Справа № 140/17548/20
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року ЛуцькСправа № 140/17548/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Володимир-Волинського об`єднаного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Володимир-Волинського об`єднаного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі Володимир-Волинський ОР ТЦК та СП, відповідач) про скасування наказу від 17.12.2020 №58-од.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що по факту незадовільного виконання позивачем своїх службових обов`язків щодо нього було проведено службове розслідування. Разом з тим, позивач вказує, що не вчиняв жодного дисциплінарного проступку та не порушував військової дисципліни та належним чином, в міру своїх здібностей і навичок намагався виконати свої посадові обов`язки і незаконно покладені на нього розпорядження, які не визначені посадовою інструкцією. Зокрема, позивач вказує, що його безпосередній начальник ніколи не доручав йому розробляти план проведення заходів мобілізаційного тижня та інших нормативних документів, а тому повідомив його про неможливість виконання даного розпорядження в повному обсязі, вказав, що погано працює ноутбук, у зв`язку з чим на ньому не можливо виконувати будь-які завдання, крім того, є безліч незрозумілих для позивача моментів при розробці цих документів.

ОСОБА_1 зазначає, що у нього не має жодного дисциплінарного стягнення та не має жодного доказу неналежного виконання ним своїх обов`язків військової служби або порушення військової дисципліни. У свою чергу, позивач вказує, що твердження його командирів, що дана подія призведе до негативних дій та зриву виконання покладених на підрозділ завдань не відповідає дійсності, оскільки майор ОСОБА_2 за одну годину зробив звичну для нього роботу на налаштованому комп`ютері.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позов не визнає, оскільки 30.11.2020 напередодні вибуття на стаціонарне лікування заступник військового комісара-начальник мобілізаційного відділення майор ОСОБА_2 провів нараду у ввіреному йому мобілізаційному відділенні, де в присутності особового складу відділення визначив завдання старшому лейтенанту ОСОБА_1 на період його відсутності. Ключовим завданням для старшого лейтенанта ОСОБА_1 було визначено відпрацювати, роздрукувати та подати на затвердження до 04.12.2020 військовому комісару план проведення заходів мобілізаційного тижня у Володимир-Волинському ОРВК в грудні 2020 року, план проведення взаємодії Володимир-Волинського ОРВК з комплектуючими військовими частинами в грудні 2020 року, план проведення уточнення документів плану проведення мобілізації людських і транспортних ресурсів з особовим складом Володимир-Волинського ОРВК в грудні 2020 року, план проведення заняття по уточненню та вивченню функціональних обов`язків з особовим складом Володимир-Волинського ОРВК в грудні 2020 року так, як відповідно до плану підготовки Володимир-Волинського ОРВК на 2020 рік в період з 07.12.2020 до 11.12.2020 у військовому комісаріаті сплановано проведення заходів мобілізаційного тижня.

Представник відповідача звертає увагу, що для забезпечення якісного та вчасного відпрацювання вище вказаних документів та з метою надання допомоги при їх відпрацюванні, старшому лейтенанту ОСОБА_1 , як зразок було надано аналогічні документи мобілізаційного тижня за листопад 2020 року. Одночасно було повідомлено, що усі заходи мобілізаційного тижня за грудень 2020 року розписані в плані підготовки Володимир-Волинського ОРВК на 2020 рік, який зберігається у діловодстві комісаріату. Проте позивач у вищезазначений термін документи не підготував та не подав.

Після проведення службового розслідування був виданий наказ від 17.12.2020 №58-од «Про результати службового розслідування по факту незадовільного виконання службових обов`язків офіцером мобілізаційного відділення старшим лейтенантом ОСОБА_1 . На позивача за порушення вимог визначених статтею 1 та 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та статті 16, 30, абзац 2 статті 37 Статуту внутрішньої служби було накладене дисциплінарне стягнення догана.

У свою чергу, представник відповідача зазначає, що твердження позивача, що розробка документів мобілізаційного тижня не входить до його посадових обов`язків є не правдивою та не відповідає дійсності, оскільки, офіцер мобілізаційного відділення зобов`язаний готувати і приймати участь у проведенні занять з особовим складом військового комісаріату по підготовці з мобілізаційних питань. Також, позивач перекручує норми статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Представник відповідача вказує, що позивач намагається ввести суд в оману, оскільки в службовому кабінеті в якому знаходиться робоче місце позивача є комп`ютер та ноутбук у справному стані, а нарікання позивача на несправність даної техніки є неправдивим.

Крім того, представник відповідача зазначає, що для відпрацювання документів мобілізаційного тижня не потрібно якихось спеціальних навичок та вмінь, а лише базове вміння працювати з системою Word. У свою чергу, вміння практично працювати на штатному ЕОТ це один із обов`язків офіцера мобілізаційного відділення. З наведених підстав представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити повністю.

