Справа № 380/6797/20
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2021-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 року справа №380/6797/20

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Кузана Р.І. розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, Львівська область, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) (далі відповідач, ГУ ПФ України у Львівській області), в якому просить:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного Фонду України у Львівській області № 66 від 15.07.2020 про відмову ОСОБА_1 , у призначенні пенсії за вислугу років з врахуванням стажу роботи в Самбірському тубдиспансері на посаді біолога клінічної лабораторії діагностики з 21.05.2012 по 07.07.2020, що дає право на призначення пенсії за вислугу років.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України у Львівській області прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з врахуванням стажу роботи в Самбірському тубдиспансері на посаді біолога клінічної лабораторії діагностики з 21.05.2012 по 07.07.2020, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та призначити пенсію за вислугу років з дня звернення, а саме з 09.07.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідачем протиправно, в порушення п. 2-1 Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909, відмовлено їй у зарахуванні періоду роботи в Самбірському тубдиспансері на посаді біолога з клінічної лабораторної діагностики з 21.05.2012 по 07.07.2020 до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, з підстав не передбачення посади біолога у переліку посад, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Позивач зазначає, що працюючи за спеціальністю, виконувала роботи, пов`язані із відбором та лабораторними дослідженнями біологічного матеріалу на небезпечні інфекційні захворювання, її робота пов`язана із дослідженнями на небезпечні інфекції та збудники, була переведена на посаду біолога зі збереженням попереднього місця та попередніх посадових обов`язків, що стверджується посадовими інструкціями, а відтак має право на призначення пенсії за вислугу років. Просила позов задовольнити

Ухвалою від 26.08.2020 суддя залишив позовну заяву без руху.

Ухвалою судді від 21.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач 12.10.2020 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що позивач права на пенсію на пільгових умовах не має, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу. Зазначає, що посада біолога не є посадою лікаря чи середнього медичного персоналу, які відповідно до законодавства мають право на призначення пенсії за вислугою років. Крім того відповідач зазначає, що роботу позивача в період з 21.05.2012 по 07.07.2020 не підтверджено документами.

Сторони належним чином повідомлялися про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, підтвердженням чого є наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 у 1997 році закінчила повний курс Самбірського медичного училища Львівської області, про що їй видано диплом Серії НОМЕР_2 про освіту по спеціальності «Сестринська справа» та присвоєння кваліфікації «медичної сестри».

Згідно з дипломом спеціаліста ВК №22292175 у 2003 році позивачка закінчила Дрогобицький державний педагогічний університет ім. Івана Франка та отримала повну вищу освіту за спеціальністю «Педагогіка і методика середньої освіти «Біологія» та здобула кваліфікацію «вчителя біології, валеології та основ екології».

Відповідно до сертифіката спеціаліста № 3111 атестаційною комісією при Львівському державному медичному університеті ім. Д.Галицького позивачці присвоєно звання «лаборанта з вищою освітою з клінічної лабораторної діагностики».

У 2013 році ОСОБА_1 присвоєно звання «біолога» - спеціаліста за спеціальністю «клінічна лабораторна діагностика», що підтверджується сертифікатом спеціаліста №68775.

Згідно з записами в трудовій книжці НОМЕР_3 позивач працювала:

- з 29.08.2094 по 15.05.1997 на посаді палатної санітарки Сколівської центральної районної лікарні;

- з 10.07.1997 по 31.12.1997 на посаді палатної медсестри Сколівської центральної районної лікарні;

- з 11.06.1998 прийнята на роботу до Самбірського тубдиспансера на посаду процедурної медсестри;

- 01.09.1998 працюючи в Самбірському тубдиспансері переведена на посаду палатної медичної сестри;

- 17.12.1998 переведена на посаду медичної сестри процедурного кабінету диспансерного відділу;

- 01.11.2001 переведена на посаду медичної сестри процедурного кабінету рентгенлаборанта по флюорографії;

- 01.08.2004 переведена на посаду лаборанта з вищою освітою з клінічної лабораторної діагностики;

- 21.05.2012 переведена на посаду біолога з клінічної лабораторної діагностики;

- 27.12.2017 звільнена з посади біолога з клінічної лабораторної діагностики шляхом переведення в КЗЛОР «Самбірський міжрайонний протитуберкульозний диспансер»;

- 28.12.2017 прийнята на посаду завідувача лабораторією біолога КЗЛОР «Самбірського міжрайонного протитуберкульозного диспансеру»;

- 29.02.2020 у зв`язку з реорганізацією звільнена з посади завідувача лабораторією біолога шляхом переведення в Центр легеневого здоров`я;

