Справа № 640/27442/20
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2021 року м. Київ № 640/27442/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Д.ТРЕЙДІНГ"
доОфісу великих платників податків Державної податкової служби
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27 липня 2020 року № 4,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Д.ТРЕЙДІНГ" (далі також - ТОВ «Д.ТРЕЙДІНГ», позивач) з позовом до Офісу великих платників податків Державної податкової служби (далі також - Офіс ВПП, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27 липня 2020 року № 4.

Позов обґрунтовано тим, що позивач не погоджується із висновками, викладеними в Акті щодо порушення ним норм Податкового кодексу України, вважає їх необґрунтованими, помилковими, надуманими та такими, що не відповідають фактичним обставинам.

Зокрема, позивач зазначає, що факт господарських взаємовідносин з ТОВ «ПІК «УКРРЕСУРС», ТОВ «ТЕХ ПРОМ ГАЗ» підтверджується належним чином оформленими первинними документами, які складені відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та звітність в Україні» та свідчать про реальність здійснення між ними господарських операцій.

Також позивач зазначає, що ТОВ «Д.ТРЕЙДІНГ» відповідно до норм законодавства належним чином та в передбаченому порядку відобразило господарські операції з контрагентом в бухгалтерському та податковому обліку. При цьому, ТОВ «ПІК «УКРРЕСУРС», ТОВ «ТЕХ ПРОМ ГАЗ» мали належну правоздатність та належний податковий статус: зареєстровані платником податків та платником податку на додану вартість.

Поряд з цим, позивач звертає увагу, що законодавством України не передбачено відповідальність юридичної особи за зобов`язаннями іншої юридичної особи, в тому числі і за податковими зобов`язаннями, що на думку позивача, свідчить про те, що він не може нести відповідальність за порушення податкового законодавства, допущеного його контрагентами.

Одночасно, позивач зазначає, що доводи відповідача ґрунтуються лише на податковій інформації, не підтвердженою ніяким чином.

На думку позивача, оскаржуване рішення, є безпідставним, незаконним, прийнятим на підставі припущень, а тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 листопада 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду в підготовче засідання.

28 грудня 2020 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, у якому Офіс ВПП в задоволенні позовних вимог просив відмовити повністю.

Відзив обґрунтовано тим, що оскаржуване рішення Офіс ВПП було прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства.

15 січня 2021 року ТОВ «Д.ТРЕЙДІНГ» подано до суду відповідь на відзив, в якій позивач не погоджувався з доводами відповідача та просив позовні вимоги задовольнити повністю.

21 січня 2021 року ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва було закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до наказу Офісу великих платників податків Державної податкової служби від 21.05.2020 року № 503 та направлень на перевірку від 27.05.2020 року № 215, від 31.03.2020 року № 216 на підставі пункту 78.1.8 статті 78 Податкового кодексу України (далі - Кодекс), проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Д.ТРЕЙДІНГ» з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. за березень 2019 року, з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків, за результатами якої складено Акт від 19 червня 2020 року № 841/28-10-45-06/42751799.

Висновками вказаного Акту перевірки встановлено, що ТОВ «Д.ТРЕЙДІНГ» () порушило вимоги ПК України в частині достовірності визначення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, а саме завищено податковий кредит за період березень 2020 року на 23 197 364, 02 грн. ПДВ, чим порушено п. 185. ст.185, п. 198.1, п. 19.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.4 ст. 200, п. 200.1 та п. 201.10 ст. 201 ПК України та не встановлено порушень в частині нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за березень 2020 року.

09 липня 2020 року ТОВ «Д.ТРЕЙДІНГ» подано до Офісу великих платників податків Державної податкової служби заперечення на Акт перевірки від 19 червня 2020 року № 841/28-10-45-06/42751799.

За результатами розгляду заперечення, поданого ТОВ «Д.ТРЕЙДІНГ» до Акту перевіри від 19 червня 2020 року № 841/28-10-45-06/42751799, Офіс великих платників податків Державної податкової служби листом від 22.07.2020 року № 25684/10/28-10-45-04-13 висновки акту документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Д.ТРЕЙДІНГ» () з питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн., по декларації з податку на додану вартість за березень 2020 року, з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків (№841/28-10-45-04/42751799 від 19.06.2020), викладено в наступній редакції:

«Документальною позаплановою перевіркою встановлено порушення ТОВ «Д.ТРЕЙДІНГ» () вимог Податкового кодексу України в частині достовірності визначення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, а саме, ТОВ «Д.ТРЕЙДІНГ» завищено від`ємне значення за період березень 2020 року на 13 007 332, 02 грн. ПДВ, чим порушено п. 185.1 ст.185, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст.198, п.200.4 ст.200, п.201.1 та п. 201.10 ст. 201 Кодексу та не встановлено порушень в частині нарахування сум бюджетного відшкодування та не встановлено порушень в частині нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за березень 2020 року.»