У відповіді на відзив позивач не погоджується з твердженнями представника відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву та зазначає, що усі твердження представника відповідача не відповідають дійсним обставинам справи. Позивач вказує, що його командир знаючи, що він не в змозі виконати його розпорядження, оскільки зважаючи на висновки оцінної картки його було запропоновано призначити на нижчу посаду, доручає йому розробляти план мобілізаційного тижня, які він ніколи до цього не розробляв. Позивач стверджує, що йому навмисно було дане таке розпорядження і навмисно не створено умови для його виконання. Також позивач вказує, що він не відмовився від виконання даного розпорядження, а навпаки в силу своїх здібностей і обставин виконав половину роботи. Таким чином, позивач зазначає, що він не знехтував вказівкою безпосереднього начальника, а виконав самостійно певний обсяг роботи про що доповів майору ОСОБА_2 , а тому на думку позивача він не порушив статті 1 та 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та статті 16, 30, абзацу 2 статті 37 Статуту внутрішньої служби.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

У запереченні на відповідь на відзив представник відповідача з твердженнями позивача у відповіді на відзив не погоджується, оскільки у відповіді на відзив ОСОБА_1 підтверджує той факт, що не знає своїх посадових обов`язків, крім того зазначає, що функціональні обов`язки посадових осіб об`єднаного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки розробляються один раз на рік та являються додатком до наказу військового комісара «Про організацію службової діяльності на наступний навчальний рік», а тому ніхто не переробляє декілька разів функціональні обов`язки. Також представник вказує, що не відповідають дійсності твердження позивача про те, що йому не було доведено під особистий підпис акт службового розслідування та наказ військового комісара про результати службового розслідування, оскільки підписи позивача, які він власноручно ставив під час ознайомлення з матеріалами службового розслідування є його особистими та схожими між собою. У свою чергу, представник відповідача зазначає, що у разі потреби готові до проведення почеркознавчої експертизи, якщо позивач готовий понести усі фінансові витрати. Крім того, доводи позивача про те, що майор ОСОБА_2 навмисно доручив йому виконувати заходи мобілізаційного тижня являються спробою приховати своє небажання виконувати службові обов`язки та підвищувати рівень військових знань.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в Збройних Силах України, про що свідчить копія посвідчення офіцера НОМЕР_1 (а.с.7).

04.12.2020 заступником військового комісара начальника мобілізаційного відділення майором ОСОБА_2 було подано військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 у якому він повідомив, що перед вибуттям на стаціонарне лікування до військової частини НОМЕР_2 , 30.11.2020 провів нараду у ввіреному йому відділенні та в присутності особового складу мобілізаційного відділення Володимир-Волинського ОРВК поставив завдання офіцеру мобілізаційного відділення Володимир-Волинського ОРВК старшому лейтенанту ОСОБА_1 відпрацювати, роздрукувати та подати на затвердження до 15:00 04.12.2020 військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 план проведення заходів мобілізаційного тижня у Володимир-Волинському ОРВК в грудні 2020 року, план проведення дня взаємодії Володимир-Волинського ОРВК з комплектуючими військовими частинами в грудні 2020 року, план проведення уточнення документів плану проведення мобілізації людських і транспортних ресурсів з особовим складом Володимир-Волинського ОРВК в грудні 2020 року, план проведення заняття по уточненню та вивченню функціональних обов`язків з особовим складом Володимир-Волинського ОРВК в грудні 2020 року так, як відповідно до плану підготовки Володимир-Волинського ОРВК на 2020 рік в період з 07.12.2020 по 11.12.2020 у військовому комісаріаті сплановано проведення заходів мобілізаційного тижня. З метою якісного та вчасного відпрацювання вказаних документів та допомоги старшому лейтенанту ОСОБА_1 було надано відповідний матеріал, а саме аналогічні відпрацьовані документи мобілізаційного тижня у Володимир-Волинському ОРВК за листопад 2020 року, як зразок та було вказано, що всі заходи мобілізаційного тижня за грудень 2020 року розписані в плані підготовки Володимир-Волинського ОРВК на 2020 рік, який зберігається в діловодстві. Проте, у визначений час офіцер мобілізаційного відділення Володимир-Волинського ОРВК старший лейтенант ОСОБА_1 дані документи не відпрацював та не подав на затвердження військовому комісару ОСОБА_3 . А тому, з метою з`ясування причин та обставин, що призвели до не виконання завдання ОСОБА_1 просив призначити службове розслідування.

Наказом військового комісара Володимир-Волинського ОР ТЦК та СЦ від 04.12.2020 №152 призначено службове розслідування по факту незадовільного виконання своїх службових обов`язків офіцером мобілізаційного відділення старшим лейтенантом ОСОБА_1 , який був доведений до відома позивачу, про що свідчить його підпис.

