Справа № 420/739/21
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2021-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/739/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення №UA110150/2020/000151/1 від 05.11.2020 року «Про коригування митної вартості товарів» та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110150/2020/00274 від 05.11.2020 року, -

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 19 січня 2021 року надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» (надалі позивач) до Дніпровської митниці Держмитслужби (надалі відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати Рішення Дніпровської митниці Держмитслужби «Про коригування митної вартості товарів» №UА110150/2020/000151/1 від 05.11.2020 року;

- визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА110150/2020/00274 від 05.11.2020 року;

- стягнути з Дніпровської митниці Держмитслужби судові витрати по сплаті судового збору;

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення та зобов`язати Дніпровську митницю Держмитслужби подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Адміністративний позов обґрунтовано наступним

Позивач зазначає, що 29.10.2020 року до Відділу митного оформлення «Спеціалізований» Дніпровської митниці ДМС України на виконання умов зовнішньоекономічного контракту №23032020 від 23.03.2020 року позивачем було подано до митного органу митну декларацію №UA110150/2020/017934 із визначенням митної вартості товару за першим методом - за ціною договору.

05.11.2020 року Дніпровською митницею ДМС України ухвалено рішення №UА110150/2020/000151/1 «Про коригування митної вартості товарів» та на підставі цього рішення про коригування митної вартості товарів, митним органом видана позивачу картка відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА110150/2020/00274.

Позивач вважає прийняті митним органом рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки винесені з порушенням положень Митного кодексу України з огляду на наступне.

Так, митний орган в якості аргументу для прийняття рішення про коригування митної вартості товару вказує про те, що: «Рахунок-інвойс № CD2723 від 06.10.2020 року на загальну суму платежу 51000,00 дол. США, надані до митного оформлення SWIFT від 12.10.20 на суму, що не кореспондується з наданим інвойсом на дану поставку товару на суму 46 610,04 дол. США та містять посилання на інвойси які не стосуються даної поставки № TR-710-1, TR-710-2, TR-710-3, а також SWIFT від 13.10.20 на суму, що не кореспондується з наданим інвойсом на дану поставку товару на суму 1 170,45 дол. США та містять посилання на інвойси які не стосуються даної поставки №043.1552980.410/14 и 043.1552980.410/15».

Однак, на думку позивача, митним органом не надано належної уваги поданим до митного оформлення документам. Зокрема, ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» з метою роз`яснення поданих до митного оформлення документів у листі №5/20 від 05.11.2020 було повідомлено зокрема, що наданий у складі документів інвойс № CD2723 від 06.10.2020 року на загальну суму платежу 51000,00 дол. США є рахунком на оплату вартості товару від постачальника Greenline Chemicals LTD (Болгарія) до покупця ТОВ «ГРІНЛАЙН XІМІЯ» (Україна) на умовах Інкотермс-2010 за терміном CIF. Умови оплати по даному інвойсу - відстрочення оплати на термін 60 днів після поставки. Наданий у складі документів SWIFT від 12.10.2020 року на суму 46 610,04 дол. США є оплатою послуг вантажно-розвантажувальних робіт за рахунками №TR-710-1 (судно, що не відноситься до партії товару), TR-710-2 (судно ОСОБА_1 ), TR-7K-3 (судно Монте Роса).

Наданий у складі документів SWIFT від 13.10.2020 року на суму 1 170,45 дол. США є оплатою вартості страхування за партії товару щодо суден Василій Боженко і Монте Роса за рахунками №043.1552980.410/14 та №043.1552980.410/15.

Окрім того, позивач зазначає, що він - як покупець та продавець - «GREENLINE CHEMICALS» LTD (Bulgaria) не є пов`язаними особами, відповідно до критеріїв, що передбачені п.4 ст.15 Угоди про застосування ст. VІІ Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року. У митного органу відсутні підстави вважати, що відносини між позивачем та продавцем, вплинули на ціну оцінюваних товарів, тому письмові вимоги відповідача про надання додаткових документів суперечать вимогам ч.4 ст.53 Митного кодексу України; відповідачем безпідставно та необґрунтовано застосовано метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів, відповідно до статті 59 Митного кодексу України.

Також, позивач вважає твердження митного органу щодо не підтвердження розрахунку заявленої митної вартості товару в зв`язку із відсутністю у калькуляції товару №201020 від 20.10.2020 загальновизначених статтей витрат таким, що не відповідає вимогам діючого законодавства, які зроблений при поверхневому вивченні обставин та предмету господарських взаємовідносин між позивачем, як декларантом, та продавцем. Прі цьому позивач зазначає, що вимога митного органу щодо надання розрахунку витрат виробника товару на виробництво є такою, що суперечить діючому законодавству та не підлягає виконанню.

Підсумовуючи, позивач вважає, що митний орган у своєму рішенні №UА110150/2020/00274 від 05.11.2020 року не довів наявності обставин, які виключають використання першого методу та унеможливлюють визначення митної вартості товару за ціною договору, а також не довів обґрунтованість застосування наступних методів визначення митної вартості.

Відзив на позовну заяву обгрунтовано наступним

Відповідач вважає вимоги позивача безпідставними, а оскаржувані рішення про коригування митної вартості товару та картку відмови такими, що винесені обґрунтовано та з додержанням вимог діючого законодавства з огляду на наступне.

Відповідач зазначає, що за результатами формато-логічного контролю автоматизованою системою аналізу та управління ризиками за митною декларацією № UA10150/2020/017940 згенеровано обов`язкові форми контролю: 105-2 контроль правильності визначення митної вартості товару, 106-2 - Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів.