27 липня 2020 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким згідно з пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України ТОВ «Д.ТРЕЙДІНГ» зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 13 007 332, 00 грн.

Незгода з вказаним податковим повідомленням-рішенням обумовила позивача на звернення до суду з даним позовом.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України.

У розумінні п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України "податковий кредит" - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Положеннями ст.185 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку (п.187.1 ст.187 ПК України).

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

При цьому, відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України визначено, що порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість вказаної у податковій накладній , до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Виходячи з вищенаведеного, відображенню в бухгалтерському обліку та податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, при наявності первинного документу, що підтверджує таку господарську операцію.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п. 1.2 ст. 1, п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05 червня 1995 року за №168/704 (далі - Положення №88), де первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до п.2 ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення №88, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

При цьому, наявність належним чином оформлених податкових накладних є обов`язковою, але не вичерпною обставиною для віднесення відповідних сум до складу ПДВ. Зокрема, якщо наведені у договорах товари чи послуги фактично не поставлялися, то, відповідно, придбання таких товарів або послуг не відбулося, право на податковий кредит у такого платника податків не виникає, оскільки при цьому не дотримано обов`язкових умов для виникнення такого права на придбання товарів (послуг) з метою їх використання у господарській діяльності.

Як вже зазначалося, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Зміст господарської операції може встановлюватися з урахуванням змісту цивільно-правових чи господарсько-правових зобов`язань сторін, але не вичерпується останнім. Господарська операція може мати місце навіть за відсутності цивільно-правових чи господарсько-правових відносин між платниками податків.

Із наведеного можна зробити висновок про те, що господарські операції є самостійним поняттям, відмінним від правочинів або господарських зобов`язань. Наслідки в податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто ті, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника податків.

Презумпція дійсності, притаманна цивільним правочинам, не може бути автоматично поширена на реальність господарських операцій.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Крім того, в основі будь-якої реальної господарської операції має лежати економічна мета, тобто бажання платника податків приростити активи за допомогою досягнення господарського ефекту.

У податковому обліку господарські операції мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення, тобто первинними документами, що містять інформацію про фактичні господарські операції, розкривають їх зміст та обсяг.

За відсутності достатніх доказів - первинних документів, які б достовірно підтверджували факт здійснення господарської операції, розкривали її зміст та обсяг з метою та в цілях господарської діяльності платника податку, підстави для формування даних податкового обліку - відсутні.

Згідно правової позиції Верховного Суду України при розгляді справ даної категорії судам належить з`ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції (фактичне здійснення господарських операцій); підтвердження господарських операцій належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Матеріалами справи встановлено, що 24.06.2019 року між ТОВ «ПІК «УКРРЕСУРС» (Постачальник) та ТОВ «Д.ТРЕЙДІНГ» (Покупець) укладено Договір постачання № 1-1-2019/039, за умовами якого Постачальник зобов`язується передати (поставити) у власність Покупця кам`яне вугілля і вугільну продукцію (далі - Вугілля), в кількості, асортименті, за ціною і на умовах, погоджених Сторонами в цьому Договорі і специфікаціях, які є невід`ємними частинами цього Договору (далі - Специфікації). Покупець на умовах, передбачених цим Договором, зобов`язується прийняти вказане Вугілля і сплатити його вартість.

Згідно п. 2 вказаного Договору перелік виробників, вантажовідправників, вантажоодержувачів, станцій відправлення, станцій призначення, строк поставки, найменування, категорія якості, загальна орієнтовна кількість Вугілля, що підлягає поставці, його асортимент, пайове співвідношення по марках, розмірах кусків, ціна 1 (однієї) тонни, приплати/знижки до базової ціни і вартість Вугілля встановлюються Сторонами в цьому Договорі і Специфікаціях до нього.

Пунктами 5.4, 5.5 Договору передбачено, що Покупець (Вантажоодержувач) зобов`язується своєчасно приймати Вугілля за кількістю, якістю і асортиментом. Сторони узгоджують, що основою для оформлення і підписання Актів приймання-передачі вугільної продукції є фактичні дані про кількісні і якісні показники Вугілля, яке поставлене Постачальником і прийняте Покупцем (Вантажоодержувачем), визначені відповідно до розділу 5 цього Договору. Постачальник та/або Вантажовідправник та/або Виробник рядового Вугілля зобов`язаний протягом 2 (двох) днів з дати поставки, але не пізніше 2 (другого) числа місяця, що настає за місяцем поставки, зробити з Вантажоодержувачем звірку поставленого в поточному місяці Вугілля. За результатами звірки Постачальник зобов`язаний скласти, підписати зі свого боку і завірити печаткою відповідні Акти приймання-передачі вугільної продукції за Договором і в той же строк направити Покупцю на підпис. Сторони узгоджують, що Покупець зі свого боку зобов`язаний підписати, завірити своєю печаткою отримані від Постачальника Акти приймання-передачі вугільної продукції і в строк не більше двох днів з дати отримання таких документів направити 1 (один) екземпляр Акту приймання-передачі вугільної продукції Постачальнику.