У поясненнях від 15.12.2020 ОСОБА_1 вказав, що ним не було вчинено жодного дисциплінарного проступку та він не порушував військової дисципліни та належним чином в міру своїх здібностей і навичок намагався виконати свої посадові обов`язки і незаконно покладені на нього розпорядження, які не визначені посадовою інструкцією. Крім того зазначив, що навмисно не були створені умови його командирами для виконання покладеного на нього розпорядження. Вказує, що повідомив свого начальника про неможливість виконання завдання і представив документи, які він зміг виконати і які будуть долучені до матеріалів службового розслідування.

Актом службового розслідування від 17.12.2020 встановлено, що офіцер мобілізаційного відділення старший лейтенант ОСОБА_1 вчинив порушення військової дисципліни, не виконавши розпорядження безпосереднього начальника, тим самим поставивши під зрив проведення заходів мобілізаційного тижня, тим самим порушивши вимоги визначені статтею 1 та 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та статті 16, 30, абзац 2 статті 37 Статуту внутрішньої служби.

Наказом військового комісара Володимир-Волинського ОР ТЦК та СП від 17.12.2020 №58-од «Про результати службового розслідування по факту незадовільного виконання своїх службових обов`язків офіцером мобілізаційного відділення старшим лейтенантом ОСОБА_1 » за неналежне ставлення до військової служби та неналежне виконання службових обов`язків накладено дисциплінарне стягнення догана.

Не погоджуючись з вищевказаним наказом позивач звернувся в суд з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з частиною четвертою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, який затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі - Дисциплінарний статут ЗСУ).

Згідно з статтею 1 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Відповідно до статті 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту за стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення. Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів підтримувати на належному рівні військову дисципліну.

Згідно зі статтею 11 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Закон №548-XIV) необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціям (стаття 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ).

Відповідно до статті 30 Статуту внутрішньої служби ЗСУ начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Згідно абзацу 2 статті 37 Статуту внутрішньої служби ЗСУ військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Частиною першою статті 49 Статуту внутрішньої служби ЗСУ визначено, що військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Як встановлено частиною першою статті 45 Дисциплінарного статуту ЗСУ, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Згідно зі статтею 48 Дисциплінарного статуту ЗСУ на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Відповідно до статті 83 зазначеного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Згідно частини першої статті 84 Дисциплінарного статуту ЗСУ слідує, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Як вбачається із частин першої, третьої статті 85 Дисциплінарного статуту ЗСУ, службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Частиною сьомою статті 85 Дисциплінарного статуту ЗСУ визначено, що порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби (стаття 86 Дисциплінарного статуту ЗСУ).

Відповідно до статті 87 Дисциплінарного статуту ЗСУ дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого. Дисциплінарне стягнення не може бути накладено після шести місяців з дня виявлення правопорушення. До зазначеного строку не зараховується час проведення службового розслідування, перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, під вартою, а також час відсутності на службі без поважних причин.

Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за №1503/31371 затверджено Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України (далі - Порядок №608).

Пунктом 2 розділу І Порядку №608 визначено, що службове розслідування це - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Пунктом 3 розділу ІІ Порядку визначено, що службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; ступеня вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).

Пунктом 1 розділу V Порядку №608 визначено, що за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування.

Як було встановлено судом, наказом військового комісара Володимир-Волинського ОР ТЦК та СЦ від 04.12.2020 № 152 було призначено службове розслідування по факту незадовільного виконання своїх службових обов`язків офіцером мобілізаційного відділення старшим лейтенантом ОСОБА_1 .

В акті службового розслідування вказано, що офіцер мобілізаційного відділення старший лейтенант ОСОБА_1 вчинив порушення військової дисципліни, не виконавши розпорядження безпосереднього начальника, тим самим поставивши під зрив проведення заходів мобілізаційного тижня, тим самим порушивши вимоги визначені статтею 1 та 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та статті 16, 30, абзац 2 статті 37 Статуту внутрішньої служби.

В позовній заяві позивач не заперечує факту невиконання (неповного) виконання розпорядження свого безпосереднього начальника, та вказує, що в міру своїх здібностей і навичок намагався виконати свої посадові обов`язки і незаконно покладені на нього розпорядження, які не визначені посадовою інструкцією.

