Справа № 160/2405/21
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2021-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2021 року Справа № 160/2405/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Віхрової В.С.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
18.02.2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, які полягають у не зарахуванні до пільгового (підземного) стажу ОСОБА_1 періоду роботи за професією гірничого диспетчера шахти Благодатна виробничого об`єднання Павлоградвугілля з 15.05.2008 року по 12.02.2010 року, періоду роботи за професією заступника начальника дільниці підземної у ТОВ Сігма-Ком з 19.02.2010 року по 19.05.2010 року; з 04.10.2010 року по 24.12.2010 року; з 10.01.2011 року по 03.03.2011 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , період роботи за професією гірничого диспетчера шахти Благодатна виробничого об`єднання Павлоградвугілля з 15.05.2008 року по 12.02.2010 року, періоду роботи за професією заступника начальника дільниці підземної у ТОВ Сігма-Ком з 19.02.2010 року по 19.05.2010 року; з 04.10.2010 року по 24.12.2010 року; з 10.01.2011 року по 03.03.2011 року до пільгового ( підземного) стажу для визначення права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а також зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах, починаючи з 16 вересня 2020 року.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що ОСОБА_1 16.09.2020 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах. Відповідачем було відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку з незарахуванням періодів роботи до пільгового стажу. В листопаді 2020 року позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії. Проте відповідачем повторно відмовлено у призначенні пенсії через неврахування до підземного стажу роботи роботу за професією гірничого диспетчера шахта «Благодатна» в/о «Павлоградвугілля» з 15.05.2008 року по 12.02.2010 року та роботу за період з 19.02.2010 року по 03.03.2011 року в ТОВ «Сігма-Ком». Не погоджуючись з відмовою у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з позовом, зазначаючи, що пільговий стаж підтверджується записами в трудовій книжці та довідками про підтвердження наявного трудового стажу. Позивач вважає, що своєчасно звернувся за призначенням пенсії та надав необхідні документи, у тому числі й щодо пільгового стажу роботи, а тому такий стаж має бути зарахований для призначення пенсії, починаючи з 16.09.2020 року.
Частиною 2 ст. 257 КАС України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 261 КАС України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
У відповідності до ч.1 ст. 262 КАС України, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
11.03.2021 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування правової позиції зазначив, що згідно паспорту серії НОМЕР_1 , який додано до заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , отже пенсія за віком на пільгових умовах може бути призначена з 26.09.2020 року. Вимоги позивача про призначення пенсії з 16.09.2020 року не ґрунтуються на нормах чинного законодавства. Відповідно до записів №21-23 трудової книжки серії НОМЕР_2 позивач з 15.05.2008 по 12.02.2010 працював на шахті Благодатна ДХК Павлоградвугілля диспетчером виробничої служби пов`язаним з підземними роботами та підземним гірничим диспетчером. Пільгові довідки від 21.08.2020 №768 та від 30.09.2020 №875, видані ВСП Шахтоуправління ім. Героїв Косимосу ПАТ ДТЕК Павлоградвугілля та надані позивачем для підтвердження пільгового характеру робіт, не містять інформації за вищезазначений період. До Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №202 відносяться усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю). В розділі II вищезазначеного списку наведено вичерпний перелік посад, робота на яких дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах не залежно від віку. Посада диспетчера виробничої служби та підземного гірничого диспетчера відсутня у цьому списку. Табелів спуску за період з 2008 по 2010 позивачем не надано. З огляду на вищезазначене, Головне управління не має законних підстав для зарахування періоду роботи позивача з 15.05.2008 по 12.02.2010 за професією диспетчера виробничої служби та підземного гірничого диспетчера до пільгового підземного стажу з повним робочим днем в шахті. Відповідно записів трудової книжки та довідки ТОВ Сігма-Ком від 21.11.2019 №170 про підтвердження наявного трудового стажу, ОСОБА_1 працював заступником начальника дільниці підземної з 19.02.2010 по 19.05.2010, з 04.10.2010 по 24.12.2010, з 10.01.2011 по 03.03.2011 (виконання робіт в підземних умовах ПАТ ДТЕК Павлоградвугілля). Оскільки, позивачем не надані табеля спусків на шахтах ПАТ ДТЕК Павлоградвугілля, де виконувалися вищезазначені роботи, тому Головне управління не має законних підстав для зарахування періодів роботи в ТОВ Сігма-Ком до пільгового (підземного) стажу робіт.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 .
Позивач 16.09.2020 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про призначення пенсії на пільгових умовах за ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року.
В листі зазначено, що періоди роботи в ТОВ «Сігма-Ком» зарахувати до пільгового стажу неможливо, оскільки відсутні довідки про спуски в шахтах, на яких позивач працював. Також, не враховано до пільгового стажу роботи період відпусток без збереження заробітної плати на шахті «Благодатна» ВСП «Шахтоуправління імені Героїв Космосу» та на шахті «Західно-Донбаська» ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля».
