Справа № 640/17736/19
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.,

за участю секретаря судового засідання Шуст Н.А.,

представника позивача - адвоката Шульги К.В.,

представника відповідача - Ступака О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач, апелянт, ГУ ДФС у м. Києві, ГУ ДПС у м. Києві), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 29 грудня 2016 року № та №, посилаючись на те, що у 2015 році ним відчужувались цінні папери на загальну суму 14 198 600,00 грн., проте відповідач при визначенні об`єкту оподаткування податком на доходи фізичних осіб з інвестиційними активами не врахував, що позивачем одночасно і придбавались у вказаний період цінні папери на загальну суму 14 189 134,27 грн. Відтак, інвестиційний прибуток позивача за 2015 рік становив 9 465,73 грн.

Окрім того, позивач зазначає, що акт перевірки та податкові повідомлення рішення ним не отримані через фактичне проживання за іншою адресою, а відтак з об`єктивних причин у нього не було фізичної можливості надати документи, що підтверджують понесені витрати на придбання інвестиційного активу, а також оскаржити в адміністративному порядку вказані податкові повідомлення-рішення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 грудня 2020 року адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 29 грудня 2016 року № в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 3 549 650,00 грн., у тому числі за основним платежем на 2 839 720,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями на 709 930,00грн., та №. В іншій частині адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції прийнято рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права та недотриманням норм процесуального права. Зокрема, в апеляційній скарзі зазначається, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції не взято до уваги, що позивачем не надавалися до перевірки необхідних документів, внаслідок чого до нього застосовано фінансову відповідальність. При цьому, позивачем не використано право оскарження податкових повідомлень-ирішень в адміністративному порядку, до подачі позову до суду, чим фактично перекладено обов`язки контролюючого органу на суд.

Також апелянт стверджує, що судом першої інстанції невірно застосовано положення пункту 164.2 статті 164, підпункту 167.1 пункту 167.5 статті 167, підпункту 170.2.2 пункту 170.2 статті 170, що призвело до прийняття невірного рішення у справі.

Відповідач наполягає на тому, що ТОВ «Арчі Капітал є стороною договору, Покупцем, а не діє в інтересах позивача як професійний торговець цінними паперами.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року, відкрито апеляційне провадження у справі №640/17736/19, встановлено строк до 10 березня 2021 року для подання відзиву на апеляційну скаргу. Іншою ухвалою від 10 лютого 2021 року призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 17 березня 2021 року.

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому він заперечує проти доводів, наведених в апеляційній скарзі, підтримує свою позицію, викладену в адміністративному позові, зокрема, щодо того, що оскільки цінні папери продані ним згідно договорів купівлі-продажу цінних паперів за участю професійного торговця - ТОВ «Арчі Капітал», тому відповідальність та відповідні донарахування можуть мати місце та мають покладатися на податкового агента, яким є ТОВ «Арчі Капітал».

Ухвалою колегії суду без виходу до нарадчої кімнати від 17 березня 2021 року здійснено заміну відповідача правонаступником, а саме: Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві замінено на Головне управління Державної податкової служби у м. Києві.

В судовому засіданні представники сторін підтримали свої пощиції у справі, представник відповідача наполягав на задоволенні апеляційної скарги, представник позивача заперечував проти її заловолення, надали додаткові пояснення.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що Державною податковою інспекцією в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на підставі наказу від 09 листопада 2016 року №906, статті 20, підпункту 78.1.2 пункту 78.1 статті 78, статті 79, статті 82 Податкового кодексу України проведена документальна позапланова невиїзна перевірка позивача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року.

За результатами проведеної перевірки контролюючим органом складено Акт перевірки від 23 листопада 2016 року №318-26-54-13-06-17-, яким встановлено такі порушення:

- підпункту 164.2.8, 164.2.9 пункту 164.2 статті 164, підпункту 170.2.1, підпункту 170.2.2, підпункту 170.2.6 пункту 170.2 статті 170, пункту 176.1 статті 176 та пункту 179.7 статті 179 Податкового кодексу України, внаслідок чого донараховано податок на доходи фізичних осіб у сумі 2 839 720,00 грн;

- підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України, а саме: неподання податкової декларації про майновий стан та доходи за 2015 рік;

- пункту 16.1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, в наслідок чого донараховано військовий збір за 2015 рік у сумі 212 979,00 грн.

Також перевіркою встановлено, що згідно даних Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року та банківських виписок ТОВ "Арчі Капітал" по рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в ПУАТ "Фідобанк", які надані слідчим відділом фінансових розслідувань ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві було встановлено, що у період з 22 червня 2015 року по 26 жовтня 2015 року позивач на банківський рахунок, відкритий в ПУАТ "Фідобанк", отримав кошти від ТОВ "Арчі Капітал" за акції прості іменні, що вільно обертаються в депозитній системі України з ознакою 112.