При проведенні перевірки документів, які надані у підтвердження заявленої митної вартості товарів, виявлено наступне:

«ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» (Україна) до митного контролю та оформлення 29.10.2020 року за ЕМД №UA110150/2020/017934 заявлено партію товару, імпортовану за посередницькою угодою (код 4100 в гр..44 ЕМД) від 23.03.2020 року №23032020 з компанією GREENLINE CHEMICALS Ltd. (Болгарія).

- У рахунку-інвойсі № CD2723 від 06.10.2020 визначено умови оплати: протягом 60 днів після поставки. Якщо рахунок сплачено, документами, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (частина 2 статті 53 МК України).

Рахунок-інвойс № CD2723 від 06.10.2020 на загальну суму платежу 51 000,00 дол. США, надані до митного оформлення SWIFT від 12.10.20 на суму, що не кореспондується з наданим інвойсом на дану поставку товару на суму 46 610,04 дол. США та містять посилання на інвойси які не стосуються даної поставки № TR-710-1, TR-710-2, TR-710-3, а також SWIFT від 13.10.20 на суму, що не кореспондується з наданим інвойсом на дану поставку товару на суму 1 170,45 дол. США та містять посилання на інвойси які не стосуються даної поставки №043.1552980.410/14 и 043.1552980.410/15.

У декларації митної вартості декларантом заявлено про відсутність взаємозв`язку між продавцем та покупцем. Проте, згідно відомостей мережі Інтернет в групу компаній GREENLINE CHEMICALS входять GREENLINE KIM Y A TICARET VI NAKLIYAT LTD STI (Turkey), «GREENLINE CHEMICALS» LTD (Ukraine), «GREENLINE CHEMICALS» LTD (Bulgaria)».

Також, відповідач зазначає, що декларантом надано калькуляцію собівартості ТОВ «Грінлайн Хімія» вих. №201020 від 20.10.2020 року. За визначенням калькуляція собівартості (calculation of cost) - це вирахування у грошовій формі витрат на виробництво та реалізацію продукції, робіт, послуг, що містить певні статті витрат: сировина та матеріали; пальне та енергія для технологічних цілей; заробітна плата, нарахування на заробітну плату; загальновиробничі витрати, комерційні витрати, тощо.

Однак, лист ТОВ «Грінлайн Хімія» №201020 від 20.10.2020 не містить відомостей щодо загально визначених статей витрат, включених до собівартості продукції, які є складовими митної вартості, що унеможливлює проведення обчислення повноти заявленої декларантом митної вартості та розгляд наданої інформації як об`єктивної, з урахуванням положень статті 52 МК України. Калькуляція собівартості №201020 від 20.10.2020 року заявлена декларантом ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» не відповідає поняттю калькуляції собівартості (calculation of cost) та не містить відомостей щодо вартості товару від виробника.

Також, до митного оформлення декларантом надано рахунки компанії перевізника щодо вартості фрахту судном Monte ROSA А. Проте, вказані рахунки не містять посилань на товарно-транспортні/комерційні документи, що можуть бути ідентифіковані з оцінюваною партією товару.

Окрім того, декларантом надано Генеральний договір страхування №043.1552980.410 від 25.05.2020 року. Вказаний договір страхування укладений Страхувальником «GREENLINE CHEMICALS» LTD (Bulgaria) в особі Генерального директора Олега Бейзерова. Відповідно інформації ІС «Податковий блок» директор ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» - Бейзеров Костянтин Олегович. Вказане, на думку відповідача, зокрема, доводить факт пов`язаності відповідних осіб між собою.

Відповідно до ч.2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Проте, наданий позивачем страховий поліс №89 від 11.10.2020 відповідає мінімальному покриттю, що передбачено заявленими умовами поставки CIF та містить відомості щодо вартості страхової премії 49,93 дол. США. Однак, вищевказаний страховий документ не кореспондується з рахунком-фактурою №CD2723 від 06.10.2020 року, виставленим продавцем «GREENLINE CHEMICALS» LTD (Bulgaria), відповідно до якого ціна товару сформована на умовах поставки CIF Dnipro та викликає обгрунтовані сумніви щодо повноти включення складових митної вартості, а саме витрат на страхування.

Таким чином, зазначені в повідомлені митниці результати перевірки документів, наданих до митного оформлення оцінюваної партії товару за ЕМД від 29.10.2020 року №UА110150/2020/017934, відсутність документального підтвердження сформованої вартості оцінюваного товару та повнота включення витрат відповідно до положень ч.10 ст.58 МК України, відсутність документального підтвердження заявленого рівня вартості як ціни, що фактично сплачена, унеможливили застосування основного методу визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

У зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом, з урахуванням вищезазначеного, прийнято Рішення про коригування митної вартості від 05.11.2020 № UA110150/2020/000151/1 та, в подальшому, видано Картку відмови від 05.11.2020 № UA110150/2020/00274.

Відповідь на відзив обґрунтовано наступним

Позивач вважає наведену у відзиві на позовну заяву аргументацію відповідача такою, що сформована без належного аналізу діючих нормативно-правових актів, без належної уваги наведеним у позовній заяві доказам та аргументам позивача та яка не спростовує протиправність винесення рішення про коригування митної вартості товарів.

Так, позивач вкотре наголошує, що: наданий у складі документів інвойс №CD2723 від 06.10.2020 року на загальну суму платежу 51000,00 дол. США є рахунком на оплату вартості товару від постачальника Greenline Chemicals LTD (Болгарія) до покупця ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» (Україна) на умовах Інкотермс-2010 за терміном CIF; наданий у складі документів SWIFT від 12.10.2020 року на суму 46 610,04 дол. США є оплатою послуг вантажно-розвантажувальних робіт за рахунками №TR-710-1 (судно, що не відноситься до партії товару), TR-710-2 (судно Василій Боженко), TR-710-3 (судно Монте Роса); наданий у складі документів SWIFT від 13.10.2020 року на суму 1 170,45 дол. США є оплатою вартості страхування за партії товару щодо суден Василій Боженко и Монте Роса за рахунками №043.1552980.410/14 та №043.1552980.410/15.

