Справа № 260/47/21
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

про залишення позовної заяви без розгляду

22 березня 2021 рокум. Ужгород№ 260/47/21

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаврилка С.Є., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 про відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, -

ВСТАНОВИВ:

05 січня 2021 року до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовною заявою звернулася Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (79012, м. Львів, вул. Героїв Майдану, 32, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), якою просить суд: "1. Розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження; 2. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Мукачівський МВ УМВС України в Закарпатській області, дата видачі 05.07.2005 року, РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (79026, м. Львів, вул. Героїв Майдану, 32, тел. (0322) 38-65-34, адреса ел. пошти: , , р/р иА1002931 в ДКСУ м. Києві, МФО 820172) витрати, пов`язані з його утриманням у зазначеному закладі вищої освіти у розмірі 284637 грн. 49 коп.; 3. Сплату судового збору покласти на відповідача у розмірі 4270,00 грн.".

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року було прийнято вищевказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, якою розгляд справи постановлено провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та (або) викликом учасників справи.

Одночасно із позовною заявою позивачем до суду було подано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду. В обґрунтування поданої заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду позивач зазначає, що наказом начальника Національної академії № 32 від 07 лютого 2018 року (по стройовій частині) солдата ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу Національної академії та знято з усіх видів забезпечення, зобов`язано відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії в сумі 294722,90 грн. 17 травня 2018 року Військовою прокуратурою Львівського гарнізону в інтересах держави в особі Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області у межах встановленого строку звернення до суду, було подано позовну заяву про відшкодування курсантом витрат пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі до ОСОБА_1 у сумі 294722,90 грн. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 грудня 2018 року у справі № 303/4470/18 позов першого заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави в особі Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного було задоволено. Постановою Великої палати Верховного суду від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16 вирішено відійти від попередньої практики, оскільки указані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби. 27 серпня 2020 року ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області заочне рішення у справі № 303/4470/18 за позовом першого заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави в особі Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 було скасовано за заявою відповідача про перегляд рішення суду від 04 грудня 2018 року та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження. 20 жовтня 2020 року ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області провадження у справі № 303/4470/18 закрито, оскільки справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. Дану ухвалу Національною академією отримано 28 грудня 2020 року відповідно до штампу вхідної кореспонденції. Позивач вказує, що до 28 грудня 2020 року Національна академія була позбавлена з об`єктивних причин можливості вчасно звернутися до суду з позовом, оскільки справа перебувала в провадженні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області. А відтак, позивач об`єктивно з незалежних причин був позбавлений можливості звернутися до суду (а.с.а.с. 28-41).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача просить суд залишити даний позов без розгляду, оскільки вказує, що позивач дізнався про існування ухвали Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 жовтня 2020 року про закриття провадження у справі № 303/4470/18 ще в кінні жовтня 2020 року, а до Закарпатського окружного адміністративного суду з даним позовом позивач звернувся лише 28 грудня 2020 року, тобто з пропуском місячного строку звернення до адміністративного суду (а.с.а.с. 56-61).

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до статті 122 частин 1, 2, 3 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, чинне законодавство обмежує строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановлювати відповідні процесуальні строки, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України з 1997 року, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

При цьому, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 03.04.2008).

Поважними причинами пропуску строку на подання позову можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та повинні бути підтверджені належними доказами.

Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 24 квітня 2018 року у справі № 816/1630/17 і врахована судом.

Статтею 242 частиною 5 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16 колегія суддів Великої Палати Верховного Суду дійшла висновку про те, що спори щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Згідно із статтею 122 частиною 5 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже, чинним процесуальним законодавством встановлено місячний строк звернення до суду з позовом про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання.

Судом встановлено, що 10 січня 2018 року ОСОБА_1 було подано рапорт про відрахування його з числа курсантів Національної академії у зв`язку з небажанням продовжувати навчання (а.с. 16).

Наказом начальника Національної академії № 5-КС від 05 лютого 2018 року (по особовому складу) із ОСОБА_1 розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу через небажання продовжувати навчання, відраховано з числа курсантів та звільнено з військової служби у запас (а.с. 17).

Наказом начальника Національної академії № 32 від 07 лютого 2018 року (по стройовій частині) ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу Національної академії та знято з усіх видів забезпечення, зобов`язано відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії в сумі 294722,90 грн (а.с. 18).

