Справа № 420/8078/20
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2021-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8078/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СПМК-17» до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, Державної служби України з безпеки на транспорті, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів приватного підприємства «Південьдортех» про визнання протиправним та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №196117 від 13.04.2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 25 серпня 2020 року надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «СПМК-17» (надалі позивач або ТОВ «СПМК-17») до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (надалі відповідач 1), Державної служби України з безпеки на транспорті (надалі відповідач 2), в якому позивач просить:

- визнати протиправними та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №196117 від 13.04 2020 року;

- стягнути з відповідачів на користь товариства з обмеженою відповідальністю «СПМК-17» суму сплаченого судового збору за подання адміністративного позову та судові витрати.

Позиція позивача обґрунтовується наступним

Позивач вважає, що оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу є безпідставною, незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підставі.

Так, позивач зазначає, що ТОВ «СПМК-17» про розгляд справи про порушення не повідомлялось та не запрошувалось до участі. Справу про порушення Управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області було розглянуто без участі позивача, що позбавило позивача права вирішати суперечку у досудовому порядку, надати відповідні пояснення.

Також, позивач зазначив, що з аналізу ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» вбачається, що адміністративно-господарські штрафи застосовуються за порушення законодавства про автомобільний транспорт саме до автомобільних перевізників.

Натомість, як вказано у позовній заяві, між ТОВ «СПМК-17» та ПП «Південьдортех» був укладений Договір оренди транспортних засобів №02/20-О/4074 від 03.02.2020 року.

Отже, на момент перевірки транспортних засобів, за твердженням позивача, перевізником було ПП «Південьдортех» (), що підтверджується Договором оренди транспортних засобів.

Як вказано у позовній заяві, позивач повідомив відповідача, що на момент перевірки транспортні засоби знаходились у оренді, відповідно перевізником був інший суб`єкт господарювання, проте вказані обставини не були враховані відповідачем під час розгляду справи.

Враховуючи зазначене, на переконання позивача, навіть якщо правопорушення було вчинено, відповідальність має нести перевізник, а не власник транспортного засобу.

Також позивачем вказано, що у разі не приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб, а також у разі невнесення вищезазначеної плати за проїзд, орган власних повноважень мав заборонити подальший рух транспортних засобів, але представники відповідача не заборонили подальший рух.

Окрім іншого, позивачем зазначено, що акт перевірки, на підставі якого винесено оскаржувану постанову, містить відомості про виявлене порушення у вигляді перевищення вагових норм, проте, відповідачем не надано: жодного документа (чека або талона зважування, квитанції, тощо), на підставі якого було визначено вагу транспортних засобів та навантаження на осі; довідку про здійснення габаритно-вагового контролю; Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та розрахунок плати за проїзд.

Позивачем у позовній заяві звернуто увагу на перевезення сипучого вантажу, а також на відсутність методики виконання вимірювань поосьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів у русі в Україні.

Відзив Державної служби України з безпеки на транспорті на адміністративний позов обґрунтовано наступним

Державна служба України з безпеки на транспорті не погоджується з позовними вимогами ТОВ «СПМК-17», вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та зазначає, що вантажному автомобілю, що належить позивачу було проведено ГВК (габаритно-ваговий контроль). Перевіркою виявлено порушення вимоги ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за що передбачена абз.15 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Відповідач звертає увагу, що крім Акту перевірки, складено Акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів №0000580 від 19.02.2020 року. При проведенні вимірів встановлено перевищення допустимої ширини перевозимого вантажу бульдозера на 0,5 метра. При нормативно допустимій ширині 2,6 метра було 3,1 метра. Тобто, на думку відповідача перевищення склало 19,2%, що є підставою для відповідача застосувати штрафну санкцію за абз.15 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» 17000 грн.

Також, відповідач зауважує, що по вказаному Акту перевірки виявлено два різнорідних порушення, з огляду на що відповідачем було застосовано 2 Постанови. Друга Постанова №196116 від 13.04.2020 року. Зазначене відповідає вимогам частини 4 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», проте, другу Постанову позивач не оскаржує. Більш того штраф по неї 1700 грн. ним сплачено.