Згідно п. 6 Договору з метою здійснення оплати за Вугілля, Покупець перераховує на поточний рахунок Постачальника грошові кошти у розмірі вартості фактично поставленого Постачальником та прийнятого Покупцем Вугілля впродовж 15-ти (п`ятнадцяти) календарних днів з дати Акту приймання - передачі вугільної продукції.

Розрахунки за Договором здійснюються Покупцем шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України на поточний рахунок Постачальника.

Інші форми розрахунків можуть визначатися Сторонами в Додаткових Угодах до цього Договору.

На виконання вказаного Договору між сторонами укладено Додаткові угоди від 08.10.2019 року до Договору постачання №1-1-2019/039 від 24.06.2019 року; Специфікації №835105 від 03.10.2019 року, №835107 від 03.10.2019 року, №835265 від 08.10.2019 року, №835266 від 08.10.2019 року, №835336 від 10.10.2019 року; Акти приймання -передачі вугільної продукції №20/10 від 31.10.2019 року, 19/10 від 31.10.2019 року, №18/10 від 31.10.2019 року, №16/10 від 31.10.2019 року, №17/10 від 31.10.2019 року, №01/11 від 12.11.2019 року,№ 02/11 від 13.11.2019 року, №03/11 від 18.11.2019 та залізничні накладанні від 31.10.2019 року 52264439; №52268786; №52268745; №52282308, 52216041; №52217882; №52225117; №52282290, 52183001; №52185204; №521897662; №52216058, №52233913, №52102365; №52136264; №52138930; №52159514, №52165131, №52167798, №52167814, №52174398, №52129210, 52240298; №47885843; №52078250; №47885967, №52087111, №52024098, №52129210, №52114428, №52214469, №52121977, №5211887, №45014107, №52111861, №52097839, від 12.11.2019 року 52334224, від 13.11.2019 року 52159555; №45132263; №52254174; №52259959, №52259967, №52259942, №52129210, №52114428, №52214469, №52121977, №521 1 1887, №45014107, №52111861, №52097839, від 18.11.2019 року №52255239; №45346459; №52259934; №52259926.

На підставі актів приймання передачі ТОВ "ПІК "УКРРЕСУРС" виставило позивачу наступні рахунки на оплату:№ 122 від 31.10.2019 на суму 11 185 575,65 грн., № 123 від 31.10.2019 на суму 14 479 022,38 грн.; № 124 від 31.10.2019 на суму 6 255 950,78 грн.; № 125 від 31.10.2019 на суму 5119 074,01 грн.; № 126 від 31.10.2019 на суму 3 418 080,96 грн., №127 від 12.11.2019 на суму 1 758 111,96 грн.; № 128 від 13.11.2019 на суму 3 761 498,29 грн., № 130 від 18.11.2019 на суму 1 569 976,85 грн., які було оплачено відповідно до платіжних доручень від 01.11.2019 року № 206227, від 05.11.2019 року № 206748, від 15.11.2019 року № 214923, від 18.11.2019 року № 215629, від 22.11.2019 року № 217883, в результаті чого було складено податкові накладні від 01.11.2019 року №, від 05.11.2019 року № 2, від 15.11.2019 року № 6, від 18.11.2019 року № 3 та від 22.11.2019 року № 4.

Також, судом встановлено, що 23.05.2019 року між ТОВ «ТЕХ ПРОМ ГАЗ» (Продавець) та ТОВ «Д.ТРЕЙДІНГ» (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу природного газу № 3-1-2019/266, за умовами якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю природний газ (далі - газ/природний газ), а Покупець зобов`язується оплатити та прийняти Газ, на умовах цього Договору. Продавець гарантує, що Газ, який передається за цим Договором, належить йому на праві власності, не перебуває під забороною відчуження, арештом, не є предметом застави та іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань перед будь-якими фізичними та/або юридичними особами, а також не є предметом будь-якого іншого обтяження чи обмеження. У випадку недотримання Продавцем відповідних гарантій, Покупець є добросовісним набувачем права власності на Газ.

Відповідно до п. 3 Договору Продавець передає Покупцю розмитнений та очищений від усіх податків Газ у віртуальних торгових точках (VТР)(далі - "Пункти приймання-передачі"), а саме: код Е1С: 56ZG-VTP-000000Z.

