Справа № 640/19829/18
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

при секретарі Яблонській А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НФ Трейдінг Україна" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу № Ю-521-17 від 13.11.2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "НФ Трейдінг Україна" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом про визнання протиправною та скасування вимоги Офісу великих платників податків ДФС від 13.11.2018 №Ю-521-17 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску в розмірі 1375833,07 грн. та штрафу в розмірі 170,00 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 червня 2019 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неправильне з`ясування обставин справ, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає про безпідставність, необґрунтованість та незаконність вимог та тверджень, викладених в апеляційній скарзі. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 15.03.2018 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Жаботинським І.В. відкрито виконавче провадження ВП№55993922 та виконавче провадження ВП№55995671, які були об`єднанні в зведене виконавче провадження ЗВП№55998369. В ході виконавчого провадження, постановою приватного виконавця від 15.03.2018 було накладено арешт на всі відкриті рахунки позивача.

Позивачем на підставі договору доручення №ДОР-002230 від 19.04.2018 здійснено сплату єдиного соціального внеску через повіреного ТОВ "Статус-Трейд". Сплата єдиного соціального внеску проводилась від імені та за рахунок позивача, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями №№36982, 36983 від 19.10.2018, де в графі призначення платежу вказано, що оплата здійснювалась за ТОВ "НФ Трейдінг Україна" згідно договору доручення №ДОР-002230 від 19.04.2018.

Листом від 12.11.2018 №46460/10/28-10-41-04-10 відповідачем повідомлено позивача про те, що така сплата єдиного соціального внеску суперечить вимогам частини 9 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", як то передача платником єдиного внеску своїх обов`язків з його сплати третім особам заборонено, крім випадків, передбачених законодавством. Кошти, сплачені ТОВ "Статус-Трейд" за ТОВ "НФ Трейдінг Україна" з єдиного внеску за вересень 2018 року в сумі 277 239,51 грн., рознесено контролюючим органом до інтегрованої карти "Платежі до вияснення ()".

13.11.2018 відповідачем сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску за №Ю-521-17 в розмірі 1375833,07 грн. та штрафу в розмірі 170,00 грн.

Вказані дії відповідача, позивач вважає протиправними та такими, що суперечать положенням статті 19 Конституції України, нормам Податкового кодексу України та Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування". Зазначає, що сума єдиного внеску за вересень 2018 року була сплачена повіреним - ТОВ "Статус-Трейд" у повному обсязі, а тому на переконання позивача обов`язок зі сплати єдиного внеску за вказаний період виконано ним повністю та належним чином.

Постановляючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що сума єдиного внеску за вересень 2018 року була сплачена повіреним ТОВ "Статус-Трейд" у повному обсязі, тому обов`язок позивача зі сплати єдиного внеску за вказаний період виконано повністю та своєчасно. На думку суду, повторне стягнення з позивача суми сплаченого єдиного внеску є необґрунтованим та безпідставним, що відповідно підтверджує факт визнання неправомірною та скасування судом вимоги №Ю-521-17 від 13.11.2018.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів приходить до наступного.

Підставою винесення вказаної вимоги став висновок контролюючого органу про порушення позивачем статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», обумовлений тим, що сплата єдиного внеску здійснювалась не безпосередньо ТОВ "НФ Трейдінг Україна", а третьою особою.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010 та Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджена наказом Міністерства фінансів України №449 від 20.04.2015, що зареєстрований у Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за №508/26953.

За приписами статті 1 вказаного Закону України №2464-VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною першою статті 4 цього Закону України №2464-VI установлено, що платниками єдиного внеску є: 1) роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 6 Закону України №2464-VI, платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

У силу вимог абзацу 1 пункту 1 частини першої статті 7 Закону України №2464-VI базою нарахування єдиного внеску є суми нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Частиною сьомою статті 9 Закону України №2464-VI визначено, що єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку. А частиною восьмою цієї статті, - що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Підпунктом 1 пункту 2 розділу IV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України №449 від 20.04.2015, що зареєстрований у Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за №508/26953 закріплено правило, згідно якого, сплата єдиного внеску здійснюється за місцем обліку такого платника у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в органах Державної казначейської служби України, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь).

Згідно з підпунктом 4 пункту 2 цього ж розділу, єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Аналогічне положення передбачене і частиною дванадцятою статті 9 Закону України №2464-VI.

Як встановлено судом першої інстанції і не спростовано відповідачем, постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жаботинським І.В. ЗВП №55998369 від 15.03.2018 накладено арешт на всі рахунки, які містяться на рахунках, що належать ТОВ "НФ Трейдінг Україна".

Враховуючи об`єктивну неможливість, внаслідок арешту рахунків, сплати ТОВ "НФ Трейдінг Україна" єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з його банківського рахунку та своєчасного виконання передбаченого статтею 6 Закону №2464-VI обов`язку зі сплати єдиного внеску, сплата єдиного внеску за вересень 2018 року була здійснена від імені та за рахунок ТОВ "НФ Трейдінг Україна" повіреним - ТОВ "Статус-Трейд", на підставі договору доручення від 19.04.2018 №ДОР-002230.

Суд першої інстанції правильно відхилив доводи контролюючого органу про те, що перерахування повіреним - ТОВ "Статус-Трейд" грошових коштів на сплату єдиного соціального внеску від імені та за рахунок довірителя - а саме позивача, суперечить положенням частини дев`ятої статті 25 Закону України №2464-VI.

Згідно статті 528 Цивільного кодексу України виконання обов`язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. У цьому разі кредитор зобов`язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою.

