Справа № 120/7833/20-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 березня 2021 р. Справа № 120/7833/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом фірми "Люстдорф" у формі товариства з обмеженою відповідальністю до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) в особі Київського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви фірми "Люстдорф" у формі товариства з обмеженою відповідальністю (далі - позивач) до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) в особі Київського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на протиправність постанови Київського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки від 08.09.2020 № 220092 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000,00 грн від 30.06.2020.

З метою захисту власних прав та інтересів позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою від 16.12.2020 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

На виконання зазначеної ухвали, позивачем подано до суду матеріали на усунення недоліків.

Ухвалою від 11.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін в порядку, встановленому ст. 262 КАС України. Цією ж ухвалою відповідачу встановлено 15-ти денний строк з дня вручення копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому статтею 162 КАС України.

05.02.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, з огляду на те, що за результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки SCANIA, номерний знак НОМЕР_1 було встановлено, що навантаження на здвоєну вісь склало 17,66 т при нормативно допустимому - 16 т. Про дані результатів габаритно-вагового контролю свідчить талон зважування від 10.07.2020 та довідка про здійснення габаритно-вагового контролю.

Зважування транспортного засобу здійснювалось на повіреному належним чином засобі вимірювальної техніки, про що свідчить свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, відповідно до п. 11 Порядку 879.

Крім того, у позивача була можливість надати відповідні заперечення, пояснення та докази до моменту винесення постанови, втім останній не з`явився на розгляд справи.

Відтак, на думку відповідача, твердження позивача не підтверджують факту порушення відповідачем законодавства про автомобільний транспорт, а тому, постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 08.09.2020 є правомірною та не підлягає скасуванню.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Фірма "Люстдорф" у формі товариства з обмеженою відповідальністю, , згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є юридичною особою з 04.02.1997, вид діяльності: 10.51 Перероблення молока, виробництво масла та сиру (основний); 03.22 Прісноводне рибництво (аквакультура); 10.32 Виробництво фруктових і овочевих соків; 10.82 Виробництво какао, шоколаду та цукрових кондитерських виробів; 10.86 Виробництво дитячого харчування та дієтичних харчових продуктів; 10.89 Виробництво інших харчових продуктів, не віднесених до інших угруповань.

В ході рейдової перевірки, проведеної 10.07.2020 посадовими особами Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на автомобільній дорозі Р-03 під`їзд до автодороги М-03 4 км + 100 м проведена перевірка транспортного засобу SCANIA, з номерним знаком НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 .

За наслідками перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 235956 від 10.07.2020, в якому вказано, що під час перевірки виявлено перевезення вантажу з перевищенням вагового обмеження навантаження на здвоєну вісь, а саме: навантаження складає 17,660 т при нормативно допустимому 16 т.

За результатами габаритно-вагового контролю 10.07.2020 складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №024741, у якому зафіксовано осьові навантаження, що становлять: 5,320 кг при допустимих 11000 кг; 10,720 кг при допустимих 8000 кг; 6,940 кг при допустимих 8000,00 кг; 9,600 кг при допустимих 11000 кг; 7,720 кг при допустимих 11000 кг. Тобто встановлено фактичне навантаження на здвоєну вісь 17,660 кг (10720+6,940) при допустимих 16000 кг.

Відповідно до довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 10.07.2020 № 048242 встановлено результати вагового контролю навантаження на кожну з осей, які становлять: 1 вісь 5,320 кг; 2 вісь 10,720 кг; 3 вісь 6,940 кг; 4 вісь 9,600 кг; 5 вісь 7720 кг; повна маса транспортного засобу - 40,300 кг.

З огляду на виявлені порушення складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування на суму 204,93 євро.

Постановою Київського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу від 08.09.2020 № 220092 за перевищення встановлених законодавством габаритно - вагових норм від 10 % до 20 %, відповідальність за яке передбачена абзацом 15 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", до ТОВ "Люстдорф" застосовано адміністративно-господарський штраф на суму 17000 грн.