Приймання-передача Газу оформляється актом приймання-передачі Газу та комерційним актом приймання-передачі Газу між Продавцем і Покупцем у строки та порядку відповідно до п 5.5. Газ вважається переданим Продавцем та прийнятим Покупцем в день підписання актів приймання-передачі Газу та комерційних актів приймання-передачі Газу. Право власності на Газ та ризики його випадкової загибелі переходять від Продавця до Покупця з момент)' підписання акту приймання-передачі Газу. Звірка фактичного обсягу поставленого Газу за відповідний місяць проводиться Сторонами шляхом підписання актів, передбачених Договором. Строки передачі Газу визначаються Сторонами у додаткових угодах до Договору.

Згідно п. 5 Договору Оплата Газу здійснюється Покупцем на підставі рахунку Продавця. У випадку, якщо день оплати, встановлений додатковою угодою, припадає на неробочий день, Покупець здійснює відповідну оплату не пізніше наступного робочого дня. Датою оплати Покупцем Газу є дата зарахування грошових коштів на рахунок Продавця. Не пізніше І-го(одного) робочого дня. з моменту передачі відповідного обсягу Газу. Продавець зобов`язується надати Покупцеві підписані та скріплені печаткою Продавця 3 (три) примірники акту приймання-передачі, де зазначаються обсяги переданого Газу, а також 2(два) примірники комерційного акту приймання - передачі, підписаних та скріплених печаткою Продавця, де зазначаються обсяги переданого Газу та вартість переданого Газу згідно підписаних відповідних додаткових угод до Договору (надалі «Акти»). Покупець не пізніше 2-х(двох) робочих днів наступних за днем отримання Актів, зобов`язується повернути Продавцю один примірник оригіналу Актів, підписаних уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання Актів. Акт приймання-передачі Газу та комерційний акт приймання-передачі Газу складаються за формами, що вказані в Додатку № 1, що с невід`ємною частиною Договору.

На виконання вказаного Договору між сторонами укладено Додаткову угоду №12 від 27.12.2019 року до Договору купівлі-продажу природного газу №3-1-2019/266 від 23.05.2019 р., за умовами якої ТОВ "ТЕХ ПРОМ ГАЗ" зобов`язалось передати у власність Товариства у січні 2020 року природний газ у віртуальній торговій точці (VTP) обсягом 6 000 000 кубічних метрів, а Товариство оплатити вищезазначений обсяг газу протягом одного банківського дня з дати підтвердження торгового сповіщення в інформаційній платформі Оператора ГТС; Додаткову угоду №14 від 08.01.2020 року до Договору купівлі-продажу природного газу №3-1-2019/266 від 23.05.2019 р., якою внесено зміни в п. 5 Додаткової угоди №12 від 27.12.2019 року; Комерційний акт приймання-передачі природного газу від 30.01.2020 за договором купівлі-продажу природного газу № 3-1-2019/266 від 23.05.2019 р.; Акт приймання - передачі природного газу у віртуальній торговій точці від 31.01.2020; податкові накладні від 03.01.2020 року №3, від 08.01.2020 року №8, від 03.01.2020 року №12, від 14.01.2020 року №16, від 15.01.2020 року №17, від 16.01.2020 року №19, від 17.01.2020 року №20, від 20.01.2020 року №25, від 21.01.2020 року №27, від 22.01.2020 року №30, від 23.01.2020 року №33, від 24.01.2020 року №36, від 27.01.2020 року №44, від 29.01.2020 року №49, від 30.01.2020 року №57, від 31.01.2020 року №60.

Оплата згідно умов вказаного договору була здійснена платіжними дорученнями від 03.01.2020 року №61, від 08.01.2020 року №3347384, від 13.01.2020 року №157, від 14.01.2020 року №182, від 15.01.2020 року №195, від 16.01.2020 року №218, від 16.01.2020 року №218, від 20.01.2020 року №255 та 270, 21.01.2020 року №288, від 22.01.2020 року №311, від 23.01.2020 року №3360766, від 24.01.2020 року №339, від 27.01.2020 року №359, від 29.01.2020 №397, від 30.01.2020 року №422, від 31.01.2020 року №450 та від 03.02.2020 року №474.

Судом встановлено, що за результатами здійснення вказаної господарської діяльності ТОВ «Д.ТРЕЙДІНГ» у поданій ним до податкового органу податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2020 року зазначено суму від`ємного значення між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту у розмірі 390 635 181 грн. (рядок 19 декларації).

Окрім цього, ТОВ «Д.ТРЕЙДІНГ» у поданій ним до податкового органу податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2020 року сума від`ємного значення попередніх та поточного звітного (податкового) періоду, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 Кодексу на момент подання податкової декларації вказана у сумі 390 635 181 грн. (рядок 20 декларації), а сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у - 240 635 181 грн. (рядок 21 декларації).

У той же час, перевіркою декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. за березень 2019 року, з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків, встановлено його завищення на суму 13 007 332, 02 грн.