Позивач не погоджується із твердженнями відповідача щодо наявності взаємозв`язку між продавцем і покупцем та наголошує, що відповідачем у картці відмови №UA110150/202 від 05.11.2020 року не надано письмових обґрунтувань того, що позивач та продавець є пов`язаними особами, що вплинуло на ціну товару. Не підтвердженими, на думку позивача, є також доводи відповідача, що можливо існуючий зв`язок між продавцем та покупцем вплинув на заявлену митну вартість, оскільки вони ґрунтуються лише на відомостях що містяться в мережі Інтернет.

Таким чином позивач зазначає, що у митного органу були відсутні підстави вважати, що відносини між позивачем та продавцем вплинули на ціну оцінюваних товарів, а тому письмові вимоги відповідача про надання додаткових документів суперечать вимогам ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України.

Позивач переконаний, що митним органом не вказано чим рахунок-фактура CD2723 від 06.10.2020 року не кореспондується зі страховим полісом №89 від 11.10.2020 року, які саме числові чи кількісні показники в наданих документах не співпадають, посилаючись при цьому лише на «сумніви» щодо повноти витрат на страхування.

Таким чином, наведені позиції органу доходів і зборів не могли слугувати підставою для прийняття рішень, що стосуються митного оформлення товарів, оскільки останні не можуть ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару, а мають ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Заперечення на відповідь на відзив обґрунтовано наступним

Дніпровська митниця Держмитслужби заперечує проти твердження позивача про ненадання нею належної оцінки наданим документам та не врахування наданих роз`яснень. На думку позивача, подані інвойси та документи SWIFT містили достатньо інформації щодо вартісних показників наданої до митного оформлення партії товару. Проте, на думку відповідача, зазначене твердження суперечить обставинам здійснення митних формальностей. Так, зазначені позивачем документи та роз`яснення були розглянуті митницею, однак, не прийняті у підтвердження заявленої митної вартості товару з огляду на обставини викладені у відзиві.

Окрім того, відповідач звертає увагу на невірний розрахунок позивачем розміру судового збору, що підлягав сплаті за подання даного адміністративного позову та зазначає, що сплаті підлягала сума 2270,00 грн.

Процесуальні дії

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21 січня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ст.262 КАС України.

22.02.2021 року від товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» надійшла відповідь на відзив з додатками (вхід. №8398/21).

25.02.2021 року від Дніпровської митниці Держмитслужби надійшов відзив з додатками (вхід. №9433/21).

05.03.2021 року від Дніпровської митниці Держмитслужби надійшли заперечення на відповідь на відзив з додатками (вхід. №11352/21).

Станом на 19 березня 2021 року будь-яких інших заяв та клопотань з боку сторін до суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив та заперечення, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ», згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстровано як юридична особа 19.06.2017 року про що внесено запис 0062816 (), основним видом економічної діяльності позивача є 46.75 оптова торгівля хімічними продуктами (а.с.15-16).

23.03.2020 року між ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» та GREENLINE CHEMICALS Ltd. (Болгарія) було укладено контракт №23032020 (а.с.69-73).

Відповідно до п.1.1., п.1.4. зазначеного контракту №23032020 від 23.03.2020 року продавець зобов`язується продати, а покупець оплатити і прийняти у власність товар: бікарбонат натрію; карбонат натрію (сода кальцинована, щільна або в порошку); кількість товару вказана в Додатках до даного Контракту. Виробником товару є: 1)«ЕТІ SODA» Uretim PazarlamaNakliyat ve Elektrik Uretim Sanayi ve Ticaret A.S. Yesilagac Quarter. Guragac Kumeevler Trona Tesisleri No.:47/A 06730 Вeypazari-Ankara- Turkey; 2) ОСОБА_2 , Mulk Kume Evleri 1 . Cadde No.: 122 Yenikent-Sincan- Ankara- Turkey (а.с.69).

Відповідно до п. 2.1, 2.2, 2.3, 4.1 зовнішньоекономічного контракту №23032020 від 23 березня 2020 року, ціна товару вказана в додатках до даного контракту. Ціна товару містить: вартість товару, вартість упаковки, маркування, збереження товару, оформлення всіх необхідних товаросупровідних документів, завантаження на борт транспортного засобу, вартість митних процедур в країні продавця, вартість доставки та страхування в залежності від умов поставки, зазначених в кожному додатку.

Загальна вартість контракту складає сумарну вартість товару зазначеного в додатках до даного контракту.

Товар поставляється на умовах згідно з Інкотермс 2010 та в терміні, як це вказано в додатках до даного контракту(а.с.69-70).

Відповідно до додатку №16 від 28.09.2020 року специфікації до контракту, продавець поставляє, а покупець приймає і оплачує партію товару на умовах CIF Dnipro river port (CIF Дніпропетровський річковий порт). Оплата через 60 днів після прибуття товару в порт (а.с.79-80).

Для митного оформлення товару позивачем до Відділу митного оформлення «Спеціалізований» Дніпровської митниці ДМС України шляхом електронного декларування подана митна декларація № UA110150/2020/017934, в якій зазначена вартість товару за ціною договору (основний метод) відповідно до ст.58 Митного кодексу України, яка склала загалом 1448343,9 грн. (51000,00 доларів США) (а.с.164-165).