У відзиві зазначено, що на розгляд справи 13.04.2019 року, позивач був належним чином та завчасно викликаний рекомендованим листом з повідомленням про що свідчить запрошення від 27.03.2020 року вих. №28222/32/24-20, а також Список поштових відправлень з повідомленням №654 та квитанція від 31.03.2020 року поштового відправлення рекомендованого листа.

Як вказує відповідач, вищезазначене запрошення на розгляд справи, позивач отримав завчасно, що підтверджується трек кодом 257, але на розгляд справи не з`явився. Будь-яких документів щодо вибуття автомобіля із власності, (користування), передачі його іншій особі позивач ані під час перевірки транспортного засобу, ані під час розгляду справи про порушення, відповідачу не надавав. Письмові заперечення щодо вищезазначеного від позивача не надходило.

Відповідач звертає увагу, що за нормою частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» відповідальність за порушення транспортного законодавства несе особа - перевізник. Як вказує відповідач, перевізником за даними правовідносинами правомірно та обґрунтовано відповідачем визнаний на розгляді справи 13.04.2020 року саме позивач.

Також, відповідач зауважує, що позивачем, з метою захисту інтересів, застосовується тактика обману суду, що відображена в тому, що вже після винесення оскаржуваних Постанов, позивач, шляхом оформлення минулою датою одномісячних, за терміном дії Договорів оренди транспортних засобів з іншою особою ПП «Південьдортех».

На переконання відповідача, всі надані позивачем Договори оренди на транспортні засоби, що йому належать на праві власності та передані нібито в «короткотривалу одномісячну оренду» іншій особі є способом спрямованим на ухилення від сплати штрафних санкцій за Постановами відповідача в спосіб введення суду в оману.

Таким чином, відповідач вважає, що ним було виконано всі вимоги передбачені законодавством, з огляду на що, визнання його дії протиправними як по складенню матеріалів контролю так і застосуванню штрафу є безпідставним.

Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ст.262 КАС України.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2020 року, клопотання представника Державної служби України з безпеки на транспорті про продовження відповідачу строку для подання відзиву задоволено та продовжено Державній службі України з безпеки на транспорті строк для подання відзиву на позов до 28 вересня 2020 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2020 року, клопотання представника Державної служби України з безпеки на транспорті про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватне підприємство «Південьдортех» - задоволено та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватне підприємство «Південьдортех» (вул. Радісна, 11, смт. Великодолинське, Овідіопольський район, Одеська область, 67872, ).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2020 року, заяву представника Державної служби України з безпеки на транспорті про розгляд справи в загальному позовному провадженні задоволено частково. Адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СПМК-17» до Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №196117 від 13.04.2020 року вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено перше судове засідання на 29 вересня 2020 року.

Вищевказаною ухвалою також витребувано у товариства з обмеженою відповідальністю «СПМК-17» (21-й км. Старокиївського шосе, буд.30А, Комінтернівський район, Одеська область, 65025, ) належним чином засвідчені копії:

- товарно-транспортної накладної, якою було оформлено перевезення вантажу наявну на час проведення 19 лютого 2020 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області перевірки транспортного засобу Mercedes-Benz Actros 1841LS та напівпричіпу ВАРЗ НПВ - 4711 (номерний знак НОМЕР_1 , НОМЕР_2 );

- свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Mercedes-Benz Actros 1841LS та напівпричіпу ВАРЗ НПВ - 4711 (номерний знак НОМЕР_1 , НОМЕР_2 );

- документів на підтвердження сплати ПП «Південьдортех» за оренду транспортного засобу Mercedes-Benz Actros 1841LS та напівпричіпу ВАРЗ НПВ - 4711 (номерний знак НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ) на підставі договору оренди транспортних засобів №02/20-О/4074 від 03 лютого 2020 року;