В листопаді 2020 року позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на підставі ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року.
В листі зазначено, що згідно довідки ТОВ Сігма-Ком від 21.11.2019 року № 170 періоди роботи з 19.02.2010 року по 19.05.2010 року, з 04.10.2010 року по 24.12.2010 року, з 10.01.2011 року по 03.03.2011 року зарахувати до пільгового стажу не можливо, оскільки відсутні довідки про спуски в шахтах, на яких позивач працював та надана довідка не відповідає ПКМУ № 637 від 12.08.1993 року. Згідно наданих документів загальний стаж роботи на дату звернення становить 23 роки 9 місяців 16 днів, в тому числі стаж за ст.114 - 21 рік 11 днів.
Не погоджуючись з відмовою у призначенні пенсії на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За правилами частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.
Зазначене у вказаній статті право деталізоване у Законах України від 05.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788) та від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058).
Закон України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; та гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.
Згідно зі статтею 1 Закону №1788 громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
У відповідності до пункту а статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Згідно статті 14 Закону України Про пенсійне забезпечення працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.
При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, встановлений статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування знижується на 1 рік.
Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно з п. 20 вказаної постанови, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.
Згідно відомостей, які містяться в трудовій книжці позивача серії № НОМЕР_2 від 14.09.1977 року позивач працював на посадах, які дають право для призначення пенсії по списку № 1 у спірний період, не зарахований відповідачем:
- з 15.05.2008 року по 12.02.2010 року на шахті «Благодатна» ДХК «Павлоградвугілля» диспетчером виробничої служби, пов`язаним з підземними роботами та підземним гірничим диспетчером;
- з 19.02.2010 року по 19.05.2010 року, з 04.10.2010 року по 24.12.2010 року, з 10.01.2011 року по 03.03.2011 року заступником начальника дільниці підземної ТОВ «Сігма-Ком».
Відповідачем не зараховані вказані періоди роботи позивача, оскільки:
- пільгові довідки від 21.08.2020 року №768 та від 30.09.2020 року №875, видані ВСП «Шахтоуправління ім. Героїв Космосу» ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» та надані позивачем для підтвердження пільгового характеру робіт, не містять інформації за вищезазначений період;
- позивачем не надано табеля спусків на шахтах ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля», де виконувались роботи, тому відповідач, на його думку, не має законних підстав для зарахування періодів роботи в ТОВ «Сігма-Ком» до пільгового стажу.
Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Відповідно до п. 10 вказаного Порядку, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.
Положенням ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII встановлено, що основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж для призначення пенсій є трудова книжка. Це ж встановлено і п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.
Отже, основним документом для призначення пенсії на пільгових умовах є трудова книжка, тоді як уточнюючі довідки надаються заявником лише у тому випадку, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.
В матеріалах справи міститься довідка про підтвердження пільгового трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана ВСП «Шахтоуправління ім. Героїв Космосу» ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» від 27.01.2021 року №75, з якої відомо, що ОСОБА_1 , 1977 року народження, працював на шахті «Благодатна» ДХК «Павлоградвугілля» з 15.05.2008 року по 12.02.2010 року гірничим диспетчером, зайнятим на підземних роботах 50% робочого часу в обліковому періоді, що передбачено списком 1 розділу 1 підрозділом 1 пунктом «г» позиція 1.1г, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36.
В довідці зазначено, що за період роботи з 15.05.2008 року по 12.02.2010 року стаж роботи позивача складає 01 рік 08 місяців 29 днів.
Професія позивача пройшла атестацію згідно з наказом №1363 від 30.12.2005 року.
Таким чином, уточнюючою довідкою ВСП «Шахтоуправління ім. Героїв Космосу» ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» від 27.01.2021 року №75 та відомостями з трудової книжки позивача серії № АС №380875 від 14.09.1977 року підтверджено в повному обсязі стаж роботи позивача з 15.05.2008 року по 12.02.2010 року на шахті «Благодатна» ДХК «Павлоградвугілля» диспетчером виробничої служби, пов`язаним з підземними роботами та підземним гірничим диспетчером, що дає право на призначення пільгової пенсії.
Стосовно твердження відповідача про не надання табелів спусків на шахтах ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля», де виконувались роботи, тому відповідач, на його думку, не має законних підстав для зарахування періодів роботи в ТОВ «Сігма-Ком» до пільгового стажу, суд зазначає наступне.
Матеріалами справи встановлено, що позивачем надавалась до органу пенсійного фонду довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана ТОВ «Сігма-Ком» 21.11.2019 року №170.
Відповідно до вказаної довідки судом встановлено, що ОСОБА_1 працював повний робочий день на підземній дільниці прохідницьких та монтажно-демонтажних робіт м. Павлоград (виконання робіт в підземних умовах ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля») за період з 19.02.2010 року по 19.05.2010 року, з 04.10.2010 року по 24.12.2010 року, з 10.01.2011 року по 03.03.2011 року.