Договір доручення від 19.04.2018 №ДОР-002230 не може розглядатися, ні як угода про переведення боргу, ні як покладення ТОВ "НФ Трейдінг Україна" на ТОВ "Статус-Трейд" своїх обов`язків по сплаті єдиного внеску, позаяк ТОВ "Статус-Трейд" вчиняло певні юридичні дії не від свого імені, а від імені та за рахунок довірителя, тобто ТОВ "НФ Трейдінг Україна". А тому платником єдиного внеску як було так і залишилося ТОВ "НФ Трейдінг Україна".

Так, відповідно до частини першої статті 1000 Цивільного кодексу України, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

За частиною другою цієї статті, договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного.

А згідно зі статтею 239 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

Відповідно до цього, правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки не повіреного, а саме довірителя, а тому повірений жодних цивільних прав та обов`язків за правочинами, які він вчинив на виконання договору доручення, не набуває.

З огляду на це, сплата єдиного внеску повіреним не є передачею платником єдиного внеску своїх зобов`язань по його сплаті третій особі.

Так, відповідно до пункту 1.1 договору доручення №ДОР-002230, Повірений (ТОВ "Статус-Трейд") в порядку та на умовах, визначених Договором, зобов`язується від імені та за рахунок Довірителя (ТОВ "НФ Трейдінг Україна") перераховувати грошові кошти для сплати податків і обов`язкових внесків Довірителя та/або інших платежів погоджених Сторонами в додатках до даного Договору.

Відповідно до додатку №5 від 19.10.2018 до договору доручення №ДОР-002230, Довіритель доручає, а Повірений приймає на себе зобов`язання від імені та за рахунок Довірителя перерахувати грошові кошти для сплати податків та внесків із заробітної плати працівників Довірителя за вересень 2018 року на суму 277 239,51 грн., а саме: Єдиного соціального внеску за ставкою 22% з з/плати за вересень 2018 року - 257 020,19 грн. на рахунок 2810, Одержувач: Офіс ВПП ДФС України, код 39440996, банк одержувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО банка одержувача 820019. Призначення платежу: *;101;37883328; код платежу 71010000 внески ЄСВ 22% нарах. на з/п за вересень 2018 р. за ТОВ "НФ Трейдінг Україна" зг. дог. доруч. №ДОР-002230 від 19.04.18 без ПДВ; Єдиного соціального внеску за ставкою 8,41% з з/плати за вересень 2018 року - 20 219,32 грн. на рахунок 2810, Одержувач: Офіс ВПП ДФС України, код 39440996, банк одержувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО банка одержувача 820019. Призначення платежу: *;101;37883328; код платежу 71010000 внески ЄСВ 8,41% нарах. на з/п за вересень 2018 р. за ТОВ "НФ Трейдінг Україна" зг. дог. доруч. №ДОР-002230 від 19.04.18 без ПДВ.

Отже, у даному випадку повірена особа, перераховуючи соціальний внесок, діяла від імені позивача, а не як самостійний платник.

25.01.2019 Верховний Суд ухвалив постанову у справі № 817/85/16, у якій зазначив, що у випадку наявності прогалин у спеціальному нормативно-правовому акті Законі № 2464-VI щодо порядку (способу) виконання обов`язку платника по сплаті єдиного соціального внеску, за умов об`єктивної неможливості скористатися передбаченим Законом способом виконання такого обов`язку, правомірними є дії платника єдиного внеску, спрямовані на забезпечення виконання цього обов`язку у будь-який інший спосіб, що не суперечить чинному законодавству.

У цій постанові Верховний Суд, виходячи із аналізу положень норм цивільного законодавства та Закону № 2464-VI, дійшов висновку, що в результаті реалізації між Товариством та Повіреним взаємовідносин за договорами доручення, не відбулось передачі третім особам обов`язку платника (Товариства) по сплаті єдиного внеску, позаяк власником коштів, від імені якого здійснено відповідні платежі в рахунок сплати сум єдиного соціального внеску є саме позивач, а не будь-яка третя особа. Сама лише обставина, що відповідні перерахування власних коштів платника єдиного внеску відбулись не з його власного рахунку, в умовах неможливості використання власних рахунків платника (що не є спірним між сторонами), не свідчить про порушення платником вимог частини дев`ятої статті 25 Закону № 2464-VI.

Отже, суд першої інстанції, задовольняючи позов, правильно застосував норми права.

Аналогічна позиція висвітлена і в ухвалі Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 817/386/18.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України №2464-VI, недоїмка це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно пункту 2 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України №449 від 20.04.2015, сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Пунктом 3 Розділу VІ цієї Інструкції визначено, що фіскальні органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки) в таких випадках: якщо дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску фіскальними органами; якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається) платникам, зазначеним у підпунктах 1 та 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом п`яти робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

У пункті 4 розділу IV Інструкції зазначено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення суми боргу.

Оскільки, сума єдиного внеску за вересень 2018 року була сплачена повіреним ТОВ "Статус-Трейд" у повному обсязі, то обов`язок позивача зі сплати єдиного внеску за вказаний період виконано повністю та своєчасно.

Отже, обов`язок позивача зі сплати єдиного внеску у вищевказаний період було виконано, а тому оскаржувана податкова вимога є протиправною.

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Офіс великих платників податків Державної податкової служби не довів правомірність формування оскаржуваної вимоги і посилання в апеляційній скарзі на неповноту дослідження судом всіх обставин справи з огляду на підтвердження заборгованості даними інтегрованої картки є безпідставними, оскільки матеріалами справи доведено сплату позивачем єдиного внеску, а також неврахування цієї сплати відповідачем при здійсненні податкового обліку.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 червня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Лічевецький І.О.

Оксененко О.М.

Повний текст постанови виготовлено 18.03.2021.