- документів бухгалтерського обліку щодо знаходження на балансі ТОВ «СПМК-17» транспортного засобу Mercedes-Benz Actros 1841LS та напівпричіпу ВАРЗ НПВ - 4711 (номерний знак НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року, клопотання представника Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про зупинення провадження по справі задоволено та зупинено провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СПМК-17» до Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, Державної служби України з безпеки на транспорті, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів приватного підприємства «Південьдортех» про визнання протиправним та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №196117 від 13.04.2020 року до прийняття Державною комісією з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій рішення щодо послаблення «помаранчевого» рівня епідемічної небезпеки.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року, заяву товариства з обмеженою відповідальністю «СПМК-17» про поновлення провадження по справі задоволено та поновлено провадження в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СПМК-17» до Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, Державної служби України з безпеки на транспорті, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів приватного підприємства «Південьдортех» про визнання протиправним та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №196117 від 13.04.2020 року та продовжено розгляд справи зі стадії на якій воно було зупинене. Призначено наступне судове засідання на 25 лютого 2021 року.

В судовому засіданні 25 лютого 2021 року, ухвалою суду на місці, яка була занесена до протоколу судового засідання, судом приєднано до матеріалів справи відзив на адміністративний позов (вхід. №ЕП/15618/20).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року, заяву Державної служби України з безпеки на транспорті про заміну неналежного відповідача на належного задоволено та замінено по справі №420/8078/20 неналежного відповідача Управління Укртрансбезпеки в Одеській області на належного Південне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки (вул. Успенська, 4, м. Одеса, 65014, ).

В судове засідання, яке було призначене на 10 березня 2021 року з`явився представник позивача. Представники відповідача та третьої особи не з`явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи. Докази належного повідомлення наявні в матеріалах справи.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неявку сторін, а також відсутність заперечень з боку представника позивача, керуючись ч.9 ст.205 КАС України суд продовжив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та відзив на позовну заяву, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, товариство з обмеженою відповідальністю «СПМК-17» () зареєстроване юридичною особою з 14.09.2011 року, основним видом діяльності якого є 68.20 - надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (основний).

03 лютого 2020 року між ТОВ «СПМК-17» та ПП «ПІВДЕНЬДОРТЕХ» укладено договір оренди транспортних засобів №02/20-О/4074 (далі - Договір) (а.с.7-9).

Відповідно до п.1.1. Договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, орендодавець зобов`язується передати орендареві у платне користування транспортні засоби, а саме:

- напівпричіп н/пр-бортовий-Е, марки ВАРЗ НПВ-4711, державний номер НОМЕР_2 ;

- вантажний сідловий тягач, марки Mercedes-Benz Actros 1841LS, державний номер НОМЕР_3 .

Управління транспортними засобами здійснюється співробітниками Орендаря або Орендодавця, за домовленістю сторін.

Згідно п.4.1. Договору за оренду транспортних засобів Орендар сплачує орендну плату, згідно рахунку наданих Орендодавцем.

Пунктом 8.2. Договору передбачено, що строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.8.1 цього Договору та закінчується 03.03.2020 року.

Відповідно до акту приймання-передачі транспортних засобів від 04.02.2020 року, в порядку та на умовах, визначених Договором оренди транспортних засобів №02/20-О/4074 від 01.02.2020 року, Орендодавець передає Орендареві, а Орендар прийняв у платне користування наступні транспортні засоби та механізми:

- напівпричіп н/пр-бортовий-Е, марки ВАРЗ НПВ-4711, державний номер НОМЕР_2 ;

- вантажний сідловий тягач, марки Mercedes-Benz Actros 1841LS, державний номер НОМЕР_4 (а.с.10).

19 лютого 2020 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області проведено габаритно-ваговий контроль автомобіля Mercedes-Benz Actros 1841LS, державний номер НОМЕР_4 та причіпу ВАРЗ НПВ-4711, державний номер НОМЕР_2 .

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №189577 від 19.02.2020 року (а.с.5).

В Акті №189577 від 19.02.2020 року зафіксовано порушення позивачем вимог законодавства про автомобільний транспорт, а саме встановлено, що ширина автопоїзду з вантажем склала 3,10 м.