Крім того, за результатами перевірки встановлено, що платником податків не нараховано та не сплачено також військовий збір у розмірі 212 979,00 грн.

На підставі висновків акту перевірки ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві прийнято податкові повідомлення-рішення від 29 грудня 2016 року:

- №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 3 549 820,00 грн, з яких 2 839 720,00 грн - за основним платежем та 710 100,00 грн - штрафні (фінансові) санкції;

- №306, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір у розмірі 266 223,75 грн, з яких 212 979,00 грн за основним платежем та 53 244,75 грн - штрафні (фінансові) санкції.

Не погродившись із винесеними податковими повдіомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції від 22 грудня 2020 року та оцінюючи відповідні висновки, викладені у рішенні, колегія суддів враховує, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частинами першою та другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

В силу вимог підпункту 14.1.56 пункту 14.1 статті 14 ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом (підпункт 164.1.1 пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

При цьому, підпунктом 164.1.3 пункту 164.1 статті 164 ПК України визначено, що загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.

Підпунктом 164.2.9 пункту 164.2 статті 164 ПК України, зокрема, встановлено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається в тому числі інвестиційний прибуток від проведення платником податку операцій з цінними паперами, деривативами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, крім доходу від операцій, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.40 і 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Приписами підпункту 170.2.1 пункту 170.2 статті 170 ПК України регламентовано, що облік загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами ведеться платником податку самостійно, окремо від інших доходів і витрат. Для цілей оподаткування інвестиційного прибутку звітним періодом вважається календарний рік.

Відповідно до підпункту 170.2.2 пункту 170.2 статті 170 ПК України інвестиційний прибуток розраховується як позитиву різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4 - 170.2.6 ПК України (крім операцій з деривативами).

Згідно з підпунктом 170.2.6 пункту 170.2 статті 170 ПК України до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

З системного аналізу вищезазначених положень податкового законодавства вбачається, що у разі здійснення операцій з продажу інвестиційних активів, отримане за результатами таких операцій позитивне значення фінансового результату (інвестиційний прибуток) включається до складу загального річного оподатковуваного доходу та підлягає самостійному декларуванню платником податків у податковій звітності за звітний (податковий) рік.

Як вбачається з висновків Акту перевірки, відповідно до наявної податкової інформації платник податків- ОСОБА_1 протягом перевіряємого періоду отримав інвестиційний прибуток від операцій з цінними паперами, який згідно з Податковим кодексом України, підлягає включенню до загального місячного (річного) оподаткованого доходу та відображенню платником в податковій декларації про майновий стан та доходи.

Також ОСОБА_1 не подав податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2015 рік.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що обов`язок щодо утримання та сплати податку з інвестиційного прибутку від продажу цінних паперів покладається на податкового агента, яким є професійний торговець.

Відповідно до пункту 176.1 статті 176 ПК України платники податку зобов`язані, зокрема, вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов`язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію; отримувати та зберігати протягом строку давності, встановленого ПК України, документи первинного обліку, в тому числі на підставі яких визначаються витрати при розрахунку інвестиційного прибутку; подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов`язковим.

Крім того, на вимогу контролюючого органу та в межах його повноважень, визначених законодавством, платники податку зобов`язані пред`являти документи і відомості, пов`язані з виникненням доходу, обчисленням і сплатою податку та підтверджувати необхідними документами достовірність відомостей, зазначених у податковій декларації з цього податку.

У свою чергу, документами, що підтверджують фактично понесені витрати на придбання цінних таперів фізичною особою - платником податку, в тому числі нерезидентом, є договори купівлі-продажу цінних таперів, виписки зберігачів під кожне замовлення, завірені печатками зберігачів, акти приймання-передачі цінних паперів, касові документи при готівкових розрахунках через касу або розрахункові документи при безготівкових розрахунках.

Отже, при визначенні об`єкту оподаткування податком на доходи фізичних осіб з операцій із зворотного викупу інвестиційного активу його емітентом вважається інвестиційний прибуток, при визначенні якого враховуються витрати, підтверджені документами первинного обліку, пов`язані з придбанням такого інвестиційного активу, до яких, зокрема, але не виключно, відносяться: договір, приходний касовий ордер, касовий чек, розрахункова квитанція тощо.