З даного приводу суд зазначає, що відповідно до посадових обов`язків офіцера мобілізаційного відділення, затверджених наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.12.2019 №98-од, офіцер мобілізаційного відділення об`єднаного районного військового комісаріату в мирний та воєнний час відповідає за розробку документів та своєчасне розгортання, роботу системи оповіщення збору та поставки мобілізаційних ресурсів, а також за якісне і своєчасне виконання нарядів обласного військового комісаріату по комплектуванню військ сержантами і солдатами запасу, їх готовність до поставки у війська. Відпрацювання документів індивідуальної підготовки військовослужбовців. Крім того, офіцер мобілізаційного відділення зобов`язаний розробляти і уточнювати розділи документів мобілізаційного плану і додатків до нього; виконувати вказівки начальника мобілізаційного відділення з питань службової діяльності; виконувати вказівки заступника військового комісара-начальника мобілізаційного відділення та старшого офіцера мобілізаційного відділення з питань службової діяльності; бути дисциплінованим, морально стійким, вести себе з честю і гідністю на службі і в суспільних місцях, беззастережно виконувати накази (вимоги) старших начальників; постійно підвищувати рівень професійних знань; знати матеріальну частину штатної ЕОТ і вміти практично на ній працювати. Враховуючи вищезазначене, твердження позивача про виконання ним незаконно покладених на нього розпоряджень є безпідставними.

При цьому твердження позивача про не знання ним як розробляти документи мобілізаційного тижня, через не виконання ним раніше таких обов`язків не спростовують порушення останнім військової дисципліни, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Відповідно до статті 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

Таким чином, невиконання військовослужбовцем законодавства України, вимог статутів та наказів командирів є дисциплінарним проступком (правопорушенням).

Також, суд звертає увагу, що для забезпечення якісного та вчасного відпрацювання вищезазначених документів та з метою надання допомоги при їх відпрацюванню, ОСОБА_1 , як зразок були надані аналогічні документи мобілізаційного тижня за листопад 2020 року та повідомлено, що усі заходи мобілізаційного тижня на грудень 2020 року розписані в плані підготовки Володимир-Волинського ОРВК на 2020 рік, який зберігається у діловодстві комісаріату, що не заперечується позивачем, а тому твердження позивача про не надання йому допомоги та роз`яснень майором ОСОБА_2 у розробці вищезазначених документів суд вважає безпідставними. Також суд зазначає, що для відпрацювання документів мобілізаційного тижня не потрібно якихось спеціальних навичок та вмінь, а лише базове вміння працювати з системою Word.

Крім того, щодо посилання позивача на те, що дана подія не призвела до якихось негативних наслідків та до зриву виконання покладених на підрозділ завдань, оскільки майор ОСОБА_2 за одну годину зроби звичну для нього роботу, а також на те, що позивачу не зрозуміло чому до нього застосовано саме цей вид стягнення суд зазначає наступне.

Фактично вчинені дисциплінарні проступки за своєю правовою природою можуть бути проступками як з матеріальним, так і з формальним складом. Вони можуть вчинятися як умисно, так і неумисно.

Однак, це не означає, що командир реалізує свій обов`язок по застосуванню стягнень в залежності від того настали чи не настали наслідки від вчиненого.

В залежності від настання наслідків від вчиненого, наступає той чи інший вид відповідальності - адміністративна, кримінальна чи матеріальна.

При цьому, суд наголошує, що згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Правова позиція Верховного Суду в аналогічних справах (постанови Верховного Суду від 12 жовтня 2018 року у справі № 807/754/17, від 07 грудня 2018 року у справі № 807/1325/16, від 10 квітня 2019 року у справі № 813/3020/16, від 08 травня 2019 року у справі № 803/143/16) склалась така, що достатньо, щоб було зафіксовано сам факт вчинення порушення, обрання виду стягнення віднесено до повноважень відповідного командування, який прийняв рішення про притягнення військовослужбовця до відповідальності.

Дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Також суд не бере до уваги твердження позивача про не ознайомлення його з актом службового розслідування та оскаржуваним наказом, оскільки в акті службового розслідування мітиться відмітка про ознайомлення та підпис позивача, у свою чергу, доведення до відома оскаржуваного наказу підтверджується аркушем доведення наказу ТВО військового комісара Володимир-Волинського ОРТЦК та СП №58-од від 17.12.2020, у якому міститься підпис та дата ознайомлення позивача. У суду відсутні підстави ставити під сумнів належність даних підписів позивачу, крім того, позивачем не було подано до суду клопотання про призначення почеркознавчої експертизи.

Виходячи із законодавчих приписів та фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що накладене на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани було вчинено відповідно до вимог Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, а тому відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законом України.

Таким чином, оскаржуваний наказ є правомірним з огляду на те, що він прийнятий у межах повноважень, у порядку та спосіб, що встановлені наведеними законодавчими приписами, а в діях позивача є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У даному випадку позивач не довів та не надав доказів порушення його прав відповідачем, у зв`язку з прийняттям оскаржуваного наказу. Доводи позивача є надуманими та не узгоджуються з встановленими на підставі письмових доказів фактами. Водночас, відповідачем належними та допустимими доказами доведено правомірність оскаржуваного наказу.

Крім того, у пункті 29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Також згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи вищезазначене суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя О. О. Андрусенко