Матеріалами справи встановлено, що підставою для висновку податкового органу про завищення позивачем суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за березень 2020 року у розмірі 13 007 332, 02 гривень стала наявна в податкового органу податкова інформації щодо ТОВ «ПІК "УКРРЕСУРС" та ТОВ «ТЕХ ПРОМ ГАЗ».

Так, податковим органом встановлено, що ТОВ "ПІК "УКРРЕСУРС" () знаходиться на обліку в ГУ ДПС У м. Києві (Печерський район м. Києва). Стан платника: « 0» платник податків за основним місцем обліку. Основний вид діяльності згідно КВЕД - 46.71- Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами. Кількість працівників у періоді взаємовідносин (листопад 2019 року): 6 осіб. Основні засоби: 20,3 тис. грн.

Згідно баз даних «Єдиний реєстр податкових накладних» та ІС «Податковий блок» ТОВ "ПІК "УКРРЕСУРС" (податковий номер 43051309) за період взаємовідносин з ТОВ «Д.ТРЕЙДІНГ» виписано та зареєстровано податкові накладні.

Контролюючим органом встановлено, що згідно баз даних «Єдиний реєстр податкових накладних» та ІС «Податковий блок» ТОВ "ПІК "УКРРЕСУРС" () за період взаємовідносин з ТОВ «Д.ТРЕЙДІНГ» придбавало вугілля кам`яне Г(Г2) 0-100 згідно ланцюгу у ТОВ "ОСК-ТЕХНОЛОДЖІ" () та ТОВ "УКРДОНІНВЕСТ ТРЕЙДІНГ" (), яке згідно вказаних баз даних було отримано від ТОВ "КРАСНОЛИМАНСЬКЕ" та ПрАТ "ЦЕНТРАЛЬНА ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА "РОСІЯ".

У той же час, згідно даних Акту перевірки ТОВ''КРАСНОЛИМАНСЬКЕ" () та ПрАТ "ЦЕНТРАЛЬНА ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА "РОСІЯ" () у листопаді 2019 року не здійснювало придбання товару який згідно баз даних «Єдиний реєстр податкових накладних» був реалізований на ТОВ "ОСК-ТЕХНОЛОДЖІ" та ТОВ "УКРДОНІНВЕСТ ТРЕЙДІНГ. Товариство у листопаді 2019 року здійснювало придбання будівельних матеріалів та комплектуючих в асортименті та відповідно - бензин, кисень газоподібний, послуги з компенсації за перетікання реактивної енергії.

Враховуючи вищевикладене, перевіркою встановлено відсутність виробника/імпортера, а також відсутність підтвердження факту реального одержання (купівлі) ТОВ "ПІК "УКРРЕСУРС" певного обсягу ідентифікованих товарів.

Одночасно, контролюючим органом встановлено, що ТОВ «ТЕХ ПРОМ ГАЗ» () знаходиться на обліку в ГУ ДПС у м. Києві (Оболонський район м. Києва). Стан платника: « 0» платник податків за основним місцем обліку. Основний вид діяльності згідно КВЕД - 35.23 Торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи.

Згідно баз даних «Єдиний реєстр податкових накладних» та ІС «Податковий блок» ТОВ «ТЕХ ПРОМ ГАЗ» (податковий номер 419311047) за період взаємовідносин з ТОВ «Д.ТРЕЙДІНГ» виписано та зареєстровано податкові накладні.

Контролюючим органом встановлено, що згідно баз даних «Єдиний реєстр податкових накладних» та ІС «Податковий блок» ТОВ «ТЕХ ПРОМ ГАЗ» (податковий номер 419311047) за період взаємовідносин з ТОВ «Д.ТРЕЙДІНГ» придбавало газ природний згідно ланцюгу у ТОВ «ГАЗ ЛІДЕР» () та ТОВ «ТРЕЙДЕР ГАЗ» ().

При цьому, згідно даних ІС «Податковий блок» у ТОВ «ГАЗ ЛІДЕР» та ТОВ «ТРЕЙДЕР ГАЗ» відсутні трудові ресурси, офісні, торгівельні та складські приміщення, виробниче обладнання, сировина і матеріали.

Окрім цього, згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, стосовно ТОВ «ГАЗ ЛІДЕР» та ТОВ «ТРЕЙДЕР ГАЗ», що в провадженні першого слідчого відділу Територіального управління ДБР перебувають матеріали кримінального провадження №0002588 від 18.12.2019 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 209, ч.2 ст. 364, ч.3 ст.212 КК України, за фактами вчинення невстановленими особами, які контролюють діяльність ряду суб`єктів господарювання - імпортерів природного газу на території України у співучасті зі службовими особами Енергетичної митниці ДФС України, якими запроваджено протиправну схему ввезення на територію України з порушенням митних процедур природного газу, який реалізовувався всупереч митного законодавства без сплати обов`язкових митних платежів підконтрольними підприємствами (ТОВ «ТРЕЙДЕР ГАЗ» () та ТОВ «ГАЗ ЛІДЕР» (), з подальшою легалізацією грошових коштів в особливо великих розмірах, одержаних у протиправний спосіб. Крім того, встановлено, що засновник ТОВ «ТРЕЙДЕР ГАЗ» є засновником та директором ТОВ «ГАЗ ЛІДЕР», яке також використовується з метою імпорту та подальшої протиправної реалізації нерозмитненого природного газу та скерування грошових коштів, отриманих злочинним шляхом у тіньовий сектор економіки.