23.09.2020 позивач звернувся до відповідача із скаргою, в якій просив скасувати постанову № 220092 від 08.09.2020 і подати матеріали на повторний розгляд.

Розглянувши скаргу ТОВ "Люстдорф", Державна служба України з безпеки на транспорті у листі від 06.10.2020 № 7991/03-1/15-20 зазначила, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу залишається без змін, а скарга без задоволення.

Вважаючи постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з цим адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103, Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

За п. 4 цього Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, серед іншого, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському, електричному, залізничному, морському та річковому транспорті.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі Закон від 05.04.2001 № 2344-ІІІ), Закон України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі Закон від 30.06.1993 № 3353-XII), Закон України, «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 № 2862-IV (далі Закон від 08.09.2005 № 2862-IV), Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 671 від 27.06.2007 № 879 (далі Порядок № 879), Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила № 30), Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР України № 1306), Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Згідно з ст. 5 Закону від 05.04.2001 № 2344-ІІІ основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Відповідно до ст. 6 Закону від 05.04.2001 № 2344-ІІІ державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначається Порядком № 1567.

Згідно з абзацом 1 пункту 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Частиною 1 та 2 ст. 48 Закону від 05.04.2001 № 2344-ІІІ визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Судом встановлено, що відповідно до акта від 10.07.2020 №024741 про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів вбачається, що позивачем допущено перевищення вагових параметрів на здвоєну вісь, а саме, замість допустимих 16000 кг навантаження становило 10,720 кг та 6,940 кг, що сумарно перевищує дозволені параметри.

У той же час згідно з чеком зважування навантаження становило: 1 вісь 5,320 кг; 2 вісь 10,720 кг; 3 вісь 6,940 кг; 4 вісь 9,600 кг; 5 вісь 7720 кг; загальна маса транспортного засобу - 40,300 кг. В акті про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 235956 від 10.07.2020 зазначено, що позивачем перевищено вагові обмеження навантаження, адже навантаження на здвоєну вісь складає 17,660 кг при нормативно допустимому 16000 кг.

З вказаного вбачається, що зважування відбувалося окремо по напівосям кожної осі і в подальшому ці дані складалися. Тобто відповідачем не було здійснено одночасне зважування другої та третьої осей, які разом складають здвоєну вісь, а визначено масу кожної з осей окремо та підраховано вагу здвоєної осі, шляхом додавання маси другої та третьої осей 17,660 кг (10720+6,940).

Згідно з п.п. 2 п. 2 Порядку №879 вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Відповідно до п. 9 Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 № 255, вагове обладнання повинно забезпечувати поосьове зважування у русі і визначати повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше ніж 2 % та дискретністю вимірювання в межах технічних характеристик вагового обладнання, визначених виробником.

Таким чином, зазначеним нормативним положенням чітко визначено, що вагове обладнання повинно забезпечувати саме поосьове зважування у русі транспортного засобу, а не у спосіб, який здійснювався на транспортному засобі позивача посадовими особами відповідача.

Отже вказані в акті від 10.07.2020 №024741 та у довідці від 10.07.2020 №048242 фактичні вагові параметри не можна вважати достовірними та такими, вимір яких здійснювався у встановленому законодавством порядку, оскільки зважування здвоєної осі має відбуватись як зважування єдиною конструкції (осі), а не по частинам як це було зроблено посадовими особами Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки.

З приводу твердження представника позивача про неможливість надання дозволу на перевезення подільних вантажів великоваговим транспортним засобом, суд зазначає таке.

Частина 4 статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначає, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентним уповноваженими органами або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Дозвіл оформлюється підрозділами Державтоінспекції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Частиною 2 ст. 29 Закону від 30.06.1993 № 3353-XII передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, за плату, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 6 Закону від 08.09.2005 № 2862-IV центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Відповідно до пункту 3 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

За визначенням, наведеним у підпункті 3 пункту 2 Порядку 879, габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Абзацом 3 пункту 22.5 Правил дорожнього руху передбачено, що рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Аналізуючи зміст зазначених норм можна зробити висновок, що дозвіл для перевезення вантажів, що перевищують габаритні або вагові обмеження може видаватись тільки у разі перевезення неподільного вантажу, переміщення якого неможливо зробити по частинам. У даному випадку позивачем відповідно до товарно-транспортної накладної від 10.07.2020 № 1856 здійснювалось перевезення молока сирого коров`ячого незбираного охолодженого, що у свою чергу є подільним вантажем, перевезення якого із перевищенням нормативно допустимих обмежень забороняється, а дозвіл на здійснення такого перевезення діючим законодавством України не передбачено.

