Справа № 200/9693/20-а
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2021-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2021 р. Справа№200/9693/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Голуб В.А., за участі секретаря судового засідання Гуменної В.П.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки Пономарьова Р.О.,

представника відповідача Виконавчого комітету Слов`янської міської ради Донецької області Тищенка О.С.,

представника відповідача Інспекції міської ради з благоустрою м. Слов`янська Слов`янської міської ради Донецької області Скрипниченка С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Слов`янської міської ради Донецької області, Інспекції міської ради з благоустрою м. Слов`янська Слов`янської міської ради Донецької області, Управління містобудування та архітектури Слов`янської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачки - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішення виконавчого комітету Слов`янської міської ради від 16.09.2020 № 1142 «Про демонтаж самовільно встановленої тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності кіоску ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_1 )», припису Інспекції міської ради з благоустрою м. Слов`янська від 01.07.2020 № 787/23-09 «Про демонтаж самовільно встановленої споруди», а також визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Виконавчого комітету Слов`янської міської ради Донецької області, Інспекції міської ради з благоустрою м. Слов`янська Слов`янської міської ради Донецької області, Управління містобудування та архітектури Слов`янської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачки - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішення виконавчого комітету Слов`янської міської ради від 16.09.2020 № 1142 «Про демонтаж самовільно встановленої тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності кіоску ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_1 )», припису Інспекції міської ради з благоустрою м. Слов`янська від 01.07.2020 № 787/23-09 «Про демонтаж самовільно встановленої споруди», а також визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що оскаржуваний припис та рішення є незаконними, вказані у них відомості не відповідають дійсності, тому вони підлягають скасуванню, з наступних підстав.

Так, 02.07.2020 з публікації офіційного сайту Слов`янської міської ради Донецької області ОСОБА_1 стало відомо, що крамничка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 - підлягає зносу, тобто фактичному знищенню.

Вказану будівлю, прилеглу територію, та інші споруди, у тому числі навіс, про яке йдеться мова у приписі за цією адресою, позивачка орендує у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 .

В свою чергу, позивачка наголошує, що про власника майна вона повідомила Слов`янського міського голову заявою з доданням вказаних вище договору оренди та акту прийому-передачі, пропонувала встановити власника належним чином.

Таким чином, на переконання позивачки, вказані у рішенні виконавчого комітету Слов`янської міської ради «Про демонтаж самовільно встановленої тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності кіоску ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_2 )» відомості, про те, посадовцям невідомий власник вказаного майна є неправдивими.

Крім того, з огляду на виниклу ситуацію та роз`яснення Кабінету Міністрів України, перевірки щодо законності діяльності крамничок (тимчасових споруд), а також законності їх встановлення не перелічені серед дозволених під час карантину, зумовленого світовою пандемією особливо небезпечної інфекційної хвороби ковід-19.

Поряд з цим, позивачка зауважує, що Управлінням містобудування та архітектури Слов`янської міської ради, після здійснення фактичної перевірки, не повідомлено її про проведення перевірки, не зроблено відповідних записів про проведення перевірки у Журналі перевірок як у фізичної особи-підприємця.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 відповідно до уточненої позовної заяви просить суд:

визнати протиправними та скасувати рішення виконавчого комітету Слов`янської міської ради від 16.09.2020 № 1142 «Про демонтаж самовільно встановленої тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності кіоску ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_1 )», припис Інспекції міської ради в благоустрою м. Слов`янська від 01.07.2020 № 787/23-09 «Про демонтаж самовільно встановленої споруди»;

визнати протиправною бездіяльність Управління містобудування та архітектури Слов`янської міської ради та зобов`язати встановити особу власника споруди для провадження підприємницької діяльності кіоску ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_1 .

