Справа № 640/9180/20
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2021-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/9180/20 Суддя (судді) першої інстанції: Іщук І.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Ганечко О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Вищого навчального закладу "Перший київський медичний коледж" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Вищого навчального закладу "Перший київський медичний коледж" про застосування заходів реагування,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві з позовом до Вищого навчального закладу "Перший київський медичний коледж", в якому просило суд:

- застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень навчального корпусу № 2 Вищого навчального закладу «Перший Київський медичний коледж», , розташованого за адресою: вул. Юрія Іллєнка, 14 у Шевченківському районі м. Києва, до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки, шляхом відключення джерел електроживлення та накладення печаток на розподільчі електрощити.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в ході проведення позапланової перевірки Вищого навчального закладу «Перший Київський медичний коледж», було встановлено порушення відповідачем правил та норм пожежної та техногенної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, що є підставою для застосування заходів реагування у сфері господарської діяльності у вигляді зупинення експлуатації вказаного об`єкта до усунення відповідних порушень.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2020 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги та надано правову оцінку, що відповідачем були вжиті дієві заходи реагування на усунення виявлених перевіркою порушень. Також, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, що деякі з порушень вже виправлені, а деякі з них знаходяться в процесі усунення, на підтвердження чого надано докази, яким судом першої інстанції надано невірну оцінку.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 грудня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Вищого навчального закладу "Перший київський медичний коледж" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2020 року та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу відповідно до змісту якого зазначає, що з доводами апеляційної скарги категорично не погоджується, вважає їх необґрунтованими та безпідставними. Натомість, стверджує, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи та надано належну оцінку дослідженим доказам у відповідності до норм матеріального та процесуального права.

За наведених у відзиві обставин, позивач просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів ухвалено рішення про продовження апеляційного розгляду даної справи на строк, що не перевищує п`ятнадцяти днів.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві видано наказ від 03.02.2020 № 97 «Про проведення позапланових перевірок», яким, зокрема,

доручено провести позапланову перевірку приміщень Вищого навчального закладу «Перший Київський медичний коледж», за адресою: вулиця Юрія Іллєнка, 14 у Шевченківському районі міста Києва.

На підставі цього наказу видано посвідчення від 04.02.2020 № 1751 відповідно до змісту якого позапланову перевірку Вищого навчального закладу «Перший Київський медичний коледж» доручено провести посадовим особам ДСНС України у період з 05.02.2020 по 18.02.2020 щодо додержання (виконання) вимог нормативно-правових актів та нормативних документів у сфері пожежної та техногенної безпеки Вищого навчального закладу «Перший Київський медичний коледж».

Перед початком здійснення перевірки державним інспектором надано/пред`явлено посвідчення на проведення перевірки від 04.02.2020 р. № 1751 та службове посвідчення, яке засвідчує особу перевіряючого, копію якого 07.02.2020 отримав заступник директора Головньов В.В., про що зроблено відповідну відмітку в посвідченні № 1751.

За результатами перевірки, яка була проведена з 07.02.2020 по 18.02.2020, Шевченківським районним управлінням Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві складено акт від 18.02.2020 №184, яким встановлено наступні порушення (з урахуванням роз`яснень позивача стосовно порушень, які можуть призвести до загрози життю і здоров`ю людей):

1. Усі будинки, приміщення і споруди повинні своєчасно очищатися від горючого сміття (Розділ III, п. 2.1, «Правила пожежної безпеки в Україні» (далі- ППБУ).

2. Вікно, що влаштоване на відстані менше 4 м. від сходів типу СЗ, не виконано з класом вогнестійкості Е 3О., у відповідності до вимог ДБН В.1.1-7. (Розділ II, п. 22 ППБУ).

3. Не проводяться роботи, пов`язані з проектуванням вогнезахисту та вогнезахисним оброблянням (дерев`яних елементів даху) будівлі корпусу №1, №2 та архівосховище, які виконуються суб`єктами господарювання, які мають відповідну ліцензію на такий вид робіт, у відповідності до вимог розділу. ДБН В.1.1-7. (Розділ III, п. 2.6., розділ II п. 22. ППБУ).

