Справа № 120/222/21-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2021-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 березня 2021 р. Справа № 120/222/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комара П.А., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправною бездіяльністю Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо не забезпечення адвоката у судову справу №132/3321/20, розгляд якої відкрито в межах загального провадження у Калинівському районному суді Вінницької області та не здійснення відповідачем надання вторинної правової допомоги в межах даної судової справи, що стало підставою звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 18.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст. 262 КАС України.

10.02.2021 подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї правової позиції зазначає, що Вінницьким МЦ за заявою представника відповідача - Резніка І.І., видано наказ №923/02-04 про надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 , що полягає у представництві її інтересів в межах судової справи №132/3321/20. З метою пошуку адвоката, серед тих адвокатів які надають безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі за контрактом укладеним з Вінницьким МЦ на їх електронні адреси надіслано листи з проханням повідомити про можливість прийняття відповідного доручення для надання необхідної позивачу правової допомоги. Однак, жоден із таких адвокатів не виявив свого бажання отримувати доручення для представництва інтересів ОСОБА_1 під час розгляду вищевказаної справи.

У зв`язку з цим, Вінницьким МЦ у відповідності до вимог ч. 1 ст. 22 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" надіслано пропозицію іншим адвокатам, включеним до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, але з якими не укладено відповідних контрактів.

Окрім того, Вінницьким МЦ 28.12.2020 до Козятинського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, з урахуванням того, що діяльність вказаного центру поширюється зокрема на територію Калинівського району Вінницької області на території якого розміщується зазначений районний суд, надіслано лист з проханням здійснити пошук адвоката з відповідною спеціалізацією та досвідом для надання безоплатної вторинної правової допомоги позивачу для представництва її інтересів у справі №132/3321/20, яка перебуває на розгляді в Калинівському районному суді Вінницької області. На вказаний лист отримано відповідь, якою повідомлено, що адвокати відмовились взяти доручення та представляти інтереси громадянки ОСОБА_1 у судових засіданнях.

Відповідач зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатура є незалежною від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб. Забороняються будь-які втручання і перешкоди здійсненню адвокатської діяльності (п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Таким чином, Вінницький МЦ не може зобов`язувати адвокатів отримувати те чи інше доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги, адже вказаний Центр, як і будь-який інший, лише пропонує адвокату отримати таке доручення при цьому, під час призначення такого адвоката має врахувати його спеціалізацію, досвід роботи, навантаження та складність справ, у яких адвокат бере участь.

Відтак, відповідач вважає, що Вінницьким МЦ було вжито всіх передбачених Законом України "Про безоплатну правову допомогу" заходів спрямованих на пошук адвоката для надання правової допомоги ОСОБА_1 , однак з незалежних причин призначити саме адвоката виявилось не можливо.

Вказане на думку відповідача свідчить про відсутність протиправної бездіяльності, про яку вказує у своєму позові ОСОБА_1 .

Водночас, відповідач вказує, що ціна позову у справі №132/3321/20 не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відповідно спір є малозначним в силу закону, не залежно від того, що справа розглядається судом у загальному позовному провадженні. Тому, Вінницьким МЦ 04.01.2021 видано наказ №1/03-04, яким уповноважено начальника відділу "Жмеринське бюро правової допомоги" для надання правової допомоги ОСОБА_1 , що узгоджується з нормою ч. 4 ст. 21 Закону України "Про безоплатну правову допомогу".

Крім того, відповідач зазначає, що самостійна участь у справі або самопредставництво - це участь у судовому процесі через керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від імені юридичної особи відповідно до закону, статуту, положення, тобто це стосується виключно представництва в суді інтересів того чи іншого органу чи юридичної особи, а не інтересів третіх осіб.