Відповідачем - Інспекцією міської ради з благоустрою м. Слов`янська Слов`янської міської ради Донецької області надано відзив на позовну заяву. В обґрунтування незгоди представник відповідача зазначає, що тимчасова споруда для зайняття підприємницькою діяльністю «Укртабак» (рухоме майно) і «навіс» нерухоме майно) - це різні об`єкти (не співпадає матеріал виготовлення стін, підлоги, покрівлі, різна площа об`єктів). Водночас, відповідач наголошує, що будь-які документи, шо тимчасова споруда для зайняття підприємницької діяльності Укртабак (пересувна тимчасова споруда, стіни якої виготовлені з полегшених конструкцій, має спеціальне кріплення для переміщення в просторі) належить ОСОБА_2 , і передавалось в оренду ОСОБА_1 , не були надані ані відповідачу, ані співвідповідачам, ані до суду на теперішній час.

Крім того, власника тимчасової споруди для зайняття підприємницькою діяльністю, кіоску ІНФОРМАЦІЯ_1 розташованої поряд з буд. АДРЕСА_1 , з наданих документів позивачкою не можливо встановити, а тому, на переконання представника Інспекції міської ради з благоустрою м. Слов`янська Слов`янської міської ради Донецької області остання є неналежною стороною у справі.

Представник Інспекції міської ради з благоустрою м. Слов`янська Слов`янської міської ради Донецької області також звертає увагу, що перевірка тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності кіоску ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_1 ) була проведена за наявністю на те законний підстав. Посилання позивачки на мораторій на проведення перевірки суперечить приписам чинного законодавства, адже відповідачем проведено перевірку в рамках самоврядного контролю.

Представником Слов`янської міської ради також надано відзив на позовну заяву. Обґрунтування незгоди співпадає із доводами Інспекції міської ради з благоустрою м. Слов`янська Слов`янської міської ради Донецької області.

Ухвалою від 20.10.2020 Донецький окружний адміністративний суд позовну заяву ОСОБА_1 залишив без руху. Надав ОСОБА_1 десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання до суду уточненої позовної заяви, з урахуванням висновків суду, а також докази сплати судового збору у розмірі 5 465, 20 грн. Також 20.10.2020 суд ухвалою в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову відмовив повністю.

Ухвалою від 06.11.2020 суд продовжив строк для усунення недоліків позовної заяви. Надано позивачці термін протягом десяти днів, починаючи з наступного дня після отримання цієї ухвали, впродовж якого вона мала надати суду уточнення позовної заяви.

02.12.2020 суд виніс ухвалу, якою прийняв до розгляду позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Слов`янської міської ради Донецької області, Інспекції міської ради з благоустрою м. Слов`янська Слов`янської міської ради Донецької області, Управління містобудування та архітектури Слов`янської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачки - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішення виконавчого комітету Слов`янської міської ради від 16.09.2020 № 1142 «Про демонтаж самовільно встановленої тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності кіоску ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_1 )», припису Інспекції міської ради з благоустрою м. Слов`янська від 01.07.2020 № 787/23-09 «Про демонтаж самовільно встановленої споруди», а також визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії та відкрив провадження по справі № 200/9693/20-а. Розгляд адміністративної справи № 200/9693/20-а суд визначив здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначив підготовче засідання по справі на 31.12.2020 року об 11 год. 00 хв.

31.12.2020 суд ухвалою відклав підготовче засідання по адміністративній справі до 13-00 год. 27.01.2021. Продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів з власної ініціативи.

Ухвалою від 27.01.2021 суд витребував в Інспекції міської ради з благоустрою м. Слов`янська Слов`янської міської ради Донецької області: план, на підставі якого проведено перевірку, наказ (розпорядження) про проведення перевірки, направлення (посвідчення) на проведення перевірки, акт (довідки) перевірки, за наявності - протокол, за результатами проведення перевірки законності встановлення споруди для провадження підприємницької діяльності кіоску УКРТАБАК по АДРЕСА_1 ). Витребував у виконавчого комітету Слов`янської міської ради всі матеріали, що передували прийняттю рішення від 16.09.2020 № 1142 «Про демонтаж самовільно встановленої тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності кіоску УКРТАБАК по АДРЕСА_1 )», а також протокол засідання, на якому і було прийнято вказане рішення. Оголосив перерву у підготовчому засіданні до 13-00 год. 24.02.2021.