До зазначеної митної декларації, як зазначено у графі 44, було надано: сертифікат якості (Certificate of quality) № 20-7260 від 13.10.2020 року (а.с.40); Пакувальний лист (Packing list) CD2723 від 06.10.2020 року (а.с.44); Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) CD2723 від 06.10.2020 року (а.с.46); Коносамент (Bill of lading) № 4 від 11.10.2020 року (а.с.48); Вантажна відомість (Cargo manifest) № б/н від 11.10.2020 року (а.с.49-50); Сертифікат про походження товару форми A (Declaration of origin form A (GSP)) 00226609 від 06.10.2020 року (а.с.51); Комерційна пропозиція № 14 від 22.09.2020 року (а.с.52); Інвойс № 9474 від 07.10.2020 року (а.с.54); Інвойс № СD2723 від 06.10.2020 року (а.с.56); Інвойс № 043.1552980.410/14 від 07.10.2020 року (а.с.59); Інвойс № 5138 від 12.10.2020 року (а.с.53); Інвойс № 043.1552980.410/15 від 11.10.2020 року (а.с.60); Інвойс № ТR-710-2 від 08.10.2020 року (а.с.57); Інвойс № ТR-710-3 від 12.10.2020 року (а.с.58); копія виписки з бухгалтерських документів покупця (платіжне доручення), що стосуються

відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів(а.с.63); Рахунок на оплату № 204 від 25.03.2020 року (а.с.61); Видаткова накладна № 227 від 27.03.2020 року (а.с.62); Калькуляція собівартості № 201020 від 20.10.2020 року (а.с.64-65); Сертифікат про страхування № 89 від 11.10.2020 року (а.с.66-68); Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № 23032020 від 23.03.2020 року (а.с.69-73); Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - Додаток № 1 від 23.03.2020 року (а.с.74-78); Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - Додаток № 16 від 28.09.2020 року (а.с.79-80); Договір про надання послуг митного брокера № 382019 від 04.07.2019 року (а.с.81-83); Генеральний акт б/н від 21.10.2020 року (а.с.116); Сертифікат здоров`я № 20-41 -005283 від 09.10.2020 року (а.с.160-161); Витяг з дистриб`юторського контракту від 01 січня 2019 року від 24.03.2020 року (а.с.93-94); Генеральний договір добровільного страхування вантажів (по сертифікатам) № 043.1552980.410 від 25.05.2020 року (а.с.95-111); SWIFT інвойсів №№ 043.1552980.410/14, 043.1552980.410/15 від 13.10.2020 року (а.с.89-90); SWIFT інвойсів №№ TR-710-1, TR-710-2, TR-710-3 від 12.10.2020 року (а.с.91-92); Довідкова інформація щодо вартості товарів по коду УКТ ЗЄД продукту № 04/09 від 04.09.2020 року (а.с.117-157); SWIFT інвойса № 9474 від 09.10.2020 року (а.с.87-88); SWIFT інвойса № 5138 від 12.10.2020 року (а.с.85-86); Лист від покупця №5/20 від 05.11.2020 року (а.с.25); відповідь на повідомлення №5/20 від 05.11.2020 року (а.с.20-24); Копія митної декларації країни відправлення 20410300ЕХ101481 від 06.10.2020 року (а.с.163).

29.10.2020 року відповідачем на адресу позивача було надіслане повідомлення про необхідність надати додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару і обраний метод її визначення відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України: якщо рахунок оплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (а.с.210).

05.11.2020 року позивачем, у відповідь на повідомлення Дніпровської митниці Держмитслужби за вих. №5/20 від 05.11.2020 року, надано пояснення з приводу існуючих зауважень відносно наданих до митного офрмлення документів. А також листом за вих. №5/11 повідомлено про ненадання додаткових документів по ЕМД № UA110150/2020/017934 від 29.10.2020 року (а.с.20-25).

05.11.2020 року відповідачем було прійнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA110150/2020/000151/1 (а.с. 189-194), відповідно до якого здійснено коригування митної вартості товару бікарбонат натрію та збільшена вартість товару з 51000,00 доларів США до 59000,00 доларів США.

У графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів від 05.11.2020 року № UA110150/2020/000151/1 відповідачем, зокрема зазначено, що за результатами формато-логічного контролю автоматизованою системою аналізу за митною декларацією від 29.10.2020 року № UA110150/2020/017934 згенеровано обов`язкові форми контролю «Контроль правильності визначення митної вартості товарів». У відповідності до ст.337 МК України, при проведенні перевірки документів, які надані у підтвердження заявленої митної вартості товарів, виявлено наступне:

- у рахунку-інвойс № CD2723 від 06.10.2020 року визначено умови оплати: протягом 60 днів після поставки. Якщо рахунок сплачено, документами, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (частина 2 статті 53 МК України). У разі здійснений оплати прошу надати банківські платіжні документи, що підтверджують оплату оцінюваної партії товару;

- рахунок-інвойс № CD2723 від 06.10.2020 року на загальну суму платежу 51 000,00 дол. США, надані до митного оформлення SWIFT від 12.10.2020 року на суму, що не кореспондується з наданим інвойсом на дану поставку товару на суму 46 610,04 дол.США та містять посилання на Інвойси які не стосуються даної поставки № TR- 710-1, TR-710-2, TR-710-3, а також SWIFT від 13.10.2020 року на суму, що не кореспондується з наданим інвойсом на дану поставку товару на суму 1 170,45 дол.США та містять посилання на інвойси які не стосуються даної поставки № 043.1552980.410/14 и 043.1552980.410/15. Відповідно до п.2 ст.52 МК України, декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

- у декларації митної вартості декларантом заявлено про відсутність взаємозв`язку між продавцем та покупцем. Проте, згідно відомостей мережі Інтернет в групу компаній GREENLINE CHEMICALS входять GREENLINE КІМ YA TICARET VI NAKLIYAT LTD STI (Turkey), «GREENLINE CHEMICALS» LTD (Ukraine), «GREENLINE CHEMICALS» LTD (Bulgaria);