Враховуючи вищевикладене, контролюючим органом перевіркою не підтверджено господарські операції на адресу ТОВ «Д.ТРЕЙДІНГ» від ТОВ «ТЕХ ПРОМ ГАЗ», що свідчить про те, що за постачанням товару оформлювались лише окремі первинні документи з метою створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій, наслідком чого, є отримання ТОВ «Д.ТРЕЙДІНГ» необґрунтованої податкової вигоди у вигляді сум податкового кредиту з ПДВ.

Беручи до уваги викладене вище, суд при визначенні правомірності прийняття відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, зазначає таке.

За результатами дослідження вище перелічених первинних та інших документів складених позивачем за результатами господарської діяльності з ТОВ «ПІК «УКРРЕСУРС» та ТОВ "ТЕХ ПРОМ ГАЗ" судом встановлено, що вони оформлені у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України, та в повній мірі відображають зміст і характер вчинених господарських операцій.

Спірні господарські операції були належним чином відображені у бухгалтерському обліку позивача. Вказані первинні документи досліджувались контролюючим органом під час проведення перевірки. Наявність таких документів відповідачем не заперечувалась.

Судом також встановлено, що товар придбаний у ТОВ «ПІК «УКРРЕСУРС» було використано позивачем в оподатковуваних операціях в межах власної господарської діяльності з метою отримання прибутку, шляхом його реалізації АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» в підтвердження чого надано суду копії: Договору №1-1-2019/041 від 24.06.2019 року; додаткової угоди від 27.11.2019 до договору № 1 -1 -2019/041 від 24.06.2019 року; акту звіряння за кількістю та якістю №2210-2 від 22.10.2019 року; акту приймання-передачі вугільної продукції №506194801 від 22.10.2019; рахунку-фактури 506194801 від 22.10.2019; акту звіряння за кількістю та якістю №3110-8 від 31.10.2019 року; акту приймання-передачі вугільної продукції № від 31.10.2019; рахунку-фактури № від 31.10.2019; акту звіряння за кількістю та якістю №3110-7 від 31.10.2019 року; акту приймання-передачі вугільної продукції № від 31.10.2019; рахунку-фактури № від 31.10.2019; акту звіряння за кількістю та якістю №3110-6 від 31.10.2019 року; акту приймання-передачі вугільної продукції № від 31.10.2019; рахунку -фактури № від 31.10.2019; акту звіряння за кількістю та якістю №3110-2 від 31.10.2019 року; акту приймання-передачі вугільної продукції № від 31.10.2019; рахунку -фактури № від 31.10.2019; акту звіряння за кількістю та якістю №3110-3 від 31.10.2019 року; акту приймання-передачі вугільної продукції № від 31.10.2019; рахунку - фактури № від 31.10.2019; акту звіряння за кількістю та якістю №1811-1 від 18.11.2019 року; акту приймання-передачі вугільної продукції № від 18.11.2019; рахунку - фактури № від 18.11.2019; акту звіряння за кількістю та якістю № 1211 -1 від 12.11.2019 року; акту приймання-передачі вугільної продукції № від 12.11.2019; рахунку-фактури № від 12.11.2019; акту звіряння за кількістю та якістю №1311-1 від 13.11.2019 року; акту приймання-передачі вугільної продукції № від 13.11.2019; рахунку-фактури № від 13.11.2019.

Також, товар придбаний у ТОВ "ТЕХ ПРОМ ГАЗ з метою отримання прибутку, було позивачем реалізовано ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» в підтвердження чого надано суду копії: договору на постачання природного газу №089ЛС/770/3-1-2019/340 від 10.12.2019 року; додаткової угоди від 27.12.2019 №1 до договору на постачання природного газу №089ЛС/770/3-1 -2019/340 від 10.12.2019 року; додаткової угоди від 22.01.2020 №1/1 до договору на постачання природного газу №089ЛС/770/3-1-2019/340 від 10.12.2019 року; додаткової угоди від 31.01.2020 №1/2 до договору на постачання природного газу №089ЛС/770/3-1-2019/340 від 10.12.2019 року; комерційного акту приймання-передачі природного газу від 31.01.2020 р. за Договором на постачання природного газу №089ЛС/770/3-1-2019/340 від 10.12.2019 року; податкових накладних (№20 від 10.01.2020 з додатками, №22 від 14.01.2020 з додатками, №24 від 15.01.2020 з додатками, №26 від 16.01.2020, 28 від 17.01.2020, №297 від 30.01.2020, №299 від 30.01.2020, №449 від 31.01.2020, №617 від 31.01.2020, №972 від 31.01.2020.