24.02.2021 суд закрив підготовче провадження по адміністративній справі та призначив судовий розгляд по суті на 15 год 00 хв 17.03.2021, про що виніс відповідну ухвалу.

Представник відповідача Управління містобудування та архітектури Слов`янської міської ради та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачки фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, до суду не з`явились.

Представники відповідачів заперечували проти задоволення позову. В свою чергу, позивачка та її представник підтримали заявлені вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивачка - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця, згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.11).

Відповідно до договору оренди № 01/07-12 від 01.07.2020 позивачка орендує у ОСОБА_2 ? частки нежитлового приміщення, секції № 6 та торгівельний павільйон, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що належить орендодавцю на правах власності на підставі договору купівлі-продажу №и1887 від 01 квітня 2005 року. Пунктами 2.2, 2.3 вказаного договору передбачено, що об`єктами оренди, які відчужуються є частка нежитлового приміщення, секція № 6 та навіс. При цьому, площа об`єктів оренди становить 119, 80 м2 та навісу 30,7 м2 (а.с.12-14).

Як вбачається з довідки про технічні характеристики об`єкту нерухомого майна № 12/03 від 12.03.2019, зокрема, навіс виготовлено з цегли та металоконструкцій (матеріал стін) (а.с.19 зворотній бік).

Суд звертає увагу, що не є спірним питанням в контексті даної справи належність ОСОБА_2 ? частки нежитлового приміщення та навісу, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що на ім`я начальника Інспекції міської ради з благоустрою м. Слов`янська Слов`янської міської ради Донецької області надійшов лист Управління містобудування та архітектури № 08.04-02/46 від 30.06.2020 щодо незаконного улаштування тимчасової споруди « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 (магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », відділення « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у м. Слов`янську). При цьому у листі зазначено, що діючих дозвільних документів на розташування тимчасової споруди, за вищезазначеною адресою, відповідно до чинного законодавства немає. До вказаного листа була додана фотофіксація тимчасової споруди (а.с.92).

Листом Відділу раціонального використання земельних ресурсів Слов`янської міської ради від 01.07.2020 № 18/207 начальника інспекції міської ради з благоустрою м. Слов`янська повідомлено, що у відділі відсутня інформація щодо передачі земельної ділянки, на який розташовано спірну тимчасову споруду, в оренду (а.с. 93).

Головним спеціалістом Інспекції міської ради з благоустрою м. Слов`янська Слов`янської міської ради Донецької області Зуєвим Г.І. 01 липня 2020 року була здійснена перевірка, під час якої було встановлено, що біля буд. АДРЕСА_1 самовільно розміщена тимчасова споруда (кіоск « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), паспорт прив`язки тимчасової споруди відсутній, тому було складено припис про демонтаж самовільно встановленої тимчасової споруди № 787/23-09, особа власника тимчасової споруди не встановлена. Вказаний припис був адресований власнику тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності кіоск « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою біля буд. АДРЕСА_1 (а.с.94).

Інформація щодо винесення вищевказаного припису була розміщена на офіційному вебсайті Слов`янської міської ради (а.с.95).

22.07.2020 позивачка звернулась до Слов`янського міського голови ОСОБА_3 із заявою, в які повідомляла, що вказану будівлю, прилеглу територію та інші споруди, у тому числі навіс, про яке йдеться мова у приписі, вона орендує на підставі договору оренди від 01.07.2020 (а.с.114).

Рішенням виконавчого комітету Слов`янської міської ради від 16.09.2020 № 1142 «Про демонтаж самовільно встановленої тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 )» вирішено здійснити примусовий демонтаж самовільно установленої тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 ), а також визначено склад робочої комісії з проведення демонтажу (а.с.143-145).

Вказане рішення прийнято на засіданні виконавчого комітету Слов`янської міської ради, про що свідчить протокол № 22 від 16.09.2020 (а.с.146-150).