4. Допускається облаштування під сходовим маршем технічного приміщення (Розділ III, п. 2.37. ППБУ).

5. Допускається захаращення шляхів евакуації сходової клітини з 3-го поверху корпусу № 1 (Встановлено двері, сходовий марш використовується під технічне приміщення) (Розділ III, п. 2.37.ППБУ).

6. 3 приміщень 2-го поверху будівлі корпусу №2, відсутній другий евакуаційний вихід у відповідності до вимог розділу. ДБН В.1.1-7. (Розділ III, п. 2.23. ППБУ).

7. 3 приміщень 3-го поверху будівлі корпусу №1, відсутній другий евакуаційний вихід у відповідності до вимог розділу. ДБН В.1.1-7. (Розділ III, п. 2.23. ППБУ).

8. Допускається встановлення глухих грат на вікнах приміщень, де перебувають люди (корпус №2) (Розділ III, п. 2.16. ППБУ).

9. Стіни приміщень навчального закладу корпусу №1 та №2 (коридори, навчальні класи, сходові клітини) оздоблені вагонкою, дерев`яними панелями з невизначеними показниками пожежної небезпеки (Г2, В2, Д2, Т2), у відповідності до вимог розділу ДБН В.1.1-7. (Розділ III, п. 2.17. ППБУ).

10. Двері приміщення (архівосховища), не виконані протипожежними ІІ-го типу 3 класом вогнестійкості ЕІЗО, які мають сертифікат відповідності системи УкрСЕПРО у відповідності до вимог розділу ДБН В 2.2.-15 (Розділ III, п. 2.27. ППБУ).

11. Двері на шляхах евакуації виходів з будівлі корпусу № 1, не виконані з використанням армованого скла у відповідності до вимог розділу ДБН В.1.1-7 (Розділ III, п. 2.37. ППБУ).

12. Двері (на шляхах евакуації) не обладнані пристроями для самозачинення та ущільненням в притулах (Розділ III, п. 2.37. ППБУ).

13. Ширина проходу на шляхах евакуації до сходового маршу з 2-го поверху корпус №1 менше їм., у відповідності до вимог розділу ДБН В. 1.1-7. (Розділ III, п. 2.23. ППБУ).

14. На дверях технічних приміщень не вказано місця зберігання ключів (Розділ III, п. 2.12. ППБУ).

15. Сходові клітки, внутрішні відкриті та зовнішні сходи коридори, проходи та інші шляхи евакуації не забезпечені евакуаційним освітленням. Світильники евакуаційного освітлення повинні вмикатися з настанням сутінків у разі перебування в будинку людей (Розділ III, п. 2.31. ППБУ).

16. Допускається складування горючих матеріалів на відстані менше 1 м. від електроустаткування (будівля корпусу №2) (Розділ IV, п. 1.18. ППБУ).

17. В приміщеннях закладу допускається експлуатація тимчасових дільниць електромережі (Розділ IV, п. 1.8. ППБУ).

18. З`єднувальні коробки не закриті кришками з негорючих матеріалів (Розділ IV, п. 1.8. ППБУ).

19. Не проведений замір опору ізоляції і перевірка спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замкнення (Розділ IV, п. 1.20. ППБУ).

20. З`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів не здійснено за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів (Розділ IV, п. 1.6. ППБУ).

21. Допускається улаштування електророзеток та вимикачів на горючій основі (Розділ IV, п. 1.8. ППБУ).

22. Не надано договір на технічне обслуговування систем автоматичної пожежної сигналізації, у відповідності до вимог розділу ДБН В.2.5-56 (Розділ V, п.1.2. ППБУ).

23. Сигнал від приймально-контрольного приладу, не виведений на пульт цілодобового пожежного спостереження у відповідності до вимог розділу ДБН В.2.5-56. (Розділ V, п.п. 1.1,1.2. ППБУ).

24. Пожежні кран-комплекти не розміщені у вбудованих або навісних шафках, які мають отвори для провітрювання і пристосовані для опломбування та візуального огляду їх без розкривання (Розділ V, П. 2.2. 6) ППБУ).

25. Пожежні кран-комплекти не перевірені на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування (Розділ V, п. 2.2. 9) ППБУ).