При цьому, суд звертає увагу на те, що податковий орган в акті перевірки не ставив під сумнів достовірність даних, які містять вказані первинні бухгалтерські документи, а також не зазначав про невідповідність первинних бухгалтерських документів вимогам чинного податкового законодавства, зокрема, відсутності в податковій накладній обов`язкових реквізитів.

В той же час, податковий орган не подав доказів, які однозначно свідчили б про неправдивість одержаних від платника документів, підтверджували б фіктивний характер спірних операцій та недобросовісність позивача як платника податків, відповідачем не надано суду жодних доказів, які підтверджували б те, що вчинення правочину (укладення договору), на підставі якого виникли взаємовідносини між позивачем та контрагентом не відповідали дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав та обов`язків чи свідчили б про незвичність цін за спірними операціями, або про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності товариства, господарській меті з метою досягнення правових наслідків та які порушують публічний порядок, суперечать моральним засадам суспільства та спрямовані на заволодіння майном держави.

Більш того, на момент здійснення вищезазначених господарських операцій між позивачем та його контрагентами ТОВ «ПІК «УКРРЕСУРС» та ТОВ "ТЕХ ПРОМ ГАЗ" останні були зареєстровані як платники податку на додану вартість у встановленому законодавством порядку, мали індивідуальні податкові номери, а отже, мали право видавати позивачу вищезазначені належним чином оформлені податкові накладні, котрі у відповідності до пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України, є підставою для формування позивачем податкового кредиту та від`ємного значення з податку на додану вартість за періоди листопад, грудень 2019 року, січень, березень 2020 року.

Щодо посилання контролюючого органу на відомості про відсутність у контрагента позивача умов необхідних для ведення відповідної господарської діяльності з обсягом товару у відповідні строки, зокрема, технічного персоналу, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, як на підставу для відмови в позові, відхиляється судом, оскільки чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, наявності чи відсутності у останніх основних фондів. Відсутність у контрагентів добросовісного платника податку, яким є позивач, матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання таким платником господарської операції, та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).

Відповідно до принципу офіційності контролюючий орган повинен доводити в суді фіктивність господарської операції як підстави для нарахування платникові податків податкових зобов`язань та правомірності прийняття свого рішення. У той час, як на підтвердження фактичного виконання господарських зобов`язань позивачем було надано належним чином оформлені первинні документами, та доведено, що укладені договори відповідають економічному змісту та діловій меті, а здійснені господарські операції спричинили зміни в структурі активів позивача.

Остання обставина підтверджується наданими платіжними дорученнями, оборотно-садовою відомістю.

У той же час, щодо посилання відповідача на інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах ДФС, як на доказ нереальності господарських операцій між позивачем та ТОВ «ПІК «УКРРЕСУРС» та ТОВ "ТЕХ ПРОМ ГАЗ", суд зазначає, що такі докази не можуть бути взяті до уваги, оскільки жодним чином не підтверджують наведені в Акті обставини.

Крім того, суд зазначає, що податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відповідача носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень на які посилається контролюючий орган.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20 серпня 2019 року у справі №820/7831/15.

За вказаних обставин, суд не бере до уваги посилання відповідача на податкову інформацію відносно контрагента позивача, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів, складених за наслідками проведених господарських операцій між позивачем та його контрагентами та не є належними доказами в розумінні процесуального Закону.

При цьому, суд звертає увагу, що дослідження руху товарів/послуг за ланцюгом постачання, як одного з аргументів податкового органу щодо фіктивного характеру операцій, також жодним чином не можуть свідчити про нереальність/фіктивність правочинів ТОВ «Д.ТРЕЙДІНГ» з контрагентами-постачальниками, оскільки посилання на "зникнення" товарів за ланцюгом постачання не можуть бути доказом безтоварного характеру господарських операцій.

В даному випадку, відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Таким чином, порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Разом з цим, суд при вирішенні даної справи бере до уваги Довідку ГУ ДПС у м. Києві від 14.07.2020 року № 70/26-15-05-04-03/41931010 «Про результатами зустрічної звірки ТОВ "ТЕХ ПРОМ ГАЗ" () щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків ТОВ «Д.ТРЕЙДІНГ» () їх повноти відображення в обліку за період з 01.01.2020 року по 31.01.2020 року», згідно якої висновком ГУ ДПС у м. Києві підтверджено факт здійснення господарських відносин з ТОВ «Д.ТРЕЙДІНГ», їх вид, обсяг, якість та розрахунки. Також даною звіркою встановлено відображення ТОВ "ТЕХ ПРОМ ГАЗ" в податковому обліку господарських операцій та розрахунків із ТОВ «Д.ТРЕЙДІНГ».