Не погоджуючись зі спірними рішеннями «Про демонтаж самовільно встановленої споруди», позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів і спрямований на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини визначено Законом України "Про благоустрій населених пунктів".

У відповідності до частини 1 статті 1 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни (частина 1 статті 12 Закону України "Про благоустрій населених пунктів").

Згідно з пунктом 44 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до частини першої та четвертої статті 20 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Згідно з частиною 1 статті 34 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" правила благоустрою території населеного пункту - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 38 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" контроль у сфері благоустрою населених пунктів спрямований на забезпечення дотримання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та підпорядкування, а також громадянами, у тому числі іноземцями та особами без громадянства, вимог цього Закону, Правил благоустрою території населеного пункту та інших нормативно-правових актів.

Частиною 1 статті 40 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" визначено, що самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами.

Згідно частини 2 статті 40 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" для здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, виконанням Правил благоустрою території населеного пункту, в тому числі організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян, утримання в належному стані закріплених за підприємствами, установами, організаціями територій, сільські, селищні, міські ради можуть утворювати інспекції з благоустрою населених пунктів.

Частиною 3 статті 40 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" визначено, що самоврядний контроль за станом благоустрою населених пунктів здійснюється шляхом: 1) проведення перевірок території; 2) розгляду звернень підприємств, установ, організацій та громадян; 3) участі в обговоренні проектів благоустрою територій населених пунктів, іншої технічної документації з питань благоустрою і внесення відповідних пропозицій на розгляд органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій; 4) подання позовів до суду про відшкодування шкоди, завданої об`єктам благоустрою внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою населених пунктів, Правил благоустрою території населеного пункту.

Рішенням Слов`янської міської ради від 29.07.2016 № 23-ХІІІ-7 затвердженого положення про Інспекцію міської ради з благоустрою м. Слов`янська.

Так, зі змісту вказаного положення вбачається, що Інспекція міської ради з благоустрою м. Слов`янська (далі Інспекція) утворюється згідно з рішенням Слов`янської міської ради, є виконавчим органом міської ради, підзвітна і підконтрольна Слов`янській міській раді, підпорядкована виконавчому комітету міської ради, міському голові, оперативна підпорядкована заступнику міського голови згідно з розподілом обов`язків.

Так, основними функціями Інспекції є, зокрема,:

проводить рейди та перевірки території міста щодо стану їх благоустрою;

проводить рейди та перевірки додержання юридичними та фізичними особами законодавства у сфері благоустрою населених пунктів;

складає приписи щодо приведення об`єктів та елементів благоустрою міста до належного стану з визначенням строків проведення таких заходів та здійснює контроль за виконанням заходів по приписах щодо приведення об`єктів та елементів благоустрою міста до належного стану;

здійснює контроль за виконанням заходів по приписах щодо приведення об`єктів та елементів благоустрою міста до належного стану;

виявляє факти самочинного встановлення елементів благоустрою, тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності та самочинного будівництва і повідомляє про це відповідні уповноважені органи виконавчої влади, виконавчі органи міської ради та направляє на їх адресу наявні матеріали.

Судом не встановлено, а позивачкою не доведено наявності факту нечинності вказаного положення, що затверджено рішенням Слов`янської міської ради від 29.07.2016 № 23-ХІІІ-7.

Отже, Інспекція міської ради з благоустрою м. Слов`янська, утворена Слов`янською міською радою відповідно до статті 40 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", має право здійснювати контроль за станом благоустрою міста Слов`янська, зокрема шляхом проведення перевірок території та у разі виявлення порушень, видавати приписи на їх усунення.

Посилання позивачки на обмеження проведення перевірки у зв`язку із поширенням коронавірусної інфекції, суд не приймає до уваги, з огляду на наступне.

В першу, чергу, суд звертає увагу, що у своїй позовній заяві позивачка підкріплює вказаний довід посиланням на роз`яснення Кабінету Міністрів України, однак вказане роз`яснення не має силу нормативно-правового акту, та носить інформативний характер.

Дійсно, обмеження щодо проведення перевірок встановлено Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Водночас, приписи даного закону не поширюються на дані правовідносини, з огляду на те, що відповідачем був здійснений самоврядний контроль, а не державний, як помилково вважає позивачка.

Державний контроль здійснюється місцевими державними адміністраціями та регулюються Законом України Про основні засади здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

На виконання частини 2 статті 5 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності Кабінет Міністрів України затвердив постанову від 13 лютого 2019 № 97 Про затвердження критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності у сфері благоустрою населених пунктів та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю) місцевими державними адміністраціями, яка розповсюджується тільки на місцеві державні адміністрації.

Стосовно виявленого порушення, суд зазначає наступне.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 листопада 2011 року № 1330/20068, на виконання частини четвертої статті 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" затверджено Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (далі - Порядок № 244).

Пунктом 1.3 розділу І Порядку № 244 визначено, що тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - ТС) - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Відповідно до пункту 2.1 розділу ІІ Порядку № 244 підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив`язки ТС (додаток 1).

Замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС (пункт 2.2 Порядку № 244).

До заяви додаються: графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування ТС, виконані замовником у довільній формі на топографо-геодезичній основі М 1:500 кресленнями контурів ТС з прив`язкою до місцевості; реквізити замовника (найменування, П.І.Б., адреса, контактна інформація). Цей перелік документів є вичерпним (пункт 2.3 Порядку № 244).

Відповідність намірів щодо місця розташування ТС комплексній схемі розміщення ТС (у разі її наявності), будівельним нормам визначає відповідний орган з питань містобудування та архітектури, який утворено у складі виконавчого органу відповідної сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації, протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви (пункт 2.4 Порядку № 244).

Згідно з п.2.5 Порядку № 244 про відповідність намірів замовника щодо місця розташування ТС комплексній схемі розміщення ТС (у разі її наявності), будівельним нормам замовник повідомляється відповідним органом з питань містобудування та архітектури письмово протягом трьох робочих днів з дня такого визначення відповідності намірів або замовнику надається аргументована відмова щодо реалізації намірів розміщення ТС.

Пунктом 2.6 Порядку № 244 передбачено, що для оформлення паспорта прив`язки замовник звертається до органу з питань містобудування та архітектури із додатковою заявою щодо оформлення паспорта прив`язки ТС, до якої додає: схему розміщення ТС (додаток 1); ескізи фасадів ТС у кольорі М 1: 50 (для стаціонарних ТС), які виготовляє суб`єкт господарювання, що має ліцензію на виконання проектних робіт, або архітектор, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат (додаток 1);

схему благоустрою прилеглої території, складену замовником або суб`єктом підприємницької діяльності, який має відповідну ліцензію, архітектором, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат, відповідно до Закону України "Про благоустрій населених пунктів України" ( 2807-15 );

технічні умови щодо інженерного забезпечення (за наявності), отримані замовником у балансоутримувача відповідних інженерних мереж.

Зазначені документи замовником отримуються самостійно.

Суд зазначає, що позивачкою не надано до суду доказів розробки документів, які необхідні для отримання паспорту прив`язки.

Відповідно до пункту 2.7 Порядку № 244 паспорт прив`язки ТС оформлюється органом з питань містобудування та архітектури протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви.

Для підготовки паспорта прив`язки ТС містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки не надаються (пункт 2.9).

Паспорт прив`язки ТС оформлюється органом з питань містобудування та архітектури за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку (пункт 2.10 Порядку № 244).

Пунктом 2.11 Порядку № 244 передбачено, що паспорт прив`язки включає:

схему розміщення ТС, виконану на топографо-геодезичній основі у масштабі 1:500, а також схему благоустрою прилеглої території;

ескізи фасадів ТС у кольорі М 1: 50 (для стаціонарних ТС);

технічні умови щодо інженерного забезпечення ТС, отримані замовником у балансоутримувача відповідних мереж;

реквізити замовника (найменування, П.І.Б., адреса, контактна інформація).

Цей перелік документів є вичерпним.

Згідно з пунктом 2.12 Порядку № 244 паспорт прив`язки підписується керівником (заступником керівника) відповідного органу з питань містобудування та архітектури виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації.

Пунктом 2.14 Порядку № 244 установлено, що паспорт прив`язки ТС не надається за умов: подання неповного пакета документів, визначених пунктом 2.6 цього Порядку; подання недостовірних відомостей, зазначених у пункті 2.6 цього Порядку. Ненадання паспорта прив`язки з інших підстав не допускається.

ОСОБА_1 не надано до суду і доказів звернення до відповідача із заявою про надання паспорту прив`язки на спірний об`єкт.

Паспорт прив`язки підлягає реєстрації в журналі реєстрації паспортів прив`язки або електронному журналі органом, який його видав, з подальшим внесенням інформації про ТС до містобудівного кадастру (пункт 2.16 Порядку № 244).

Встановлення ТС здійснюється відповідно до паспорта прив`язки (пункт 2.20 Порядку № 244).

Пунктом 2.21 Порядку № 244 встановлено, що відхилення від паспорта прив`язки ТС не допускається.

В свою чергу, позивачка зауважує, що кіоск « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розташовано за адресою: АДРЕСА_1 є об`єктом нерухомого майна, а саме навісом, та входить до складу орендованого нею у ОСОБА_2 майна.

Водночас, суд вважає вказану позицію ОСОБА_1 помилковою, з огляду на наступне.

Згідно з довідкою про технічні характеристики об`єкта нерухомого майна, виданою ФОП ОСОБА_4 № 12/03 від 12.03.2019, яка додана до позовної заяви, під літерою а2 вказано об`єкт навіс, матеріал стін «Цегла/металоконструкція» площею 30.7 м2.

Згідно з характеристикою група нежитлових приміщень, доданою позивачкою до позовної заяви літера а2, назва будівель та споруд «навіс», фундамент «бетон», стіни «цегла /мет.констр» , покрівля «металопрофіл», підлога «ФЕМ» (а.с.16 зворотній бік).

Водночас, як встановлено судом з матеріалів фотофіксації, тимчасова споруда кіоску ІНФОРМАЦІЯ_1 , розміщена поряд з буд. АДРЕСА_1 , не має фундаменту з бетону, стін з цегли, натомість має кріплення для переміщення тимчасової споруди (а. с. 94).

Крім того, виходячи з визначення терміну «навіс» - це покрівля на стовпах або інших опорах для захисту від сонця, негоди, а також виступ, карниз якої-небудь покрівлі.

Однак, як встановлено судом, кіоск « ІНФОРМАЦІЯ_1 » жодним чином не відноситься до визначення терміну «навіс».

На переконання суду, кіоск ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розміщено поряд з будинком АДРЕСА_1 , є саме тимчасовою спорудою торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, а тому у її власника повинен був паспорт прив`язки.

Крім того, надані до суду представником позивачки акт прийому-передачі об`єктів приміщення від 01.07.2020, договір оренди (найму), суд не може прийняти як належні докази перебування тимчасових споруд у власності чи користуванні ОСОБА_1 , оскільки вони жодним чином не стосуються тимчасової споруди кіоска « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Суд не приймає до уваги надання квитанції № 2 про прийняття державної податковою службою заяви про реєстрацію реєстру розрахункових операцій за ф. № 1-РРО, оскільки вказана заява жодним чином на наділяє заявницю правом власності на тимчасову споруду.

До того ж, на переконання суду, повідомлення про прийняття працівника на роботу не стосується предмета розгляду справи, оскільки воно датоване 04.08.2020, а саме після спливу одного місяця з дня проведення перевірки.

На переконання суду, оскільки позивачкою не надано підтвердження перебування спірного об`єкту у її володінні, дія оскаржуваних рішення та припису не має розповсюджуватись на ОСОБА_1 . З чого слідує висновок про відсутність порушеного права у позивачки у розумінні ст. 5 КАС України.

