Справа № 340/5841/20
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2021-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року справа № 340/5841/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Петренко О.С., розглянувши у порядку спрощеного (письмового) провадження адміністративну справу
за позовом: Адміністрації Державної прикордонної служби України, вул. Володимирська,26,м. Київ,01601
до відповідача: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Національна академія Державної прикордонної служби України ім. Богдана Хмельницького, вул. Шевченка,46 м. Хмельницький, 29000
про відшкодування витрат, -

ВСТАНОВИВ:

Адміністрація Державної прикордонної служби України звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 витрати, пов`язані з утриманням під час навчання у вищому військовому навчальному закладі в розмірі 15881,10 грн.
Ухвалою суду від 06.01.2021 року справу призначено за правилами спрощеного (письмового) позовного провадження (а.с.25-26).
Відповідач будь-яких письмових пояснень або заперечень проти позову до суду не надав.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.
Національна академія Державної прикордонної служби України ім. Богдана Хмельницького є структурною одиницею Державної прикордонної служби України.
04 серпня 2019 року між ректором Національна академія Державної прикордонної служби України ім. Богдана Хмельницького та ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) курсантами вищого військового навчального закладу Державної прикордонної служби, відповідно до умов якого останній зобов`язався, у тому числі, відшкодувати витрати пов`язані з його утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання (а.с. 6).
Згідно з копією витягу з наказу ректору Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Богдана Хмельницького (по особовому складу) №541-ос від 04.08.2019 року, з 04.08.2019 р. занесено до списків курсантів Національної академії , зараховано на всі види забезпечення згідно атестатів, призначено на посади курсантів та вважається таким, що уклав контракт про проходження військової служби (навчання) курсантів вищого військового навчального закладу Дерприкордонслужби строком на час їх навчання у Національній академії, за спеціальністю «Правоохоронна діяльність», солдата ОСОБА_2 , який прибув з окремого регіонального центру комплектування (м.Одеса) (а.с.7).
Наказом ректора Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Богдана Хмельницького (по особовому складу) №904-ос від 03.12.2020 (по особовому складу), солдата ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та знято з усіх видів забезпечення, зобов`язано відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в академії в сумі 15881,10 грн. (а.с.8).
З розрахунку Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Богдана Хмельницького від 03.12.2020 року №36 вбачається, що сума витрат, пов`язаних з утриманням останнього становить 15881,10 грн. та складається з грошового забезпечення 7969,97 грн., речове забезпечення 7194,20 грн., продовольчого забезпечення 716,93 грн.(а.с.9).
Крім того, з вказаної довідки-розрахунку вбачається, що відповідач був ознайомлений з розрахунком.
Суд зазначає, що позивачем надані також розрахунки витрат, пов`язаних з утриманням відповідача помісячно за період з 04.08.2019 року по 03.12.2020 року (а.с.10-13).
У зв`язку з тим, що відповідачем у добровільному порядку не відшкодовано у повному обсязі витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, позивач звернувся з даною позовною заявою до адміністративного суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 6 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-XII, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин (надалі - Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII) видом військової служби є військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів).
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 24 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII, початком проходження військової служби вважається: день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.
Згідно з пунктом 17 частини 1 статті 4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Судом встановлено, що відповідач проходив військову службу (навчання) курсанта вищого військового навчального закладу, перебуваючи на посаді курсанта Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Богдана Хмельницького, що у розумінні діючого законодавства є публічною службою.
Згідно з частини 10 статті 25 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII, курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до підпунктів "д","е","є","з","и" пункту 1 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Пунктом 3 Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964 (надалі - Порядок № 964) визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.
Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів (пункт 4 Порядку № 964).
На виконання пункту 3 Порядку № 964 Міністерством оборони України, Міністерством фінансів України, Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством транспорту та зв`язку України, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням державної охорони України, Службою безпеки України видано спільний наказ "Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах" від 16 липня 2007 року №419/831/240/605/537/219/534 (надалі - Порядок розрахунку), яким врегульовано механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, у тому числі у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через недисциплінованість.
У відповідності до пункту 1.2 Порядку розрахунку, зобов`язання про добровільне відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням, зазначається в контракті під час його укладання.
Згідно з пунктом 2.1 Порядку розрахунку, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.
Суд ще раз зауважує, що відповідно до пункту 1 Контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, серед іншого визначено, що в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжити навчання або недисциплінованість, відповідач зобов`язаний відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання).
Відповідно до пункту 2.3 Порядку розрахунку, остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення здійснюється на підставі довідок-розрахунків, складених відповідними службами забезпечення навчального процесу.
Судом встановлено, що відповідач ознайомився з сумою заборгованості та зобов`язався оплатити вказані вище витрати, натомість фактично їх не сплатив у повному обсязі, доказів погашення суми заборгованості до суду останнім не надано.
Отже, станом на час розгляду справи заборгованість з відшкодування витрат пов`язаних з утриманням у навчальному закладі вищої освіти у розмірі 15881,10 грн. відповідачем не сплачена, доказів відсутності або погашення ним вказаної заборгованості до суду не надано.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і наявним матеріалам, а відтак позов підлягає задоволенню повністю.
Інші доводи та аргументи не спростовують висновків суду.
Згідно з ч.1 ст.9, ст.72, ч.ч.1,2,5 ст.77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 11, 77, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 (ін. код НОМЕР_1 ) на користь Адміністрації Державної прикордонної служби України () витрати, пов`язані з його утриманням у Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б.Хмельницького у розмірі 15881 грн. 10 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Повний текст рішення складено та підписано 19.03.2021 року.

Суддя Кіровоградського
окружного адміністративного суду О.С. Петренко