2018 "Планування і забудова територій" протиправним та нечинним.

Таким чином, починаючи з 27.08.2018 по 13.06.2019 дія ДБН Б.2.2-12:2018 була зупинена, а з 13.06.2019 відповідний наказ про їх затвердження скасовано, внаслідок чого такі ДБН втратили чинність.

Саме ці обставини й покладені заявником в основу заяви про забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України "Про основи містобудування" будівельні норми, норми і правила встановлюють комплекс якісних та кількісних показників і вимог, які регламентують розробку і реалізацію містобудівної документації, проектів конкретних об`єктів з урахуванням соціальних, природно-кліматичних, гідрогеологічних, екологічних та інших умов і спрямовані на забезпечення формування повноцінного життєвого середовища та якнайкращих умов життєдіяльності людини.

Відповідно недотримання будівельних норм створює загрозу порушення напрямів містобудівної діяльності, визначених статтею 2 Закону України "Про основи містобудування".

Представник третьої особи будь-яких доказів на підтвердження тієї обставини, що об`єкт реконструкції та будинок, у якому розміщені об`єкти власності позивача, не сполучені один з одним, не надав, а тому суд приймає до уваги єдиний наразі відомий і достовірний доказ щодо адреси їх розміщення, яка є ідентичною для обох об`єктів: вул. Котляревського, 1/27, м. Полтава.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Зважаючи обставини доведеності факту втрати чинності вимог ДБН Б.2.2-12:2018, на підставі яких, як стверджує заявник, були видані містобудівні умови і обмеження, які згодом подані до Державної архітектурно-будівельної інспекції України у складі документації на видачу дозволу, а також ту обставину, що об`єкт реконструкції значиться за адресою: АДРЕСА_1 , за якою позивач має зареєстровані права власності на частину приміщень, що видно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за цією ж адресою (а.с. 18-34), з урахуванням того, що об`єкт реконструкції знаходиться у центральній частині міста Полтави, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову у спосіб обраний заявником, оскільки недотримання державних будівельних норм може заподіяти шкоду не лише майновим правам позивача, який є суміжним власником нерухомого майна, а й загрозу необмеженому колу осіб, які мешкають або пересуваються біля об`єкта запланованої реконструкції у густозаселеній частині міста.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 151, 154 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву адвоката Черненко Л.В. про забезпечення позову у справі №440/1702/21 - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову у справі №440/1702/21 шляхом установлення судової заборони Державній архітектурно-будівельній інспекції України вчиняти дії щодо видачі замовнику, Товариству з обмеженою відповідальністю "Паф Гарант" (), дозволу на будівництво "Реконструкція громадського будинку (банку) під готель з розширенням за рахунок добудови та надбудови по АДРЕСА_1 " (реєстраційний номер заяви 40-30/1502-46) до набрання законної сили рішенням суду в даній адміністративній справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного її тексту.

Повний текст ухвали складений 19.03.2021.

Суддя Є.Б. Супрун