- 01.03.2020 прийнята на посаду біолога Самбірського міжрайонного протитуберкульозного підрозділу;

- з 07.07.2020 звільнена з роботи у зв`язку зі зміною в організації виробництва і праці згідно з п.1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

ОСОБА_1 09.07.2020 звернулась до відповідача із заявою про призначення їй пенсії за вислугу років, в порядку пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням 15.07.2020 ГУ ПФ України у Львівській області № 66 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». В рішенні зазначено, що позивачу не враховано в стаж роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, період роботи з 21.05.2012 по 07.07.2020 в Самбірському тубдиспансері на посаді біолога клінічної лабораторії діагностики. Посада біолог в Переліку закладів охорони здоров`я та лікарських посад, визначеного наказом Міністерства охорони здоров`я України №385 від 28.10.2002 відсутня.

Не погоджуючись із такими діями та рішенням відповідача, позивач звернулась до суду з даним позовом з метою захисту свого порушеного права.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Держава, у відповідності до вимог частини 1 статті 46 Конституції України гарантує право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до пункту 2-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з пунктом 16 вказаного розділу до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Підстави пенсійного забезпечення за вислугу років передбачені статтею 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Так, пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Статтею 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти, охорони здоров`я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту «е» статті 55.

Відповідно до пункту «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років, з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців, з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років, з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення, які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим, другим та третім цього пункту.

Таким чином, працівникам закладів охорони здоров`я, що станом на 01.04.2015 мають 25 років спеціального стажу відповідно до пункту «е» ст.55 цього Закону пенсія за вислугу років призначається незалежно від віку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (далі Перелік №909).

Так, зокрема затверджено найменування закладів і установ та найменування посад, а саме в галузі охорони здоров`я передбачені такі заклади як лікарняні заклади, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, установи з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби та територіальні органи Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби, санітарноепідеміологічні заклади, діагностичні центри, а також посади в них лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменувань посад).

У примітці до вказаного Переліку зазначено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Перелік закладів охорони здоров`я та лікарських посад визначено наказом Міністерства охорони здоров`я України №385 від 28.10.2002 «Про затвердження переліків закладів охорони здоров`я, лікарських, провізорських посад, посад молодших спеціалістів з фармацевтичною освітою, посад професіоналів у галузі охорони здоров`я та посад фахівців у галузі охорони здоров`я з у закладах охорони здоров`я» (далі - Перелік №385).

Пунктом 1.1.2 Переліку №385 протитуберкульозний диспансер передбачено як лікувально-профілактичний заклад охорони здоров`я.

Пунктом 1.2 Переліку №385 передбачено перелік лікарських посад у закладах охорони здоров`я, зокрема, посада лікар-лаборант (клінічна лабораторна діагностика).

Таким чином, вищевказаними актами законодавства передбачено, що протитуберкульозний диспансер є лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, а до посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, відносяться посади лікарів та середній медичний персонал (незалежно від найменувань посад).

Зі змісту оскаржуваного рішення №66 від 15.07.2020 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років суд встановив, що відповідачем зараховано до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», період роботи позивачки з 10.07.1997 по 31.12.1997 та з 11.06.1998 по 20.05.2012. Спеціальний стаж роботи ОСОБА_1 , який підтверджений відповідачем, у перерахунку відповідно до ст.60 згаданого Закону становить 22 роки 9 місяців 26 днів. Отже, у цій справі спірним є період роботи позивачки з 21.05.2012 по 07.07.2020, протягом якого ОСОБА_1 працювала на посадах біолога з клінічної лабораторної діагностики та завідувача лабораторією Самбірського протитуберкульозного диспансеру.

Суд встановив, що вказані посади не відносяться до лікарських посад, відповідно до Переліку № 385.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 195 від 25.12.1992 затверджено Перелік вищих і середніх спеціальних навчальних закладів, підготовка і отримання звання в яких дають право займатися медичною і фармацевтичною діяльністю.

Відповідно до п.8 розділу І вказаного переліку, лікарські посади за спеціальністю «біологія, біолог» в установах охорони здоров`я (посади лікаря-лаборанта) можуть обіймати спеціалісти, які отримали вищу освіту та кваліфікацію «біолог» на біологічному факультеті вищого навчального закладу (крім педагогічного).

Як вже зазначалось судом, Перелік №385, на який покликається відповідач в оскаржуваному рішенні, передбачає лише перелік лікарських посад, тоді як Перелік № 909 до посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, включає також середній медичний персонал (незалежно від найменування посади).