Позивач виконував гірничопрохідницькі та інші види робіт в цілях видобутку вугілля підземним способом за професією заступник начальника дільниці підземної (КП 1222.2) з повним робочим днем в підземних умовах, що передбачена Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1 позиція 1.1а
За даними обліку робочого часу пільговий стаж за Списком №1 становить 07 місяців 11 днів.
Таким чином, уточнюючою довідкою ТОВ «Сігма-Ком» від 21.11.2019 року №170 та відомостями з трудової книжки позивача серії № АС №380875 від 14.09.1977 року підтверджено в повному обсязі стаж роботи позивача з з 19.02.2010 року по 19.05.2010 року, з 04.10.2010 року по 24.12.2010 року, з 10.01.2011 року по 03.03.2011 року заступником начальника дільниці підземної ТОВ «Сігма-Ком» з повним робочим днем в підземних умовах, що передбачено Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1 позиція 1.1а.
Отже, підстави для незарахування вказаних періодів роботи позивача до стажу роботи, що надає право на призначення пільгової пенсії, відсутні.
Посилання відповідача в рішенні про відмову в призначенні пенсії на відсутність довідок про спуски в шахту, як на підставу для відмови в зарахуванні спірних періодів роботи до пільгового стажу, є незмістовним та безпідставним, оскільки діючим пенсійним законодавством не передбачено такої умови для зараховування до пільгового стажу періодів роботи, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах.
При цьому відповідачем у відзиві на позов також не зазначено жодної норми діючого законодавства, якою передбачено такі вимоги для зараховування до пільгового стажу періодів роботи, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Згідно із ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини як джерело права.
В пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 року в справі «Щокін проти України» Європейський суд з справ людини як джерело права вказав, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. З посиланням на закріплений в законодавстві України принцип i dubio pro tributario, Європейський суд з прав людини зазначив, що органи державної влади повинні віддавати перевагу найбільш сприятливому для людини та громадянину тлумаченню національного законодавства.
Як наслідок, підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання протиправними дій щодо незарахування до пільгового стажу позивача, досліджених у цьому рішенні періодів, та зобов`язання вчинити дії щодо зарахування таких періодів до стажу позивача, який надає право на призначення пільгової пенсії.
Щодо позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити позивачу пенсію, суд зазначає наступне.
Як видно з положень Рекомендації Комітету Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 р. № 1380/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності, вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта, він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але й не має права виходити за її межі.
Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 року № 21-87а13.
Так, призначення та обрахунок пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
Відповідно до частин 1, 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України).
У випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
На час розгляду справи пенсія ще не призначена. Призначення пенсії за законом віднесено до компетенції відповідних управлінь Пенсійного фонду України. Суд не має права перебирати на себе функції органів пенсійного фонду щодо призначення пенсії, тому відсутні підстави для зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком, отже, підстав для задоволення позовних вимог в цій частині немає.
Проте, з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії на пільгових умовах, подану 16.09.2020 року, з урахуванням правової позиції, викладеної судом у цьому рішенні та зарахованих цим судовим рішенням періодів роботи позивача.
Позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача виплатити пенсію задоволенню не підлягають, оскільки вони є такими, що заявлені передчасно та не можуть бути задоволені без здійснення відповідного нарахування пенсійним органом. Захист прав на майбутнє не відповідає завданню та меті адміністративного судочинства, що визначені статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При цьому, суд виходить з положень, закріплених в п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень, де вказано, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо.
Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено суду судового збору у розмірі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією №30883567 від 15.02.2021 року.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 908,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог - 681,00 грн.
Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 132, 139, 246, 297 КАС України, суд, -
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незарахування до пільгового (підземного) стажу ОСОБА_1 періоду роботи за професією гірничого диспетчера шахти Благодатна виробничого об`єднання Павлоградвугілля з 15.05.2008 року по 12.02.2010 року, періоду роботи за професією заступника начальника дільниці підземної у товаристві з обмеженою відповідальністю Сігма-Ком з 19.02.2010 року по 19.05.2010 року; з 04.10.2010 року по 24.12.2010 року; з 10.01.2011 року по 03.03.2011 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , період роботи за професією гірничого диспетчера шахти Благодатна виробничого об`єднання Павлоградвугілля з 15.05.2008 року по 12.02.2010 року, періоду роботи за професією заступника начальника дільниці підземної у товаристві з обмеженою відповідальністю Сігма-Ком з 19.02.2010 року по 19.05.2010 року; з 04.10.2010 року по 24.12.2010 року; з 10.01.2011 року по 03.03.2011 року до пільгового (підземного) стажу для визначення права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, подану 16.09.2020 року, з урахуванням правової позиції, викладеної судом у цьому рішенні та зарахованих цим судовим рішенням періодів роботи ОСОБА_1 .
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
В порядку розподілу судових витрат стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судові витрати з оплати судового збору у сумі 681 грн. 00 коп.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.С. Віхрова