- декларантом надано калькуляції собівартості ТОВ «Грінлайн Хімія» вих. лист №201020 від 20.10.2020 року. За визначенням калькуляція собівартості (calculation of cost) - це вирахування у грошовій формі витрат на виробництво та реалізацію продукції, робіт, послуг, що містить певні статті витрат;- сировина та матеріали; пальне та енергія для технологічних цілей; заробітна плата, нарахування на заробітну плату; загальновиробничі витрати, комерційні витрати, тощо;

- лист ТОВ «Грінлайн Хімія» №201020 від 20.10.2020 року не містить відомостей щодо загальновизначених статтей витрат, включених до собівартості продукції, які є складовими митної вартості, що унеможливлює проведення обчислення повноти заявленої декларантом митної вартості та розгляд наданої інформації як об`єктивної з урахуванням положень статті 52 МК України. Калькуляції собівартості №201020 від 20.10.2020 року заявлена декларантом - ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» не відповідає поняттю калькуляції собівартості (calculation of j cost) та не містить відомостей щодо вартості товару від виробника;

- відповідно до наданої копії декларації країни відправлення від 06.10.2020 року: перекладом було експортовано товар «бікарбонат натрію (харчовий сорт)» від CINEK ІС VE DIS TICARET ANONIM SIRKETI до «GREENLINE CHEMICALS» LTDf (Bulgaria) згідно до рахунку-фактури від 30.09.2020 року №783/1) що не кореспондується з реквізитами Інвойсу від посередника № CD2723 від 06.10.2020 року. Документ з реквізитами, зазначеними в експортній митній декларації до митного оформлення не надавався.

Враховуючи зазначені в повідомлені митниці результати перевірки документів, наданих до митного оформлення оцінюваної партії товару за ЕМД №UA110150/2020/017934, відсутність документального підтвердження сформованої вартості оцінюваного товару та повноти включення витрат відповідно до положень ч.10 ст.58 МК України, відсутності документального підтвердження заявленого рівня вартості як ціни, що фактично сплачена, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не може бути застосований відповідно п.2. ст.58 МК України, п.6 ст.54 МК України (а.с.189-194).

За результатами перевірки митної декларації або документа, що її замінює, а також інших документів, наданих відповідно до Митного кодексу України, відповідачем декларанту видана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110150/2020/00274 (а.с.190-194).

Позивач, вважаючи протиправними вищезазначені ришення та дії Дніпровської митниці Держмитслужби, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Джерела права та висновки суду

Згідно з ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються, зокрема, Митним кодексом України від 13.03.2012 року №4495-VI (надалі МК України).

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 Митного кодексу України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст.51 МК України - митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно вимог ч.2 ст. 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Судом встановлено та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, що позивач до митної декларації № UA110150/2020/017934 було надано: сертифікат якості (Certificate of quality) № 20-7260 від 13.10.2020 року (а.с.40); Пакувальний лист (Packing list) CD2723 від 06.10.2020 року (а.с.44); Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) CD2723 від 06.10.2020 року (а.с.46); Коносамент (Bill of lading) № 4 від 11.10.2020 року (а.с.48); Вантажна відомість (Cargo manifest) № б/н від 11.10.2020 року (а.с.49-50); Сертифікат про походження товару форми A (Declaration of origin form A (GSP)) 00226609 від 06.10.2020 року (а.с.51); Комерційна пропозиція № 14 від 22.09.2020 року (а.с.52); Інвойс № 9474 від 07.10.2020 року (а.с.54); Інвойс № СD2723 від 06.10.2020 року (а.с.56); Інвойс № 043.1552980.410/14 від 07.10.2020 року (а.с.59); Інвойс № 5138 від 12.10.2020 року (а.с.53); Інвойс № 043.1552980.410/15 від 11.10.2020 року (а.с.60); Інвойс № ТR-710-2 від 08.10.2020 року (а.с.57); Інвойс № ТR-710-3 від 12.10.2020 року (а.с.58); копія виписки з бухгалтерських документів покупця (платіжне доручення), що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів(а.с.63); Рахунок на оплату № 204 від 25.03.2020 року (а.с.61); Видаткова накладна № 227 від 27.03.2020 року (а.с.62); Калькуляція собівартості № 201020 від 20.10.2020 року (а.с.64-65); Сертифікат про страхування № 89 від 11.10.2020 року (а.с.66-68); Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № 23032020 від 23.03.2020 року (а.с.69-73); Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - Додаток № 1 від 23.03.2020 року (а.с.74-78); Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - Додаток № 16 від 28.09.2020 року (а.с.79-80); Договір про надання послуг митного брокера № 382019 від 04.07.2019 року (а.с.81-83); Генеральний акт б/н від 21.10.2020 року (а.с.116); Сертифікат здоров`я № 20-41 -005283 від 09.10.2020 року (а.с.160-161); Витяг з дистриб`юторського контракту від 01 січня 2019 року від 24.03.2020 року (а.с.93-94); Генеральний договір добровільного страхування вантажів (по сертифікатам) № 043.1552980.410 від 25.05.2020 року (а.с.95-111); SWIFT інвойсів №№ 043.1552980.410/14, 043.1552980.410/15 від 13.10.2020 року (а.с.89-90); SWIFT інвойсів №№ TR-710-1, TR-710-2, TR-710-3 від 12.10.2020 року (а.с.91-92); Довідкова інформація щодо вартості товарів по коду УКТ ЗЄД продукту № 04/09 від 04.09.2020 року (а.с.117-157); SWIFT інвойса № 9474 від 09.10.2020 року (а.с.87-88); SWIFT інвойса № 5138 від 12.10.2020 року (а.с.85-86); Лист від покупця №5/20 від 05.11.2020 року (а.с.25); відповідь на повідомлення №5/20 від 05.11.2020 року (а.с.20-24); Копія митної декларації країни відправлення 20410300ЕХ101481 від 06.10.2020 року (а.с.163).