В подальшому, Управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області на адресу ТОВ «СПМК-17» направлено запрошення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та/або порушення Кодексу України про адміністративні правопорушення №28222/32/24-20 від 27.03.2020 року по акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №189577 від 19.02.2020 року (а.с.78).

Запрошення №28222/32/24-20 від 27.03.2020 року відправлено позивачу за адресою: 21-км. Старокиївське шосе, 30-а, Лиманський район, Одеська область, 65025, що підтверджується квитанцією від 31.03.2020 року та списком поштових відправлень №654 (а.с.80).

Розглянувши справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт ТОВ «СПМК-17», 13 квітня 2020 року Управлінням Укртранбезпеки в Одеській області складено:

- постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №196116, якою вирішено стягнути з ТОВ «СПМК-17» адміністративно-господарський штраф у сумі 1700,00 грн. (а.с.79);

- постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №196117, якою вирішено стягнути з ТОВ «СПМК-17» адміністративно-господарський штраф у сумі 17000,00 грн. (а.с.6).

Судом також встановлено, що відповідачем складено Акт №0000580 від 19.02.2020 року про перевищення транспортним засобом позивача нормативних вагових параметрів (а.с.80 на звороті).

В Акті №0000580 від 19.02.2020 року зафіксовано перевищення позивачем допустимої ширини перевозимого вантажу бульдозера на 0,5 метра, при нормативно допустимій ширині 2,6 метра було 3,1 метра.

На підставі порушень зафіксованих в Акті перевірки №0000580 від 19.02.2020 року, відповідачем складено розрахунок №0000580 від 19.02.2020 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до Акту №0000580 від 19.02.2020 року, відповідно до якого позивачу необхідно сплатити 39,51 євро (а.с.81).

Позивач, не погоджуючись з постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу №196117 від 13.04.2020 року, вважаючи її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Джерела права та висновки суду

Відповідно до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту, забезпечує: формування та реалізацію державної політики у сфері автомобільного транспорту; нормативно-правове регулювання; визначення пріоритетних напрямів розвитку автомобільного транспорту.

Пунктом 1 «Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №103 визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, підготовку пропозицій щодо їх удосконалення, а також законодавства про судноплавство на суднах, у морських і річкових портах, територіальних та внутрішніх водах, на внутрішніх водних шляхах України, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Відповідно до п.8 «Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України «Про автомобільний транспорт» від 5 квітня 2001 року №2344-III, відповідно до ст.6 якого державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. № 1567, п.3 якого передбачено, що органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

Відповідно ч.1 абз.15 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, відповідальність за порушення вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів підлягають саме перевізники.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 03 лютого 2020 року між ТОВ «СПМК-17» та ПП «ПІВДЕНЬДОРТЕХ» укладено договір оренди транспортних засобів №02/20-О/4074 (далі - Договір) (а.с.7-9).

Відповідно до п.1.1. Договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, орендодавець зобов`язується передати орендареві у платне користування транспортні засоби, а саме:

- напівпричіп н/пр-бортовий-Е, марки ВАРЗ НПВ-4711, державний номер НОМЕР_2 ;

- вантажний сідловий тягач, марки Mercedes-Benz Actros 1841LS, державний номер НОМЕР_3 .

Управління транспортними засобами здійснюється співробітниками Орендаря або Орендодавця, за домовленістю сторін.

Згідно п.4.1. Договору за оренду транспортних засобів Орендар сплачує орендну плату, згідно рахунку наданих Орендодавцем.

Пунктом 8.2. Договору передбачено, що строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.8.1 цього Договору та закінчується 03.03.2020 року.

Відповідно до акту приймання-передачі транспортних засобів від 04.02.2020 року, в порядку та на умовах, визначених Договором оренди транспортних засобів №02/20-О/4074 від 01.02.2020 року, Орендодавець передає Орендареві, а Орендар прийняв у платне користування наступні транспортні засоби та механізми:

- напівпричіп н/пр-бортовий-Е, марки ВАРЗ НПВ-4711, державний номер НОМЕР_2 ;

- вантажний сідловий тягач, марки Mercedes-Benz Actros 1841LS, державний номер НОМЕР_4 (а.с.10).

Позивач, в обґрунтування позовних вимог, посилаючись на вищевказаний договір оренди транспортних засобів зазначив, що оскаржену постанову складено відносно неналежного суб`єкта господарювання.

Проте, суд зазначає, що будь-яких доказів реальності виконання вказаного договору, окрім договору та акту передачі позивачем під час розгляду даної справи надано не було.

Крім того, для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2020 року витребувано у товариства з обмеженою відповідальністю «СПМК-17» (21-й км. Старокиївського шосе, буд.30А, Комінтернівський район, Одеська область, 65025, ) належним чином засвідчені копії:

- товарно-транспортної накладної, якою було оформлено перевезення вантажу наявну на час проведення 19 лютого 2020 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області перевірки транспортного засобу Mercedes-Benz Actros 1841LS та напівпричіпу ВАРЗ НПВ - 4711 (номерний знак НОМЕР_1 , НОМЕР_2 );

- свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Mercedes-Benz Actros 1841LS та напівпричіпу ВАРЗ НПВ - 4711 (номерний знак НОМЕР_1 , НОМЕР_2 );

- документів на підтвердження сплати ПП «Південьдортех» за оренду транспортного засобу Mercedes-Benz Actros 1841LS та напівпричіпу ВАРЗ НПВ - 4711 (номерний знак НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ) на підставі договору оренди транспортних засобів №02/20-О/4074 від 03 лютого 2020 року;

- документів бухгалтерського обліку щодо знаходження на балансі ТОВ «СПМК-17» транспортного засобу Mercedes-Benz Actros 1841LS та напівпричіпу ВАРЗ НПВ - 4711 (номерний знак НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ).

Проте, жодних доказів на виконання ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2020 року ТОВ «СПМК-17» надано не було, причини не виконання або неможливості виконання ухвали суду, не повідомлено.

При цьому, судом також встановлено і не заперечувалось позивачем, що ТОВ «СПМК-17» є власником транспортних засобів, які передавались в оренду ПП «ПІВДЕНЬДОРТЕХ».

Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Власність зобов`язує.

Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

У даній статті встановлюються визначальні принципи здійснення права власності. Під здійсненням права власності необхідно розуміти умови й порядок реалізації власником своїх правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо належного йому майна. Такі правомочності власник може здійснювати самостійно або за допомогою інших осіб (представників, управителів тощо). Однак такі особи не набувають статусу суб`єктів права власності. Вони є суб`єктами здійснення права власності в інтересах власника.

Одним з найвагоміших правил щодо здійснення права власності є положення про здійснення власником тріадних правомочностей своїм майном на власний розсуд. Тобто, власник здійснює їх за власною волею і не зобов`язаний отримувати на це дозвіл інших осіб. Дія цього правила не скасовується і тоді, коли правомочності власника реалізуються його представником, адже останній вчиняє відповідні дії за волею власника, виконує його вказівки.

Відповідно до ст.13 Конституції України «Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству». У такій редакції конституційна норма не лише покладає на власника обов`язки, а й орієнтовно вказує до чого зобов`язаний власник. Тому норми частин 4 і 5 ст.319 ЦК України взаємопов`язані за своїм змістом і мають тлумачитися в комплексі. Поняття «власність зобов`язує» необхідно розуміти в широкому значенні.

Держава прийняла на себе обов`язок не втручатися у здійснення власником права власності. Однак, вона не позбавлена права через відповідні органи влади контролювати власників щодо виконання ними своїх обов`язків, дотримання вимог закону та застосовувати до порушників передбачені законодавством заходи впливу.

Власник вільний у здійсненні права власності. Однак ця воля не безмежна. Його діяльність може бути обмежена чи припинена у випадках і в порядку, встановлених законом. Зі змісту ч.7 випливає, що такі заходи не обов`язково мають бути результатом допущеного власником правопорушення.