Отже, відповідачем правомірно встановлено порушення власником вказаної тимчасової споруди приписів чинного законодавства, а тому суд дійшов висновку, що спірні рішення виконавчого комітету Слов`янської міської ради від 16.09.2020 № 1142 та припис Інспекції міської ради з благоустрою м. Слов`янська від 01.07.2020 № 787/23-09 є таким, що винесені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, а також обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, вимоги позивачки в цій частині не підлягають задоволенню.

У прохальній частині позивачка також просить суд визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати Управління містобудування та архітектури Слов`янської міської ради встановити особу власника споруди для провадження підприємницької діяльності кіоску ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_1 .

На думку суду, вимоги про визнання бездіяльності протиправною є похідними вимогами, задоволення яких залежить від задоволення основних позовних вимог (щодо оскарження рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень) в цій частині.

Отже, суд вважає за необхідне дослідити вимоги про визнання бездіяльності відповідача протиправною в контексті зобов`язання встановити особу власника споруди для провадження підприємницької діяльності кіоску ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_1 .

В рамках адміністративного судочинства бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України.

Верховний Суд України у постанові від 24.11.2015 по справі № П/800/259/15 (21-3538а15) зазначив, що сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити. Тобто, бездіяльність не має чітко окреслених часових меж, а саме явище бездіяльності є триваючим (реєстраційний номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 54398764).

На думку суду, відповідач вчинив всі дії, які від нього залежали задля встановлення власника тимчасової споруди. При цьому, суд зауважує, що у разі відсутності будь-яких документів на об`єкт (кіоск ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за адресою по АДРЕСА_1 встановлення власника є неможливим.

За принципом змагальності кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже, на позивачку, поряд із обов`язком довести факт порушення свого суб`єктивного права відповідачем, також покладено обов`язок довести підставу позову, а саме: обставини, якими вона обґрунтовує свої позовні вимоги і з якими закон пов`язує настання певних правових наслідків, тобто можливість задоволення позову.

Із цих положень випливає необхідність доведення для задоволення позову таких фактів: наявність обставин, з якими закон пов`язує настання певних правових наслідків для позивача (тобто доведення заявленої підстави позову) та факт порушення його суб`єктивного права відповідачем. Недоведеність цих фактів є підставою для відмови в позові за недоведеністю (необґрунтованістю) позовних вимог.

Суд звертає увагу, що позивачкою не надано жодного доказу на підтвердження того факту, що не встановлення особи власника споруди порушує її законні права та інтереси.

Отже, вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню.

Згідно із ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як зазначено ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачами, як суб`єктами владних повноважень, правомірність оскаржуваних рішень перед судом доведена.

Решта доводів учасників справи висновків суду по суті спору не спростовують.

При цьому судом враховано, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

За наведених обставин у сукупності, суд дійшов висновку, що доводи позивачки в обґрунтування позовних вимог не знайшли свого підтвердження та спростовані матеріалами справи, а відтак позовна заява задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат в порядку ст. 139 КАС України, за результатами розгляду даної справи, не здійснюється.

Згідно з ч. 3 ст. 243 КАС України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) до Виконавчого комітету Слов`янської міської ради Донецької області (, пл. Соборна, 2, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122), Інспекції міської ради з благоустрою м. Слов`янська Слов`янської міської ради Донецької області (пл. Соборна, 2, Слов`янськ, Донецька область, 84122), Управління містобудування та архітектури Слов`янської міської ради (пл. Соборна, 2, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачки - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 ) про визнання протиправними та скасування рішення виконавчого комітету Слов`янської міської ради від 16.09.2020 № 1142 «Про демонтаж самовільно встановленої тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності кіоску ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_1 )», припису Інспекції міської ради з благоустрою м. Слов`янська від 01.07.2020 № 787/23-09 «Про демонтаж самовільно встановленої споруди», а також визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити у повному обсязі.

Повний текст рішення складено та підписано 19.03.2021.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Голуб