Позивачка здобула вищу освіту та отримала кваліфікацію вчителя біології в педагогічному університеті, а тому не могла і не обіймала лікарської посади (лікаря-лаборанта).

З цих підстав суд не бере до уваги доводи позивачки щодо застосування до спірних правовідносин додатку №26 до Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 23.02.2000 № 33 «Про штатні нормативи та типові штати закладів охорони здоров`я», відповідно до якого посади лікарів-лаборантів за спеціальностями «клінічна лабораторна діагностика», «генетика лабораторна», «лабораторна імунологія» дозволяється замінювати за відомістю заміни на посади «біолог»; за спеціальністю «клінічна біохімія» - на посади «біохімік»; за спеціальністю «бактеріологія» - на посади «бактеріолог»; за спеціальністю "вірусологія" - на посади «мікробіолог».

Водночас, як вже зазначалось, право на пенсію за вислугу років відповідно до Переліку № 909 мають також особи, які працювали на посадах, що відносяться до середнього медичного персоналу, незалежно від найменування займаної посади.

До середнього медичного персоналу відносяться особи, які отримали спеціальну освіту та відповідну кваліфікацію в середніх медичних навчальних закладах і допущені в установленому порядку до медичної діяльності. Тобто, середній медичний персонал в залежності від рівня та профілю освіти надає долікарську медичну допомогу, здійснює догляд за хворими, виконує під керівництвом лікаря профілактичну, діагностичну, лікувально-реабілітаційну, санітарно-противоепидемическую і організаторську роботу.

Суд враховує, що законодавством не визначено вичерпного переліку посад середнього медичного персоналу. До таких, зокрема, відносяться фельдшера, акушерки, медичні сестри, санітарні фельдшери, фельдшери-лаборанти, рентгено-лаборанти, зубні лікарі, зубні техніки та ін.

В розділі ІІІ «Переліку вищих і середніх спеціальних навчальних закладів, підготовка і отримання звання в яких дають право займатися медичною і фармацевтичною діяльністю», до середнього медичного персоналу відносяться, зокрема, всі найменування посад в лабораторії за спеціальностями лабораторна діагностика та лабораторна справа.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що посади «біолога з клінічної лабораторної діагностики» та «завідуючого лабораторією-біолога» відносяться до середнього медичного персоналу. Тому, робота на вказаних посадах повинна зараховуватись до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Таким чином суд приходить до висновку про наявність підстав для врахування періоду роботи ОСОБА_1 в Самбірському тубдиспансері на посаді «біолога з клінічної лабораторної діагностики» з 21.05.2012 по 27.12.2017, період роботи в КЗЛОР «Самбірському міжрайонному протитуберкульозному диспансері» на посаді «завідувача лабораторією, біолога» з 28.12.2017 по 29.02.2020, період роботи в Самбірському міжрайонному протитуберкульозному підрозділі на посаді «біолога» з 01.03.2020 по 07.07.2020 до стажу роботи, що дає право позивачці на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", як спеціального стажу.

Як наслідок, позивач має право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з дня звернення, а саме з 09.07.2020 незалежно від віку, оскільки має необхідний спеціальний стаж 25 років станом на 01.04.2015.

Суд, при цьому, вважає помилковим посилання відповідача на наказ Міністерства охорони здоров`я України №308/519 від 05.10.2005, оскільки таким затверджено умови оплати праці працівникам закладів охорони здоров`я, а не врегульовано питання спеціального стажу.

За наведених обставин, позов підлягає задоволенню.

У відповідності до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір в розмірі 840,80 грн. згідно з квитанцією № 51008754 від 18.08.2020.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 122, 139, 241-246, 250, 262, 291, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного Фонду України у Львівській області № 66 від 15.07.2020 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років з врахуванням стажу роботи в Самбірському тубдиспансері на посаді біолога клінічної лабораторії діагностики з 21.05.2012 по 07.07.2020, що дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, Львівська область, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії за вислугу років з врахуванням стажу роботи в Самбірському тубдиспансері на посаді «біолога з клінічної лабораторної діагностики» з 21.05.2012 по 27.12.2017, в КЗЛОР «Самбірському міжрайонному протитуберкульозному диспансері» на посаді «завідувача лабораторією, біолога» з 28.12.2017 по 29.02.2020, в Самбірському міжрайонному протитуберкульозному підрозділі на посаді «біолога» з 01.03.2020 по 07.07.2020, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та призначити пенсію за вислугу років з дня звернення, а саме з 09.07.2020.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.І. Кузан