Суд погоджується з твердженням відповідача, що на час вирішення питання щодо накладення штрафу Управління Укртрансбезпеки в Одеській області не володіло інформацією щодо імовірності існування іншого перевізника.

Разом з цим, ПП «ПІВДЕНЬДОРТЕХ» в судові засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, які наявні в матеріалах справи (а.с.51, 62, 105, 108), жодних пояснень по суті справи не надав.

Крім того, суд враховує, що питання щодо нікчемності договору оренди транспортних засобів не є предметом розгляду цієї справи, однак, в силу положень ч.2 ст.2 КАС України, суд перевіряє, чи прийнято оскаржувану постанову обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Щодо доводів позивача про порушення п.26 «Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567, через не повідомлення про розгляд справи, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 31.03.2020 року на адресу ТОВ «СПМК-17» направлено запрошення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт від 27.03.2020 року.

Вказане підтверджується списком №654 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, згідно якого за адресою: 21 км Старокиївського шосе, 30-а, Лиманський район, Одеська область направлено лист за трек-номером 257.

Викладене спростовує доводи позивача про порушення порядку розгляду справи.

Посилання позивача на те, що згідно акту про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом та постанови про застосування адміністративно господарських штрафів неможливо встановити на яких вагах проводилось зважування та чи були вони у робочому стані, спростовуються матеріалами справи, оскільки акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів містить місце проведення габаритно-вагового контролю.

При цьому, водій, під час проведення зважування транспортного засобу, не позбавлений права отримати для ознайомлення відповідні документи про сертифікацію вагового комплексу і про його періодичну повірку та пересвідчитись у їх відповідності нормам чинного законодавства.

Щодо посилання представника позивача на особливості вантажу та те, що існуюча методика зважування не розповсюджується на транспортні засоби з рідким вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень на вісі транспортного засобу у русі, суд зазначає наступне.

Пунктом 12.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року №363, передбачено, що для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Таким чином, відповідальність за пакування, навантаження, розміщення вантажу несе перевізник, а тому в усіх випадках нерівномірного навантаження на осі відповідальність за таке навантаження має нести перевізник, як учасник дорожнього руху.

Поряд з цим, суд вважає необґрунтованими доводи позивача щодо неналежного проведення габаритно-вагового контролю, зокрема, за відсутності спеціально визначеної методики, адже відсутність такої методики не позбавляє спеціально уповноважені органи проводити такий контроль.

Враховуючи вищевикладене та оскільки за результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу позивача проведеного посадовими особами Управління Укртрансбезпеки встановлено перевищення габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, суд дійшов висновку, що постанова Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про застосування до товариства з обмеженою відповідальністю «СПМК-17» адміністративно-господарського штрафу №196117 від 13.04.2020 року є обґрунтованою та скасуванню не підлягає.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Згідно з п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, на підставі ст.8 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст.9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «СПМК-17» до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, Державної служби України з безпеки на транспорті, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів приватного підприємства «Південьдортех» про визнання протиправним та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №196117 від 13.04.2020 року задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи відмову в задоволенні позову, розподіл судових витрат у відповідності до ч.1 ст.139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 90, 139, 242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «СПМК-17» до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, Державної служби України з безпеки на транспорті, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів приватного підприємства «Південьдортех» про визнання протиправним та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №196117 від 13.04.2020 року - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

При цьому, відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VІІ Перехідні положення КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «СПМК-17» (21-й км. Старокиївського шосе, буд.30А, Комінтернівський район, Одеська область, 65025, ).

Відповідач: Південне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки (вул. Успенська, 4, м. Одеса, 65014).

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті (просп. Перемоги, 14, м. Київ, 01135, ).

Третя особа: приватне підприємство «Південьдортех» (вул. Радісна, 11, смт. Великодолинське, Овідіопольський район, Одеська область, 67872, ).

Суддя С.О. Cтефанов

.