Проте, суд критично ставиться до посилання ТОВ "Люстдорф" на те, що Методика виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі не розповсюджується на транспортні засоби з рідким вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень на вісі транспортного засобу у русі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 року №385 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30 і від 27 червня 2007 року №879" пункт 19 Порядку №879 викладено в такій редакції: "Під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансінспекція або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку". При цьому змін до п.п.2 п.2 Порядку №879 внесено не було.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №671 "Про внесення змін до Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні" виключено пункт 19 Порядку №879.

Окрім того, відповідно до статті 4 Закону від 30.06.1993 № 3353-XII до компетенції Кабінету Міністрів України у сфері дорожнього руху, окрім іншого, належить підготовка проектів законів, нормативних актів з питань дорожнього руху та його безпеки, а також відповідальності за їх порушення на території України.

Таким чином, на момент проведення габаритно-вагового контролю належного позивачу транспортного засобу, не була затверджена відповідна методика Мінекономрозвитку, якою мали керуватися органи Укртрансбезпеки під час проведення габаритно-вагового контролю.

Але, оскільки за змістом статей 4 і 29 Закону від 30.06.1993 № 3353-XII, статті 33 Закону від 08.09.2005 № 2862-IV визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України, і такий механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів визначено Порядком № 879, яким і керувався відповідач.

Викладене за своєю суттю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 02 серпня 2018 року у справі №820/1420/17 (провадження №К/9901/24144/18).

Тобто відсутність відповідної методики не є підставою, яка звільняє перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу, та обов`язку по внесенню плати за це.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 819/1381/16.

Водночас, як зазначено судом вище, вказані в акті від 10.07.2020 №024741 та у довідці від 10.07.2020 №048242 фактичні вагові параметри автомобіля, що належить позивачу, не можна вважати достовірними та такими, вимір яких здійснювався у встановленому законодавством порядку.

Окрім того, суд звертає увагу, що при заповненні акта проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 235956 від 10.07.2020 було не вказано яка відповідальність передбачена статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" при виявленні вказаного в акті порушення, що у свою чергу свідчить про неточність та нецілісність такого акту.

Підсумовуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що постанова Київського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу №220092 від 08.09.2020 є протиправною та підлягає скасуванню.

Враховуючи встановлені обставини та надану їм правову оцінку адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 р. № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Пунктом 8 вказаного Положення передбачено, що Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідачем у справі є Київське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки (територіальний орган Укртрансбезпеки), який в силу норм Кодексу адміністративного судочинства України володіє статусом суб`єкта владних повноважень, однак не є юридичною особою, що виключає можливість стягнення із відповідача сплаченого позивачем судового збору.

Отже, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в розмірі 2102,00 грн. належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фірми "Люстдорф" у формі товариства з обмеженою відповідальністю - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 08.09.2020 № 220092 про застосування до фірми "Люстдорф" у формі товариства з обмеженою відповідальністю адміністративно - господарського штрафу в сумі 17000,00 грн.

Стягнути на користь фірми "Люстдорф" у формі товариства з обмеженою відповідальністю за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 2102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити: фірма "Люстдорф" у формі товариства з обмеженою відповідальністю (код ЄДРПОУ - 23063575, місцезнаходження: вул. Коцюбинського, 1, м. Іллінці, Вінницька область, 22700); Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (код ЄДРПОУ - 39816845, проспект Перемоги, 14, м. Київ, 03135), Київське міжрегіональне Управління Укртрансбезпеки (м. Київ, пр-т Науки, 57).

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна