Справа № 200/11476/20-а
Суддя: Ушенко С.В.
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

22 березня 2021 р. Справа №200/11476/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Ушенка С.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління Національної поліції в Донецькій області (; 87517, Донецька область, м. Маріуполь, просп. Нахімова, 86) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) про стягнення вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння яких не закінчився, на суму 3980,06 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Національної поліції в Донецькій області звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння яких не закінчився, на суму 3980,06 грн.

17.03.2021 від позивача до суду надійшла заява про відмову від позову, яка обґрунтована тим, що відповідачем самостійно, після звернення до суду із вказаним позовом, погашено борг, заявлений позивачем до стягнення, а тому позивач, користуючись своїми вимогами на власний розсуд, вважає за доцільне відмовитись від позову.

Також в заяві позивач просить вирішити питання про повернення судового збору, сплаченого за подання позову у розмірі 2102,00 грн., посилаючись на те, що відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви.

Згідно з ч.ч. 1 та 5 ст. 189 Кодексу адміністративного судочинства України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Суд не приймає відмови від позову, визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч. 3 ст. 189, п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом, суд закриває провадження у справі.

Враховуючи те, що відмова позивача від позову не суперечить закону, не порушує чиї-небудь права, свободи або інтереси, суд вважає за можливе прийняти відмову від позову та закрити провадження у справі.

Частиною 2 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Щодо клопотання позивача про повернення судового збору, викладеного у його заяві про відмову від позову, суд зазначає наступне.

Позивачем за подання позову до Донецького окружного адміністративного суду сплачено судовий збір у сумі 2102,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №8893 від 21 грудня 2020 року (а.с. 32).

Пунктом 8 ст. 4 КАС України визначено, що позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Частиною 1 ст. 47 КАС України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у ст. 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову.

Статтею 189 Кодексу адміністративного судочинства України регламентується право позивача у справі на відмову від позову.

Відповідно до частини 3 зазначеної статті про прийняття відмови від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі.

Згідно статті 140 КАС України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

Про пріоритетність застосування саме ст. 140 КАС України свідчить її імперативність та чітке визначення обставин, а саме, якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви.

Отже, стаття 140 Кодексу адміністративного судочинства України не містить виключень та має імперативний характер. У процесуальному законодавстві не міститься жодних застережень щодо застосування статті 140 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема такі як намагання виконати зобов`язання. Окрім того, зазначена норма не містить застережень щодо виконання зобов`язання у зв`язку з відкриттям позовного провадження, а лише вказує на строк виконання зобов`язання.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 24 січня 2019 року у справі №826/472/17, від 20 червня 2018 року у справі №826/13684/17, та ухвалі від 03 квітня 2019 року у справі №819/1305/17.

Варто зауважити, що питання повернення судового збору та розподілу судових витрат мають різну правову природу, не є пов`язаними, а підстави та порядок їх застосування регулюються по-різному. Зокрема, частина перша статті 142 КАС України може бути застосована у тому випадку, коли має місце відмова позивача від позову, що не пов`язана із задоволенням його відповідачем після подання позовної заяви, оскільки у такому випадку розподіл судових витрат згідно частини першої статті 140 КАС України не здійснюється.

Разом з тим, якщо позивач відмовився від позову внаслідок його задоволення відповідачем після подання позовної заяви, то цілком обґрунтованим є покладення на відповідача обов`язку відшкодувати понесені позивачем витрати як міра відповідальності за поведінку, яка змусила позивача вирішувати спір у судовому порядку.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 25 січня 2020 року у справі №260/1378/18.

Згідно частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Матеріали справи свідчать, що борг, заявлений у позовній заяві до стягнення, відповідачем погашено повністю 04.03.2021, тобто після звернення позивача до суду, що підтверджується довідкою позивача від 05.03.2021 №410/26/02-2021.

Кодексом адміністративного судочинства України чітко встановлено, що якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення клопотання Головного управління Національної поліції в Донецькій області про повернення судового збору шляхом стягнення на його користь з ОСОБА_1 судового збору у сумі 2102,00 грн., керуючись при цьому положеннями статті 140 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 47, 132, 140, 142, 189, 238, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі № 200/11476/20-а за позовом Головного управління Національної поліції в Донецькій області (; 87517, Донецька область, м. Маріуполь, просп. Нахімова, 86) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) про стягнення вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння яких не закінчився, на суму 3980,06 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь Головного управління Національної поліції в Донецькій області (; 87517, Донецька область, м. Маріуполь, просп. Нахімова, 86) судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 256 КАС України, і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 22 березня 2021 року.

Суддя С.В. Ушенко