Як передбачено ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 4 ст. 53 МК України встановлено, що у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Положенням ч.5 ст.53 МК України визначено, що забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

За приписами ч.1 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарі, відповідно до ч.5 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів в має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Частиною 6 статті 54 МК України передбачено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

За правилами ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Частинами 2,3 ст.58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (ч.ч. 4, 5 ст.58 МК України).

Відповідно до ч.10 ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати, понесені покупцем (комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням); належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажом на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті (сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів); роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті; відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця; витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.

Судом встановлено, що відповідно до п. 2.2, 4.1 зовнішньоекономічного контракту №23032020 від 23 березня 2020 року ціна товару містить: вартість товару, вартість упаковки, маркування, збереження товару, оформлення всіх необхідних товаросупровідних документів, завантаження на борт транспортного засобу, вартість митних процедур в країні продавця, вартість доставки та страхування в залежності від умов поставки, зазначених в кожному додатку; товар поставляється на умовах згідно з Інкотермс 2010 та в терміні, як це вказано в додатках до даного контракту(а.с.69-70).

Відповідно до додатку №16 від 28.09.2020 року специфікації до контракту, продавець поставляє, а покупець приймає і оплачує партію товару на умовах CIF Dnipro river port (CIF Дніпропетровський річковий порт). Оплата через 60 днів після прибуття товару в порт (а.с.79-80).

Окрім того, у комерційному рахунку (Commercial invoice) № CD2723 від 06.10.2020 року (а.с.46), який виписувався після укладення сторонами контракту додаткової угоди та який є розрахунковим документом, передбачено, що поставка здійснюється на умовах CIF Dnipro river port (CIF Дніпропетровський річковий порт). Крім того, відомості про те, що поставка товару здійснюється на умовах CIF (Дніпропетровський річковий порт) містяться в митній декларації та інших документах, що стосувалися розмитнення товару.

В рішенні про коригування митної вартості товару митниця встановила, зокрема, що рахунок-інвойс № CD2723 від 06.10.2020 року на загальну суму платежу 51 000,00 дол. США, надані до митного оформлення SWIFT від 12.10.2020 року на суму, що не кореспондується з наданим інвойсом на дану поставку товару на суму 46 610,04 дол.США та містять посилання на Інвойси які не стосуються даної поставки № TR- 710-1, TR-710-2, TR-710-3, а також SWIFT від 13.10.2020 року на суму, що не кореспондується з наданим інвойсом на дану поставку товару на суму 1 170,45 дол.США та містять посилання на інвойси які не стосуються даної поставки № 043.1552980.410/14 и 043.1552980.410/15. Відповідно до п.2 ст.52 МК України, декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Судом встановлено, що відповідно до п. 3.2 зовнішньоекономічного контракту №23032020 від 23 березня 2020 року грошові кошти у розмірі 100% від вартості товару Покупець зобов`язується переказати на поточний рахунок Продавця банківським переказом протягом 60-ти календарних днів з моменту поставки Товару на умовах даного контракту (а.с.70). Ідентичні положення щодо термінів оплати містить і комерційний рахунок (Commercial invoice) № CD2723 від 06.10.2020 року (а.с.46).

З огляду на вищезазначене, відсутність на момент подання митної декларації доказів на підтвердження факту сплати за рахунком-інвойсом № CD2723 від 06.10.2020 року на загальну суму платежу 51 000,00 дол. США обумовлена відповідними договірними зобов`язаннями сторін та не може свідчити про умисне неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2 4 ст. 53 МК України.

Окрім того, суд звертає увагу, що згідно з офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс 2010 поставка товару на умовах CIF («вартість, страхування, фрахт») покладає на продавця обов`язок оплатити фрахт, необхідний для доставки товару в зазначений порт призначення, та обов`язок за свій рахунок здійснити витрати на страхування товару, тоді як у покупця відсутній обов`язок на укладення договору перевезення та страхування (пункти A3, БЗ умов поставки CIF за Інкотермс 2010).

Отже, положеннями укладеного сторонами контракту, з посиланням на Правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс 2010, передбачено, що обов`язок оплати фрахту та страхування здійснює виключно продавець.

Так, позивачем, на підтвердження виконання продавцем обов`язку оплати фрахту, до митного органу, зокрема, надано Інвойс № 9474 від 07.10.2020 року (а.с.54) та такий, що кореспондує йому SWIFT інвойса № 9474 від 09.10.2020 року (а.с.87-88); Інвойс № 5138 від 12.10.2020 року (а.с.53) та такий, що кореспондує йому SWIFT інвойса № 5138 від 12.10.2020 року (а.с.85-86); Інвойси № ТR-710-2 від 08.10.2020 року (а.с.57), № ТR-710-3 від 12.10.2020 року (а.с.58) та такий що кореспондує їм SWIFT інвойсів №№ TR-710-1, TR-710-2, TR-710-3 від 12.10.2020 року (а.с.91-92).

На підтвердження виконання продавцем обов`язку оплати витрат на страхування товару, до митного органу, зокрема, надано: Генеральний договір добровільного страхування вантажів (по сертифікатам) № 043.1552980.410 від 25.05.2020 року (а.с.95-111), інвойси №043.1552980.410/14 від 07.10.2020 року (а.с.59); та № 043.1552980.410/15 від 11.10.2020 року (а.с.60) та такий, що кореспондує зазначеним інвойсам SWIFT інвойсів №№ 043.1552980.410/14, 043.1552980.410/15 від 13.10.2020 року (а.с.89-90).