Поряд з цим, окрема ухвала суду є процесуальним засобом судового впливу на виявлені під час судового розгляду грубі порушення закону, а також причини та умови, що цьому сприяли. Правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлені під час розгляду порушення норм матеріального чи процесуального права, встановлення причин і умов, що сприяли вчиненню таких порушень. Разом з тим, уповноваження працівника Вінницького МЦ для здійснення представництва інтересів ОСОБА_1 відбулось у відповідності до вимог ч. 4 ст. 21 Закону України "Про безоплатну правову допомогу", що свідчить про відсутність порушень норм матеріального права.

Зважаючи на вищевикладене відповідач просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

12.02.2021 до суду подано відповідь на відзив, у якій представник позивача виклав свої пояснення та міркування щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх відхилення. Зокрема зазначив, що сторона відповідача лише частково виконала умови пошуку адвоката у судову справу, обмежившись лише пошуком адвокатів, які надають безкоштовну правову допомогу.

17.02.2021 відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, у якому, зокрема, вказали, що відповідно до п. 4 Порядку та умов укладення контрактів з адвокатами, які надають безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі, та договорів з адвокатами, які надають безоплатну вторинну правову допомогу на тимчасовій основі (затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2012 №8) контракт (договір) укладається з адвокатом, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання та включений до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу. Відтак, Вінницький МЦ, як і будь який інший Центр може пропонувати укласти відповідний контракт виключно тим адвокатам, які внесені до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу.

Водночас, пошук адвоката для надання безоплатної вторинної правової допомоги здійснюється з числа тих адвокатів, які уклали контракти з тим Центром до якого звертається особа за отриманням такої правової допомоги. Разом з тим, враховуючи ту обставину, що Козятинський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги обслуговує Калинівський район, на території якого знаходиться Калинівський районний суд Вінницької області було прийнято рішення про звернення до вказаного Центру за допомогою у пошуку адвоката.

Ухвалою від 23.02.2021 у відповідача витребувано додаткові докази.

04.03.2021 відповідачем подано додаткові пояснення та надано витребувані судом документи.

Відповідно до частини 2 статті 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

У Калинівському районному суді Вінницької області розглядається справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди у розмірі 30000 грн.

23.11.2020 Резнік Іван Іванович, який діє в інтересах ОСОБА_1 на підставі довіреності, звернувся із заявою до Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про надання безоплатної правової допомоги.

25.11.2021 відповідачем видано наказ №923/02-04 про надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 , що полягає у представництві її інтересів в межах судової справи №132/3321/20.

З метою пошуку адвоката, серед тих адвокатів які надають безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі за контрактом укладеним з Вінницьким МЦ на їх електронні адреси відповідачем 01.12.2020, 02.12.2020, 03.12.2020 та 24.12.2020 надіслано листи з проханням повідомити про можливість прийняття відповідного доручення для надання необхідної позивачу правової допомоги.

Однак, відповідно до реєстру відмов адвокатів від виконання доручення за зверненням ОСОБА_1 , що полягає у представництві її інтересів у межах судової справи №132/3321/20, жоден із таких адвокатів не виявив бажання отримувати доручення для представництва інтересів ОСОБА_1 під час розгляду вищевказаної справи.

В подальшому, Вінницьким МЦ у відповідності до вимог ч. 1 ст. 22 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" надіслано пропозицію іншим адвокатам, включеним до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, але з якими не укладено відповідних контрактів, однак позитивного рішення також не надійшло.

Також, відповідач звернувся листом від 24.12.2020 №03-20/470 до Козятинського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги з проханням здійснити пошук адвоката з відповідною спеціалізацією та досвідом для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 для представництва її інтересів у справі №132/3321/20, яка перебуває на розгляді у Калинівському районному суді Вінницької області.

На вказаний лист 31.12.2020 з Козятинського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги надано відповідь за №04-18/1539, якою повідомлено, що адвокати відмовились взяти доручення та представляти інтереси громадянки ОСОБА_1 у судових засіданнях.

Водночас, відповідачем 04.01.2021 видано наказ №1/03-04, яким уповноважено начальника відділу "Жмеринське бюро правової допомоги" Цимбала Віталія Сергійовича для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 , що полягає у представництві її інтересів в межах судової справи №132/3321/20.

Однак, вважаючи бездіяльність відповідача щодо не забезпечення адвоката у судову справу №132/3321/20 та не здійснення надання вторинної правової допомоги в межах даної судової справи, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Право на безоплатну правову допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, згідно з якою кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Преамбулою Закону України від 02.06.2011 №3460-VI "Про безоплатну правову допомогу" (далі - Закон №3460-VI) визначено, що цей Закон відповідно до Конституції України визначає зміст права на безоплатну правову допомогу, порядок реалізації цього права, підстави та порядок надання безоплатної правової допомоги, державні гарантії щодо надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1 Закону №3460-VI безоплатна правова допомога - правова допомога, що гарантується державою та повністю або частково надається за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел.

Статтею 13 цього Закону передбачено, що безоплатна вторинна правова допомога - це вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя.

Безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг: 1) захист; 2) здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 3) складення документів процесуального характеру.

Право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають певні категорії осіб, які визначені статтею 14 Закону №3460-VI.

Принципи державної політики у сфері надання безоплатної правової допомоги визначені ст. 5 Закону №3460-VI, згідно яких, державна політика у сфері надання безоплатної правової допомоги ґрунтується на таких принципах:

1) верховенство права;

2) законність;

3) доступність безоплатної правової допомоги;

4) забезпечення якості безоплатної правової допомоги;

5) гарантоване державне фінансування.

Відповідно до статті 15 Закону №3460-VI суб`єктами надання безоплатної вторинної правової допомоги в Україні є: 1) центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги; 2) адвокати, включені до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу.

Повноваження Центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги визначені статтею 17 Закону №3460-VI, яка передбачає, що такий Центр:

1) приймає рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги або про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги;

2) забезпечує складення процесуальних документів за зверненням суб`єктів права на безоплатну вторинну правову допомогу;

3) забезпечує участь захисника при здійсненні досудового розслідування та судового провадження у випадках, коли захисник відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням або проведення окремої процесуальної дії;

4) забезпечує участь захисника у розгляді справи про адміністративне правопорушення;

5) забезпечує здійснення представництва інтересів суб`єктів права на безоплатну вторинну правову допомогу в судах, інших органах державної влади, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами;

6) укладає контракти з адвокатами, включеними до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, для надання такої допомоги на постійній основі;

7) укладає договори з адвокатами, включеними до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, для надання такої допомоги на тимчасовій основі (на підставі окремих договорів про надання послуг);

8) видає доручення для підтвердження повноважень захисника або повноважень адвоката для здійснення представництва інтересів особи в судах, органах державної влади, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами;

9) приймає рішення про заміну адвоката відповідно до статті 24 цього Закону;

10) подає клопотання до Координаційного центру з надання правової допомоги про виключення адвоката з Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 24 цього Закону;

11) приймає рішення про припинення надання безоплатної вторинної правової допомоги;

12) подає Координаційному центру з надання правової допомоги звіти про свою діяльність;

13) виконує інші функції, передбачені Положенням про центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Статтями 18 та 19 Закону №3460-VI встановлені порядки подання та розгляду Центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги звернень про безоплатну вторинну правову допомогу.

Частиною першою статті 21 Закону №3460-VI передбачено, що після прийняття рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначає адвоката, який надає безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі за контрактом.

Тобто, Закон №3460-VI передбачає, що для отримання безоплатної вторинної допомоги особа повинна звернутись з відповідною заявою до Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, за результатами розгляду якої Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги зобов`язаний прийняти відповідне рішення. Та, за наявності підстав для надання безоплатної вторинної правової допомоги, Центр призначає адвоката, який надає безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі за контрактом, а не пропонує адвокатам прийняти відповідне доручення.

Відповідно до ч. 2-3 ст. 21 Закону №3460-VI під час призначення адвоката враховуються його спеціалізація, досвід роботи, навантаження, складність справ, у яких адвокат бере участь.

Повноваження адвоката підтверджуються дорученням Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги та довіреністю відповідно до вимог процесуального законодавства.

Водночас, ч. 4 ст. 21 Закону №3460-VI передбачено, що для здійснення представництва інтересів осіб, які мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в суді у спорах, що виникають з трудових відносин, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також щодо представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, або для складання документів процесуального характеру Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги може уповноважити свого працівника.

Повноваження працівника Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги як представника суб`єкта права на безоплатну вторинну правову допомогу підтверджуються наказом Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги та довіреністю відповідно до вимог процесуального законодавства (ч. 5 ст. 21 Закону №3460-VI).

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону №3460-VI у разі неможливості надання безоплатної вторинної правової допомоги адвокатом, який надає безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі за контрактом, Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги укладає договір з адвокатом, включеним до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу.

У свою чергу суд звертає увагу, що відповідно до п. 1.1 ст. 2 Порядку ведення Єдиного реєстру адвокатів України (затвердженого рішенням Ради адвокатів України №26 від 17.12.2012) Єдиний реєстр адвокатів України - це електронна база даних, яка містить відомості про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» набули права на зайняття адвокатською діяльністю, та про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності.

Ведення вказаного реєстру забезпечує Рада адвокатів України.

Тобто, Єдиний реєстр адвокатів України - це загальний реєстр у якому міститься інформація про адвокатів.

Разом з тим, Наказом Міністерства юстиції України від 30.04.2015 № 633/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 13.05.2015 за № 517/26962) затверджено Порядок ведення Координаційним центром з надання правової допомоги Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу. Цей Порядок визначає механізм формування та ведення Координаційним центром з надання правової допомоги (далі - Координаційний центр) Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу (далі - Реєстр), а також користування ним.

Відповідно до п. 2 розділу 1 цього Порядку, реєстр адвокатів - це база даних, у якій містяться визначені у пункті 2 розділу ІІ, пунктах 4, 5 розділу III цього Порядку відомості про адвокатів, які можуть залучатися до надання безоплатної вторинної правової допомоги (далі - правова допомога) відповідно до Порядку і умов укладення контрактів з адвокатами, які надають безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі, та договорів з адвокатами, які надають безоплатну вторинну правову допомогу на тимчасовій основі, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року № 8 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19 грудня 2012 року № 1214)

Внесення відомостей до Реєстру здійснюється на підставі отриманих у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1362 «Про затвердження Порядку і умов проведення конкурсу з відбору адвокатів, які залучаються для надання безоплатної вторинної правової допомоги», протоколів відповідних конкурсних комісій, що утворюються головними територіальними управліннями юстиції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - комісії) для проведення конкурсу з відбору адвокатів, які залучаються для надання правової допомоги (далі - конкурс), протягом п`яти робочих днів з моменту їх надходження. Форма зазначеного протоколу затверджується Координаційним центром (п. 1 розділу ІІ Порядку).

Таким чином, відомості про адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу можуть бути внесені лише після проходження відповідного конкурсу.

Так, судом встановлено, що 25.11.2020 Вінницьким МЦ за заявою представника позивача - Резніка І.І., видано наказ №923/02-04 про надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 , що полягає у представництві її інтересів в межах судової справи №132/3321/20.

Відповідач вказує, що метою пошуку адвоката, серед адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі за контрактом укладеним з Вінницьким МЦ на їх електронні адреси 01.12.2020, 02.12.2020, 03.12.2020 та 24.12.2020 надіслано листи з проханням повідомити про можливість прийняття відповідного доручення для надання необхідної позивачу правової допомоги. Однак, жоден із таких адвокатів не виявив бажання отримувати доручення для представництва інтересів ОСОБА_1 під час розгляду справи №132/3321/20, що підтверджується реєстром відмов адвокатів. Крім того, як зазначає відповідач, деякі адвокати про свою відмову повідомили в телефонному режимі, а бо ж шляхом надсилання листа на електронну пошту.

У свою чергу судом досліджено Положення про Вінницький місцевий центр з надання безоплатної, який затверджений наказом Координаційного центру з надання правової допомоги від 30.03.2015 №36 (у редакції наказу від 19.11.2018 №54) (далі - Положення).

Відповідно до п. 7 Положення основним завданням Місцевого центру є:

1) підвищення правової свідомості, культури та освіченості населення (правопросвітництво);

2) надання безоплатної первинної правової допомоги і безоплатної вторинної правової допомоги;

3) забезпечення доступу до електронних сервісів Міністерства юстиції України.

Пунктом 8 Положення передбачено, зокрема, що Місцевий центр відповідно до покладених на нього завдань:

забезпечує роботу бюро правової допомоги;

забезпечує представництво інтересів осіб, визначених пунктами 1 - 2-2, 8-13 частини першої та частиною другою статті 14 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" (далі - Закон), в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами на підставі довіреності, виданої особою, яка звернулася за наданням безоплатної вторинної правової допомоги, а також надання інших видів правових послуг безоплатної вторинної правової допомоги таким особам;

укладають контракти/договори з адвокатами, включеними до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, відповідно до Порядку і умов укладення контрактів з адвокатами, які надають безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі, та договорів з адвокатами, які надають безоплатну вторинну правову допомогу на тимчасовій основі, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року № 8 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19 грудня 2012 року № 1214);

видає доручення адвокатам для надання безоплатної вторинної правової допомоги суб`єктам відповідного права, визначеним пунктами 1 - 2-2, 8 - 13 частини першої та частиною другою статті 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», у разі необхідності скасовує їх в установленому порядку.

Відтак, аналізуючи вищенаведені положення можна зробити висновок, що ані Закон №3460-VI ані Положення не передбачають, що центр з надання безоплатної вторинної допомоги пропонує адвокатам прийняти відповідне доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги, водночас законодавством передбачено, що центр саме призначає адвоката, який надає безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі за контрактом.

Водночас, постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 р. № 8 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19 грудня 2012 р. № 1214) затверджено Порядок і умови укладення контрактів з адвокатами, які надають безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі, та договорів з адвокатами, які надають безоплатну вторинну правову допомогу на тимчасовій основі. Ці Порядок і умови визначають відповідно до Закону України Про безоплатну правову допомогу механізм укладення центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги (далі - центр) контрактів з адвокатами, які надають безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі, та договорів з адвокатами, які надають безоплатну вторинну правову допомогу на тимчасовій основі.

Пунктом 2 вказаного Порядку і умов визначено, предметом контрактів (договорів) є надання адвокатами за дорученням центру безоплатної вторинної правової допомоги, що включає такі види правових послуг:

1) захист;

2) здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на таку допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами;

3) складення документів процесуального характеру.

Контракт укладається з адвокатом, який надає безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі, за формою згідно з додатком 1 (п. 5 Порядок і умови).

Так, відповідачем надано примірник контракту з адвокатом, який надає безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі (далі - Контракт).

Відповідно до п. 1 Контракту адвокат зобов`язується за дорученнями центру надавати безоплатну вторинну правову допомогу відповідно до Закону України "Про безоплатну правову допомогу" у межах Вінницької області, а також інших адміністративно-територіальних одиниць та населених пунктів у разі розгляду справи судами апеляційної та касаційної інстанції або зміни підсудності кримінального провадження, цивільної, адміністративної, господарської справи чи підслідності кримінального правопорушення, в інших випадках, визначених законодавством, а центр - здійснювати оплату послуг адвоката та відшкодовувати його витрати, пов`язані з наданням ним безоплатної вторинної правової допомоги, в установленому порядку (з урахуванням обраної адвокатом організаційної форми адвокатської діяльності та дотримання строків подання актів а відповідними додатками, визначеними у контракті).

Пунктом п. 2 Контракту передбачено, що одночасно адвокат не може надавати безоплатної вторинної правової допомоги більш як у 30 справах за Дорученнями центру. У разі коли на виконанні в адвоката одночасно перебуває понад 30 доручень центру, надання безоплатної вторинної правової допомоги за якими не завершено, видання йому та прийняття ним нових доручень не допускається.

Центр зобов`язується надавати доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги відповідно до Закону України "Про безоплатну правову допомогу" (пп.1 п. 4 Контракту), адвокат зобов`язується надавати безоплатну вторинну правову допомогу якісно, в повному обсязі та у визначені строки (пп.1 п. 5 Контракту).

Водночас, п. 6 та 7 Контракту визначає права сторін, у відповідності до яких, центр має право:

1) вимагати від адвоката з метою проведення моніторингу якості, повноти та своєчасності надання безоплатної вторинної правової допомоги подання інформації про надання такої допомоги;

2) проводити моніторинг якості надання адвокатом безоплатної вторинної правової допомоги, зокрема шляхом спостереження за роботою адвоката в судовому засіданні, інтерв`ювання клієнтів за їх згодою тощо;

3) звертатися у разі невиконання або неналежного виконання умов контракту:

з поданням - до комісії з оцінювання якості, повноти та своєчасності надання адвокатами безоплатної правової допомоги;

із заявою (скаргою) - до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури;

з клопотанням про виключення адвоката з Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, - до Координаційного центру з надання правової допомоги.

Адвокат має право на:

1) гарантії, встановлені Законом України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, іншими законами, зокрема невтручання в адвокатську діяльність та захист інформації, отриманої під час надання безоплатної вторинної правової допомоги;

2) користування у приміщенні центру обладнанням та іншими матеріально-технічними засобами, що необхідні для надання безоплатної вторинної правової допомоги на належному рівні;

3) оплату послуг та відшкодування витрат, пов`язаних з наданням ним безоплатної вторинної правової допомоги;

4) укладення інших договорів про надання правової допомоги, якщо це не призводить до конфлікту інтересів, невиконання або неналежного виконання зобов`язань за контрактом;

5) інші права, встановлені законом.

Разом з тим, за порушення умов контракту адвокат може бути виключений з Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, за рішенням Координаційного центру з надання правової допомоги відповідно до законодавства.

Аналіз наведених норм свідчить, що при укладенні контракту з адвокатом, центр зобов`язується надавати доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги відповідно до Закону України "Про безоплатну правову допомогу", а не пропонувати прийняти відповідне доручення, як зазначає відповідач, а адвокат, у свою чергу, зобов`язується надавати безоплатну вторинну правову допомогу якісно, в повному обсязі та у визначені строки. Водночас, Контрактом не передбачено право адвоката на власний розсуд приймати рішення щодо прийняття чи не прийняття відповідного доручення. За порушення умов контракту адвокат несе відповідальність. Поряд з цим, видання адвокату та прийняття останнім нових доручень не допускається лише у разі коли на виконанні в адвоката одночасно перебуває понад 30 доручень центру.

Відтак, суд критично оцінює твердження відповідача, що місцевим центром з метою пошуку адвоката, серед тих адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі за контрактом укладеним з Вінницьким МЦ, надіслано листи з проханням про прийняття відповідного доручення для надання необхідної позивачу правової допомоги, однак жоден адвокат не виявив свого бажання отримувати доручення для представництва інтересів ОСОБА_1 .

Разом з тим, як встановлено судом з матеріалів справи, станом на 23.11.2020 (на дату звернення ОСОБА_1 ) контракт з Вінницьким місцевим центром з надання безоплатної вторинної допомоги заключили 57 адвокатів, при цьому, тільки у 6 з них на виконанні перебувало одночасно понад 30 доручень центру.

Крім того, суд вважає безпідставним аргумети відповідача щодо того, що оскільки справа №132/3321/20 є малозначною, тому Вінницьким МЦ 04.01.2021 видано наказ, яким уповноважено начальника відділу "Жмеринське бюро правової допомоги" для надання правової допомоги ОСОБА_1 . Оскільки, як встановлено судом, відповідач після прийняття рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги, тобто винесення наказу від 25.11.2020 №923/02-04 "Про надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 ", мав призначити адвоката, який надає безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі за контрактом, чого зроблено не було.

Разом з тим, наказ №1/03-04 від 04.01.2021 "Про уповноваження працівника Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги для надання безоплатної вторинної правової допомоги Раїсі Резнік" винесений вже після того, як зазначає позивач, як всі адвокати відмовилися прийняти відповідне доручення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, беручи до уваги встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що бездіяльність відповідача щодо не надання доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги, відповідно до Закону України "Про безоплатну правову допомогу" та не забезпечення адвоката ОСОБА_1 у судову справу №132/3321/21 є протиправною, а тому відповідача належить зобов`язати надати доручення адвокату для надання безоплатної вторинної правової допомоги, відповідно до Закону України "Про безоплатну правову допомогу", ОСОБА_1 у судову справу №132/3321/21.

Щодо позовної вимоги зобов`язати відповідача у відповідності до норм Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення" від 18.12.2019 №390-ІХ розглянути заяву ОСОБА_1 про надання вторинної правової допомоги через самопредставництво відповідача у судовій справі №132/3321/20, то така задоволенню не підлягає, оскільки, вказаний закон визначає, що самостійна участь у справі або самопредставництво - це участь у судовому процесі через керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від імені юридичної особи відповідно до закону, статуту, положення, тобто це стосується виключно представництва в суді інтересів того чи іншого органу чи юридичної особи, а не інтересів третіх осіб. Крім того, відноситься до дискреційних повноважень органів чи юридичних осіб.

Щодо винесення окремої ували про порушення відповідачем норм чинного законодавства, то суд зазначає, що позивачем не наведено чіткого обґрунтування про наявність підстав для постановлення окремої ухвали відповідно до ст. 249 КАС України та не додано жодних доказів до клопотання. Таким чином, суд вважає, що клопотання є очевидно безпідставним та необґрунтованим, тому беручи до уваги мету застосування правового інституту окремої ухвали та передбачені у ст. 249 КАС України повноваження суду і порядок винесення окремої ухвали, останнє задоволенню не підлягає.

Що ж до встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом подання звіту, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття постанови у справі. Тобто, питання щодо зобов`язання відповідача подати такий звіт вирішується судом під час постановлення судового рішення.

Таким чином, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду а не його обов`язком, і має застосовуватися у виключних випадках.

Разом з тим, слід вказати, що позивач зазначаючи про необхідність встановлення судового контролю не зазначає про причини такої (необхідності) чи обставини, які б свідчили, що рішення суду ухвалене у даній справі не буде виконано відповідачем.

В даному ж випадку, приймаючи до уваги обставини даної справи, суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконанням зазначеного рішення, наголошуючи при цьому, що, відповідно до ч. 2-3 ст. 14, ст. 370 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору та ним не понесено витрат, пов`язаних з розглядом справи, тому судові витрати у справі не розподіляються.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправну бездіяльність Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо не надання доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги, відповідно до Закону України "Про безоплатну правову допомогу" та не забезпечення адвоката ОСОБА_1 у судову справу №132/3321/21.

Зобов`язати Вінницький місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги надати доручення адвокату для надання безоплатної вторинної правової допомоги, відповідно до Закону України "Про безоплатну правову допомогу", ОСОБА_1 у судову справу №132/3321/21, з урахуванням висновків суду викладених у цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

Відповідач: Вінницький місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги (вул. Порика, 29, м. Вінниця, 21021, )

Суддя Комар Павло Анатолійович