26. Не надано акт проведення схованих робіт на прокладання електропроводки за підвісними стелями (Розділ IV, п. 1.12. ППБУ).

27. Не обладнані сучасні куточки цивільного захисту населення (п. 3 частини 1. статті 20 Кодекс цивільного захисту України (Далі - КЦЗУ).

28. Не проведено навчання працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної та пожежної безпеки (ст. 20 п. 8 ч. 1 КЦЗУ).

За результатами перевірки, провідним інспектором відділу запобігання НС Шевченківського РУ ГУ ДСНС України в місті Києві майором служби цивільного захисту Фортуною Д.М., складена фототаблиця зафіксованих порушень, виявлених під час проведення позапланового заходу із здійснення державного нагляду щодо приміщень Вищого навчального закладу «Перший Київський медичний коледж». Фотофіксація, як допоміжний засіб документування правопорушень у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснена державним інспектором на підставі п. 22 cт. 67 Кодексу Цивільного захисту України.

Виявлення вказаних порушень відповідачем вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної і пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, стало підставою для звернення позивача до суду з вимогами про застосування заходів реагування у сфері господарської діяльності у вигляді зупинення експлуатації вказаного об`єкта.

Під час судового розгляду справи, судом першої інстанції на підставі наявних у справі доказів було встановлено, що відповідачем усунуто лише порушення визначене в акті перевірки від 18.02.2020 № 184 за № 22.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідачем не були усунуті 27 з 28 порушень, зокрема такі як: не своєчасне очищення від горючого сміття, захаращення шляхів евакуації сходової клітини з 3-го поверху корпусу № 1, відсутність евакуаційних виходів з 2-го та 3-го поверхів будівлі корпусу №2 та ін.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що не усунення вказаних в акті від 18.02.2020 №184 порушень, може завдати негативних наслідків та створити загрозу життю та здоров`ю людей, зокрема студентам та працівникам, які працюють в приміщенні будівлі відповідача за адресою: вул. Юрія Іллєнка, 14 у Шевченківському районі м. Києва, що є достатньою підставою

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

За змістом статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно абзацу другого статті 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877-V), державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Приписами статті 66 Кодексу Цивільного захисту України від 02.10.2012 № 5403-VI (далі - КЦЗ) центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону (далі - КЦЗ).

Пунктом 12 частини першої статті 67 КЦЗ визначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

В силу частини другої статті 68 КЦЗ, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Положеннями частини першої статті 70 КЦЗ встановлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду (ч.2. ст 70 КЦЗ).

Аналогічна правова норма закріплена у абз. 1 частини 5 статті 4 Закону № 877-V.

Зі змісту вказаних норм законодавства вбачається, що застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є необхідним оперативним та превентивним способом впливу на порушника з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей.

Як встановлено судом першої інстанції, вбачається з матеріалів справи та не заперечується апелянтом, у рамках проведеної ГУ ДСНС України у м.Києві перевірки було встановлено 28 порушень, водночас, відповідач усунув лише одне виявлене позивачем порушення.

У свою чергу, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на Дефектний акт № 1 від 13.05.2020 та договір на проведення ремонтних робіт вказаних у цьому Дефектному акті, як докази проведення відповідачем процедури усунення порушень пожежної безпеки, оскільки зазначені докази не свідчать, що станом на час апеляційного розгляду справи відповідні порушення усунуто ВНЗ.

Разом з тим, апелянтом було долучено до матеріалів справи акт перевірки виконання приписів Шевченківського районного управління ГУ ДСНС у м. Києві в межах навчального корпусу № 2, від 22.12.2020 року № 1, складений уповноваженими особами відповідача, відповідно до змісту якого відповідачем власними силами усунуто 9 порушень та 5 порушень усунуто частково.

Отже, з огляду на встановлені обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем вчиняються дії, які спрямовані на усунення виявлених порушень, проте, доказів повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, вказаних в акті перевірки від 18.02.2020 №184 відповідачем під час апеляційного розгляду справи не надано.

Зокрема, станом на час розгляду апеляційної скарги, апелянтом не надано суду доказів повного усунення виявлених порушень правил пожежної безпеки щодо проведення робіт, пов`язаних з проектуванням вогнезахисту та вогнезахисним оброблянням (дерев`яних елементів даху) будівлі корпусу №1, №2 та архівосховища, встановлення дверей в приміщення (архівосховища) з протипожежними ІІ-го типу 3 класом вогнестійкості ЕІЗО, дверей на шляхах евакуації виходів з будівлі корпусу № 1, з використанням армованого скла у відповідності до вимог розділу ДБН В.1.1-7 (Розділ III, п. 2.37. ППБУ), проведення схованих робіт на прокладання електропроводки за підвісними стелями (Розділ IV, п. 1.12. ППБУ), тощо.

З наведеного вбачається, що виявленні позивачем порушення не є формальними, а стосуються виключно відсутності у відповідача необхідної системи заходів для уникнення виникнення пожежі, її гасіння та швидкого реагування у разі її виникнення.

Водночас, чинне законодавство не містить визначення поняття порушення, яке створює загрозу життю та/або здоров`ю людей, вказане поняття є оціночним.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 26.06.2019 у справі № 2240/2768/18, поняття «загроза життю та здоров`ю людини» є оціночним поняттям, яке лежить у сфері захисту населення, території, майна функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на посадових осіб центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, які мають право звертатися до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування з підстав, передбачених ст. 70 КЦЗ України.

З огляду на встановлені обставини справи та зазначене правове регулювання, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказані в акті перевірки та не усунуті відповідачем станом на час апеляційного розгляду справи порушення є істотними та можуть призвести до займання і розповсюдження вогню, та відповідно створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей від пожежі.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що існування (не усунення відповідачем) хоча б одного з порушень, встановлених позивачем, які загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до нього заходів реагування шляхом знеструмлення та накладення печаток на розподільчі електрощити.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 26.06.2018 р. по справі № 823/589/16, та, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, є обов`язковими для колегії суддів при розгляді даної справи.

Крім того, судова колегія враховує, що застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації приміщень, є лише тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Відповідно до положень статей 4-7 Закону України «Про пожежну безпеку», правила пожежної безпеки в Україні є обов`язковими для виконання всіма центральними і місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями (незалежно від виду їх діяльності та форм власності), посадовими особами та громадянами.

Згідно вимог частини п`ятої статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду.

Отже, з огляду на зазначене та враховуючи, що не усунуті порушення відповідачем протипожежних норм не є формальними та у сукупності створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей, гарантованого рівня безпеки, оскільки такі порушення впливають на забезпечення безпеки роботи об`єкта та обслуговуючого персоналу у відповідності з вимогами протипожежних норм, техногенної безпеки та цивільного захисту; на своєчасність виявлення надзвичайної ситуації, пожежі чи аварії; самій ліквідації пожежі, аварії, надзвичайної ситуації та ліквідації її наслідків; евакуації людей та їх захисту від наслідків пожежі, аварії, надзвичайної ситуації індивідуальними засобами захисту органів дихання і шкіри, тощо, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було правильно прийнято рішення про застосування до відповідача заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень навчального корпусу № 2 Вищого навчального закладу «Перший Київський медичний коледж», , розташованого за адресою: вул. Юрія Іллєнка, 14 у Шевченківському районі м. Києва, до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки, шляхом відключення джерел електроживлення та накладення печаток на розподільчі електрощити.

При цьому, колегія суддів враховує, що застосовані заходи реагування матимуть спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас, апелянтом не надано суду належних доказів, що б підтверджували факт безпідставності звернення суб`єкта владних повноважень до суду з даним позовом та наявності підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Отже, на підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Натомість, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності вказаних висновків суду попередньої інстанції.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Разом з цим, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції було у повній мірі встановлено обставини справи, яким надано належну правову оцінку із дотриманням діючих норм матеріально та процесуального права.

У свою чергу, вказані в апеляційній скарзі доводи відповідача не свідчать про наявність передбачених ст. 317 КАС України підстав для скасування рішення суду першої інстанції, зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242-245, 308, 311, 315-316, 321-322, 325, 328-329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Вищого навчального закладу "Перший київський медичний коледж" залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді: О.О.Беспалов

О.М. Ганечко