Таким чином, суд вважає необґрунтованими висновки митного органу щодо надання позивачем документів, які не стосуються даної поставки, а саме: SWIFT інвойсів №№ TR-710-1, TR-710-2, TR-710-3 від 12.10.2020 року та SWIFT інвойсів №№ 043.1552980.410/14, 043.1552980.410/15 від 13.10.2020 року.

До того ж, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 6 ч.2 ст.53 МК України транспортні (перевізні) документи є документами, які підтверджують митну вартість товарів, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів та, відповідно до ч.10 ст.58 Митного кодексу України, витрати на страхування включаються до митної вартості з наданням підтверджуючих документів виключно у тих випадках, коли витрати на страхування несе декларант.

Однак, положеннями укладеного сторонами контракту та умовами поставки CIF Інкотермс 2010 витрати на страхування та транспортування покладено на продавця, а отже суд зазначає, що у даному випадку витрати на страхування та транспортування не є складовими митної вартості, вони є виключно частиною ціни, яку позивач зазначив у ЕМД.

Також, відповідач у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів від 05.11.2020 року № UA110150/2020/000151/1, зокрема, зазначає, що: у декларації митної вартості декларантом заявлено про відсутність взаємозв`язку між продавцем та покупцем. Проте, згідно відомостей мережі Інтернет в групу компаній GREENLINE CHEMICALS входять GREENLINE КІМ YA TICARET VI NAKLIYAT LTD STI (Turkey), «GREENLINE CHEMICALS» LTD (Ukraine), «GREENLINE CHEMICALS» LTD (Bulgaria); окрім того, декларантом надано Генеральний договір страхування №043.1552980.410 від 25.05.2020 року. Вказаний договір страхування укладений Страхувальником «GREENLINE CHEMICALS» LTD (Bulgaria) в особі Генерального директора Олега Бейзерова. Відповідно інформації ІС «Податковий блок» директор ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» - Бейзеров Костянтин Олегович.

Вказане, на думку відповідача, зокрема, доводить факт пов`язаності відповідних осіб між собою.

Суд зазначає, що той факт, що продавець і покупець пов`язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів. За наявності достатніх підстав вважати, що відносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, вплинули на ціну оцінюваних товарів, митний орган повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце. У разі відсутності обґрунтувань з боку органу доходів і зборів необхідно вважати, що взаємовідносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, не вплинули на ціну оцінюваних товарів (ч.ч. 12-14 ст. 58 МК України).

Разом з тим, відповідно до частини 17 статті 58 Митного кодексу України особи, одна з яких є одноосібним агентом, одноосібним дистриб`ютором чи одноосібним концесіонером іншої, як би це не називалося, вважаються пов`язаними для цілей цього Кодексу, якщо вони підпадають хоча б під один із критеріїв, визначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

У свою чергу, згідно ч.4 ст.15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, для цілей цієї Угоди особи вважаються пов`язаними між собою, тільки якщо: вони є службовцями або директорами підприємств один в одного; вони юридично визнані партнерами по бізнесу; вони є роботодавцем і працівником; будь-яка особа безпосередньо чи опосередковано володіє, контролює або утримує 5 чи більше відсотків випущених акцій, що дають право голосу, або акцій обох з них; один з них безпосередньо або опосередковано контролює іншого; обидва безпосередньо або опосередковано контролюються третьою особою; разом вони безпосередньо або опосередковано контролюють третю особу; вони є членами однієї й тієї самої сім`ї.

Проте, всупереч ч.2 ст.77 КАС України відповідачем не надано суду доказів того, що позивач та продавець є пов`язаними особами, що вплинуло на ціну товару. Також не підтвердженими є доводи відповідача, що можливо існуючий зв`язок між продавцем та покупцем вплинув на заявлену митну вартість.

Щодо твердження відповідача, що лист вих.№201020 від 20.10.2020 року не містить відомостей щодо загально-визначених статей витрат, включених до собівартості продукції, які є складовими митної вартості, що унеможливлює проведення обчислення повноти заявленої декларантом митної вартості та розгляд наданої інформації як об`єктивної, суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України лист визначення калькуляції собівартості не є документом, який підтверджує митну вартість товарів.

Решта доводів та заперечень відповідача у відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Підсумовуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено суду, що надані позивачем документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 8 Митного кодексу України державна митна служба здійснюється на основі принципів, в тому числі, законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності, тощо.

Згідно з ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Оскільки позивачем були надані для митного оформлення товару всі документи, необхідні для визначення його митної вартості, документи містять повну інформацію про митну вартість товару та її складові частини, не містять розбіжностей, тощо, відмова відповідача у розмитненні товару за митною декларацією є не правомірною, оскаржувані картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та рішення про коригування митної вартості товарів є протиправними та підлягають скасуванню судом.

В прохальній частині позовної заяви позивач також просить суд у випадку задоволення даного адміністративного позову, встановити судовий контроль за виконанням судового рішення та зобов`язати Дніпровську митницю Держмитслужби подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, зобов`язання Дніпровську митницю Держмитслужби подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є засобом судового контролю за виконанням судового рішення, який застосовується судом за власною ініціативою та розсудом і не може бути предметом позовних вимог, проте в даному випадку суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю.

