Справа № 341/970/20
Суддя: Гаполяк Т. В.
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 341/970/20
Номер провадження 2-а/341/5/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Гаполяка Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження без виклику осіб, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до

-Головного управління національної поліції Львівській області;

-поліцейського 4 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у Львівській області Пугачова Єгора Петровича,

про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до поліцейського 4 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у Львівській області Пугачова Є. П., судом залучено до участі у справі співвідповідачем - Головне управління Національної поліції Львівській області.

Позовна заява містить позовні вимоги:

- визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАМ № 2766402 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, постановлену 01 липня 2020 року поліцейським 4 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у Львівській області Пугачовим Є. П.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 01 липня 2020 року відповідачем поліцейським Пугачовим Є.П. відносно нього винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2766402, якою його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

В постанові зазначено, що він 01 липня 2020 року о 15 год. 39 хв. керуючи автомобілем на а/д Львів-Шегині 71 км. 500 м. у с. Волиця рухався зі швидкістю 100 км/год і на 50 км/год перевищив встановлену.

Зазначає, що дозволеної швидкості руху не перевищував. При винесенні постанови поліцейський позбавив його можливості реалізації прав особи, що притягується до адміністративної відповідальності. Докази допущення ним правопорушення є не допустимими.

Представником відповідача - поліцейського 4 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у Львівській області Пугачова Є. П. Чабаном Є.С. скеровано до суду відзив на позов. Заперечуючи позов покликається на те, що поліцейським дотримано процедури документування факту порушення та позивачем порушено швидкісний режим.

Дослідивши наявні докази, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступних висновків.

Згідно статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

У відповідності до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, вчинених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно з статтею 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: в тому числі частини перша, друга і третя статті 122.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до частини 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Закон України "Про дорожній рух" регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Згідно пункту 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до статті 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно статті 40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом встановлено, що 01 липня 2020 року відповідачем поліцейським Пугачовим Є.П. відносно позивача винесено постанову серії ЕАМ № 2766402 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Постанову винесено по факту допущення позивачем порушення пункту 12.4 Правил дорожнього руху України, а саме позивач 01 липня 2020 року о 15 год. 39 хв. керував автомобілем марки RENAULT Koleos н.з. НОМЕР_1 і на а/д Львів-Шегині 71 км. 500 м. у с. Волиця, рухався зі швидкістю 100 км/год. На 50 км/год перевищив встановлену.

Вимірювання швидкості здійснювалось лазерним вимірювачем швидкості руху TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС 000584 (а.с.3).

Факт керування позивачем 01 липня 2020 року автомобілем марки RENAULT Koleos н.з. НОМЕР_1 доводиться змістом сюжету з камер спостереження полісменів (а.с. 38).

Факт руху 01 липня 2020 року автомобіля марки RENAULT Koleos н.з. НОМЕР_1 зі швидкістю 100 км/год доводиться змістом сюжету з камер лазерного вимірювача швидкості руху TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС 000584 (а.с. 38).

Вимірювання швидкості руху автомобіля, яким керував позивач, було проведено з використанням лазерного вимірювача швидкості, який пройшов необхідної сертифікації, а отже такі дії вчинено у спосіб, передбачений законом і використовувати його показники правові підстави є (а.с. 34-36).

Згідно зі статтею 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими й електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Надані представником відповідача поліцейського Пугачова Є.П. докази підтверджують вину позивача у вчиненні ним зазначеного в постанові правопорушення. Виходячи з цих обставин та викладеного вище, суд вважає дії відповідача правомірними, а постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності законною.

Керуючись статтею 2, 6-10, 77, 205, 229, 241-246, 255, 257, 286, 295 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Залишити рішення суб`єкта владних повноважень, а саме постанову серії ЕАМ № 2766402 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі передбачене частиною 3 статті 122 КУпАП, постановлену 01 липня 2020 року поліцейським 4 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у Львівській області Пугачовим Єгором Петровичем без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до

-Головного управління національної поліції Львівській області;

-поліцейського 4 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у Львівській області Пугачова Єгора Петровича про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху

- без задоволення.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду, згідно п. 15.5 розділу VII Перехідні положення КАС України через Галицький районний суд Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Т. В. Гаполяк