Відповідно до довідки-розрахунку № 1022 від 05 лютого 2018 року, з якою відповідач був ознайомлений, про що свідчить його підпис та в якому останні вказав, що з розрахунком не згідний, загальна сума визначених до відшкодування витрат пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 за період з 03 серпня 2015 року по 07 лютого 2018 року становить 294722,90 грн (а.с. 19).

Позивач вказує, що строк звернення до суду із адміністративним позовом пропущено з поважних причин, у зв`язку із зміною юрисдикції даної категорії справ із цивільної на адміністративну та перебуванням справи № 303/4470/18 з 17 травня 2018 року по 28 грудня 2020 року на розгляді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області, і тому такий строк підлягає поновленню.

Судом встановлено, що ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 жовтня 2020 року у справі № 303/4470/18 за позовом першого заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави в особі Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 про відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі було закрито провадження, оскільки справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства (а.с.а.с. 38-40).

11 листопада 2020 року позивач звернувся до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про повернення судового збору у справі № 303/4470/18 у зв`язку із тим, що 20 жовтня 2020 року у справі № 303/4470/18 було винесено ухвалу про закриття провадження (а.с. 65).

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 листопада 2020 року № 303/4470/18 задоволено заяву Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про повернення судового збору та якою встановлено, що представник Національної академії сухопутних військ ім. гетьмана Петра Сагайдачного - Комар М.Р. у зв`язку із закриттям провадження у справі № 303/4470/18 просив повернути сплачений судовий збір (а.с. 70).

Таким чином, судом встановлено, що позивач уже станом на 11 листопада 2020 року був обізнаний про наявність судового рішення - ухвали Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 жовтня 2020 року про закриття провадження у справі № 303/4470/18.

Крім того, судом звертається увага на те, що позивачем ще 29 жовтня 2020 року було проведено оплату судового збору за позовом Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 , яка надана Закарпатському окружному адміністративному суду разом із позовною заявою (а.с. 9).

Отже позивачем пропущено встановлений законодавством місячний строк звернення до суду з позовом, зокрема щодо стягнення витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зауважує, що учасники справи зобов`язанні діяти вчасно та в належний спосіб, у зв`язку з чим, будь-які зволікання останніх не свідчать про намір добросовісної реалізації права на звернення до суду.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Необхідно зазначити, що законодавцем пов`язано початок перебігу строку звернення до адміністративного суду саме із днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а не наявністю висновку суду щодо правильності чи неправильності обраного способу захисту.

Окрім того, наявність законодавчо встановленого строку на звернення до суду не потрібно розглядати як обмеження права на судовий захист - законодавець в такий спосіб лише встановлює часові межі реалізації такого права.

З наведених положень КАС України вбачається, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Необхідно зазначити, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Незнання про можливе порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не вказує на поважність причин пропуску строку звернення до суду.

У публічно-правових відносинах строки особливо актуальні для оцінки правомірності поведінки суб`єктів з погляду на її своєчасність.

Відповідно до статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження ("Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Таким чином, наведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду не можуть бути визнані судом поважними, доказів, які надавали підстави вважати причини пропуску строку поважними до суду не надано.

Відповідно до статті 240 частини 1 пункту 8 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Одночасно, суд вважає за необхідне вказати, що норма 240 частини 1 пункту 8 КАС України є імперативною і у суду існує обов`язок, при встановленні судом факту пропуску строку звернення до адміністративного суду, залишити позовну заяву без розгляду.

Згідно із статтею 240 частиною 5 КАС України в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Нормативно-правовим актом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору є Закон України "Про судовий збір" № 3674-VI (надалі Закон України № 3674-VI).

У відповідності до статті 7 частини 1 пункту 4 Закону України № 3674-VI сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Отже, як видно сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, в разі залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2021 року у відповідності до 240 частини 1 пункту 8 КАС України, було залишено позовну заяву без розгляду у зв`язку із пропуском звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до статті 143 частини 1 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Таким чином, враховуючи, те що позовну заяву залишено без розгляду у зв`язку із пропуском звернення до суду з даним позовом, суд приходить до висновку, що позивачу слід повернути сплачений судовий збір в розмірі 4270 грн.

Керуючись статтями 122, 236, 243, 248 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (79012, м. Львів, вул. Героїв Майдану, 32, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі - залишити без розгляду.

Повернути Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (79012, м. Львів, вул. Героїв Майдану, 32, ) судовий збір в розмірі 4270 (чотири тисячі двісті сімдесят гривень) грн, що сплачений відповідно до платіжного доручення № 3031 від 28 жовтня 2020 року.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено КАС України. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України (пункт 15.5)).

СуддяС.Є. Гаврилко