Суд зазначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення №UA110150/2020/000151/1 від 05.11.2020 року «Про коригування митної вартості товарів» та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110150/2020/00274 від 05.11.2020 року підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем у даній позовні заяві заявлено наступні позовні вимоги:

- визнати протиправним та скасувати Рішення Дніпровської митниці Держмитслужби «Про коригування митної вартості товарів» №UА110150/2020/000151/1 від 05.11.2020 року;

- визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА110150/2020/00274 від 05.11.2020 року;

- стягнути з Дніпровської митниці Держмитслужби судові витрати по сплаті судового збору;

- у випадку задоволення даного адміністративного позову, встановити судовий контроль за виконанням судового рішення та зобов`язати Дніпровську митницю Держмитслужби подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Суд зазначає, що за звернення до суду із зазначеним позовом позивач сплатив 6810,00 грн. судового збору (а.с.14).

Так, заявлена позовна вимога: про визнання протиправним та скасування Рішення Дніпровської митниці Держмитслужби «Про коригування митної вартості товарів» №UА110150/2020/000151/1 від 05.11.2020 року є вимогою майнового характеру; про визнання протиправною та скасування Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА110150/2020/00274 від 05.11.2020 року є вимогою немайнового характеру.

Інші викладені у позовній заяві вимоги, а саме: про стягнення з Дніпровської митниці Держмитслужби судові витрати по сплаті судового збору; у випадку задоволення даного адміністративного позову, встановити судовий контроль за виконанням судового рішення та зобов`язати Дніпровську митницю Держмитслужби подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, - є такими, що не вимагають сплати судового збору.

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року №3674-VI (далі - Закон №3674-VI).

Згідно з підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону №3674-VI (у редакції, чинній на день подання позову до суду) за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з наведеного, для правильного визначення судового збору, що підлягає сплаті під час звернення до суду з вимогами майнового характеру, важливе значення має встановлення розміру ціни позову. Неправильне визначення ціни позову може призвести до необґрунтованого відкриття провадження у справі або, навпаки, до необґрунтованого повернення поданої заяви/скарги.

Звертаючись до положень Митного кодексу України при визначенні ціни позову у справах щодо оскарження рішень про коригування митної вартості товарів, слід враховувати наступне.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 МК України).

Стаття 50 МК України визначає цілі використання відомостей про митну вартість товарів, а саме для:

1) нарахування митних платежів;

2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України;

3) ведення митної статистики;

4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Відповідно до частини першої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Одним із обов`язків декларанта у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, є сплата митних платежів або забезпечення їх сплати відповідно до розділу X цього Кодексу (підпункт 4 частини першої статті 266 МК України).

Пунктом 1 частини першої статті 279 МК України встановлено, що базою оподаткування митом товарів, що переміщуються через митний кордон України, є, зокрема для товарів, на які законом встановлено адвалорні ставки мита, - митна вартість товарів.

Відповідно до підпункту «в» пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з ввезення товарів на митну територію України.

Базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів (частина перша пункту 190.1 статті 190 МК України).

З аналізу наведених правових норм слідує, що митна вартість товару для декларанта є базою оподаткування податком на додану вартість та митними платежами. При цьому на митні органи, з метою виконання та досягнення митних цілей, покладено функціональні обов`язки з контролю за правильністю визначення платником митної вартості товарів. Якщо за наслідками такого контролю встановлено, що митна вартість визначена не правильно, орган доходів і зборів приймає рішення про коригування митної вартості, внаслідок прийняття якого пропорційно змінюється і розмір належних до сплати митних платежів та податку на додану вартість.

Таким чином, сама по собі визначена у рішенні контролюючого органу митна вартість товару безпосередньо не впливає на майновий стан декларанта. Майновий інтерес для нього складає той розмір митних платежів та інших податків, який він має доплатити порівняно з розміром таких платежів, визначених на підставі заявленої ним митної вартості товарів при декларуванні. Обсяг грошового (вартісного) виразу зміни складу майна позивача у цих спорах співпадає з сумою різниці митних платежів та інших податків, яку він має доплатити. Згідно з наявними у матеріалах справи доказами, розмір такої суми, тобто ціна позову, становить 45 438,24 грн.

Таким чином, зважаючи на те, що сума у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, а саме 681,57 грн. (0,015*45 438,24 грн.) є меншою, аніж 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2270,00 грн.), сплаті за дану позовну вимогу підлягає судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Згідно з підпунктом 1 п.3 ч.2 ст. 4 Закону №3674-VI (у редакції, чинній на день подання позову до суду) за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою підприємцем ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 2270,00 грн.

Таким чином, за звернення до суду з даним адміністративним позовом позивачу належало сплатити судовий збір у розмірі 4 540,00 грн. (2270,00 грн. + 2270,00 грн.).

Отже, різниця між сумою фактично сплаченого судового збору та судовим збором, який належало сплатити, а саме 2270,00 грн. (6810,00 грн.-4540,00 грн.) є надмірно сплаченими коштами, у зв`язку із чим з відповідача на користь позивача не стягуються та можуть бути повернуті позивачу на підставі відповідної заяви в Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого 03.09.2013 року наказом Міністерства фінансів України №787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 року за №1650/24182.

З огляду на зазначене та згідно із ст.139 КАС України, судові витрати позивача у загальній сумі 4540 грн. 00 коп. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-244, 246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення №UA110150/2020/000151/1 від 05.11.2020 року «Про коригування митної вартості товарів» та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110150/2020/00274 від 05.11.2020 року задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби «Про коригування митної вартості товарів» №UА110150/2020/000151/1 від 05.11.2020 року.

Визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА110150/2020/00274 від 05.11.2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби () на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» () судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 540 грн. 00 коп. (чотири тисячі п`ятсот сорок гривень 00 копійок).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

При цьому, відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» (вул. Успенська, буд.39/1, офіс 5, м. Одеса, 65048, ).

Відповідач: Дніпровська митниця Держмитслужби (вул. Княгині Ольги, 22, м. Дніпро, 49038, ).

Суддя С.О. Cтефанов

.