Поряд з цим, суд звертає увагу, що дана звірка була проведена відповідно до запиту Офісу ВПП ДПС від 01.06.2020 року № 12497/7/28-10-45-04-15.

Беручи до уваги викладене, суд звертає увагу, що відповідно до п. 1 Порядку проведення контролюючими органами зустрічних звірок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 р. № 1232 під час зустрічної звірки здійснюється зіставлення даних, отриманих від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин, з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з`ясування повноти їх відображення в обліку платника податків.

Відповідно до п. 2, 3 вказаного Порядку зустрічні звірки проводяться з метою отримання податкової інформації, необхідної у зв`язку з проведенням перевірок платників податків.

У разі необхідності проведення зустрічної звірки контролюючий орган (ініціатор) надсилає контролюючому органу (виконавцю), до компетенції якого віднесено реалізацію повноважень щодо здійснення податкового контролю стосовно суб`єкта господарювання, запит про проведення зустрічної звірки для підтвердження даних, отриманих від платника податків та інших суб`єктів інформаційних відносин.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Д.ТРЕЙДІНГ» з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. за березень 2019 року, з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків та складено Акт від 19 червня 2020 року № 841/28-10-45-06/42751799 про порушення платником податків вимог ПК України в частині достовірності визначення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, а саме завищено податковий кредит за період березень 2020 року на 23 197 364, 02 грн. ПДВ за відсутності інформації про результати співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів ТОВ "ТЕХ ПРОМ ГАЗ" з метою документального підтвердження господарських відносин з ТОВ «Д.ТРЕЙДІНГ», а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з`ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Тобто, суд приходить до переконання, що відповідачем висновки про нереальність здійснення господарських операцій між ТОВ «Д.ТРЕЙДІНГ» та ТОВ "ТЕХ ПРОМ ГАЗ" було зроблено необґрунтовано та за відсутності підтверджуючих на це документів.

При цьому, доказів щодо проведення чи неможливості проведення зустрічної звірки ТОВ «ПІК «УКРРЕСУРС», які б в свою чергу підтверджували належним чином доводи суб`єкта владних повноважень щодо відсутності у платника податків підтвердження факту реального одержання (купівлі) певного обсягу ідентифікованих товарів, який ним було реалізовано позивачеві, контролюючим органом не надано.

Також суд вважає неприйнятними доводи податкового органу стосовно посилання на пункт 44.6 статті 44 Податкового кодексу України, як підставу завищення ТОВ «Д.ТРЕЙДІНГ» від`ємного значення за період березень 2020 року на 13 007 332, 02 грн. ПДВ, чим порушено п. 185.1 ст.185, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст.198, п.200.4 ст.200, п.201.1 та п. 201.10 ст. 201 Кодексу, оскільки положення вказаної статті Податкового кодексу України визначають статус показників податкової звітності, які не підтверджені необхідними документами під час перевірки, однак не обмежують право платника довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення податкової перевірки. Право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів. В іншому випадку, обмеження судом предмету дослідження призвело би до неповноти дослідження та порушення справедливого судового розгляду.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (стаття 90 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суд зазначає, що у даній справі реальність господарських операцій позивача із контрагентами встановлена на підставі первинних документів, як підстави формування податкового та бухгалтерського обліку, наданих на підтвердження господарських операцій.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 12 лютого 2019 року по справі №820/6512/16.

Таким чином, суд приходить до висновку, що подані позивачем документи, оформлені ним у відповідності до вимог пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а отже підтверджують реальні зміни у його майновому стані та дають підстави вважати, що господарські операції з ТОВ «ПІК «УКРРЕСУРС» та ТОВ "ТЕХ ПРОМ ГАЗ" спрямовані на виконання правочину, дійсно відбулися, є економічно виправданими та відповідають основним видам господарської діяльності, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 12 лютого 2019 року по справі №820/6512/16.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем правомірно задекларовано суму від`ємного значення , що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації звітного (податкового) періоду за березень 2020 року за результатами взаємовідносин з ТОВ «ПІК «УКРРЕСУРС» та ТОВ "ТЕХ ПРОМ ГАЗ".

Таким чином, податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної податкової служби від 27 липня 2020 року № 4 підлягає скасуванню.

Згідно положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно, беручи до уваги положення частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача здійсненні ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 19 210, 00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 132, 134, 243 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.ТРЕЙДІНГ" (, 01032, м. Київ, вул. Льва Толстого, 57) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної податкової служби від 27 липня 2020 року № 4.

3. Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної податкової служби (, 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11Г) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.ТРЕЙДІНГ" (, 01032, м. Київ, вул. Льва Толстого, 57) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 21 020 (двадцять одна тисяча двадцять гривень) 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.М. Погрібніченко