Відповідно до договорів купівлі-продажу цінних паперів від 09 червня 2015 року №БВ6-14/12, від 24 червня 2015 року №БВ6-26/10, від 01 липня 2015 року №БВ7-3/10, від 24 липня 2015 року №БВ7-38/5, від 14 серпня 2015 року №БВ8-20/5, від 08 вересня 2015 року №БВ9-16/25, від 22 вересня 2020 року №БВ9-28/4, від 01 жовтня 2015 року №БВ10-3/2, від позивач (Продавець) продав, а ТОВ "Арчі Капітал" (Покупець) купив цінні папери на загальну суму 14 198 600,00 грн. При цьому, ТОВ "Арчі Капітал" має ліцензію НКЦПФР серії АЕ №294743, видану 18 лютого 2015 року, термін дії - необмежений, на здійснення професійної діяльності на фондовому ринку - діяльність з торгівлі цінними паперами - брокерська діяльність.

За таких обставин, оскільки цінні папери продані позивачем за договором купівлі-продажу цінних паперів за участю професійного торговця - ТОВ "Арчі Капітал", відповідальність та відповідні донарахування згідно з наведеними нормами законодавства покладаються на податкового агента - ТОВ "Арчі Капітал".

Крім того, позивачем придбано у перевіряємий період у ТОВ "ЛІМ СЕРВІС" цінні папери на суму 14 189 134,27 грн, що підтверджується договором від 08 червня 2015 року №БВ4-3-1/67, копією акту виконаних робіт від 04 листопада 2015 року, а також випискою по операціях з цінними паперами.

Таким чином сума інвестиційного прибутку позивача за перевірений податковим органом період становить 9 465,73 грн., а отже, висновок контролюючого органу про заниження позивачем суми оподаткованого доходу, отриманого платником податку як інвестиційний дохід за період з 22 червня 2015 року по 26 жовтня 2015 року на суму 14 198 600,00 грн., є помилковим, оскільки податковим органом не враховані суми витрат позивача на придбання інвестиційного активу, що встановлено судом та, як наслідок, із порушенням вимог підпункту 170.2.2 пункту 170.2 статті 170 Податкового кодексу України визначено суму інвестиційного прибутку позивача.

Такого висновку дійшов суд першої інстанції і колегія суддів, з урахуванням викладених вище норм чинного законодавства та з відповідного правового регулювання з даного питання, погоджується з ним.

За результатами перевірки відповідачем також встановлено, що позивачем не нараховано та не сплачено військового збору у розмірі 212 979,00 грн. за період з 01 липня 2015 року по 26 жовтня 2015 року, чим порушено пункт 16.1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.

Поряд із цим, висновок контролюючого органу про те, що чистий оподатковуваний дохід позивача складає 14 198 600,00 грн., вже визнано необґрунтованим, при цьому нарахування військового збору у даному випадку є похідним від визначення інвестиційного доходу позивача, а отже визначення податковим органом суми військового збору у розмірі 212 979,00 грн. є необґрунтованим, тому податкове повідомлення-рішення від 29 грудня 2015 року № скасовано судом першої інстанції правомірно.

Одночасно суд першої інстанції сприйняв висновки акту перевірки щодо порушення позивачем підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України внаслідок не подання декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік та правоміно відхилив позорвні вимоги в зазначеній частині.

Також апелянт наполягає на тому, що позивачем не надано до перевірки документів, що підтверджують понесення витрат, щодо яких колегія суддів зазначає, що 02 грудня 2016 року відповідачем надіслано на адресу позивача повідомлення №9717/Д/26-54-13-06-26 від 09 листопада 2016 року про надання до податкового органу всіх необхідних документів, що підтверджують отримання доходу та понесені витрати від операцій з інвестиційним активами протягом 2015 року, які підлягають декларуванню згідно чинного законодавства.

Доказів про отримання позивачем вказаного повідомлення та наказу №906 від 09 листопада 2016 року про проведення перевірки матеріали справи не містять.

Працівниками Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві 23 листопада 2016 року складено акт № 181-13-06 про неможливість вручення та підписання акту про результати документальної позапланової невиїзної перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету платником податків фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року у зв`язку з відсутністю платника податків в приміщенні податкового органу.

Відповідно до пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Наведеною нормою Податкового кодексу України лише визначено статус показників податкової звітності, які не підтверджені необхідними документами під час перевірки, та порядок використання цих документів податковим органом у разі їх подання платником до прийняття рішення. Проте, зазначена норма Податкового кодексу України жодним чином не обмежує право платника довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення податкової перевірки (крім випадків, коли законом прямо передбачено необхідність подання конкретних документів під час перевірки).

За таких обставин, позивачем надано належні докази відсутності у нього зобов`язань щодо утримання та сплати податку з інвестиційного прибутку від продажу цінних паперів та військового збору, натомість контролюючим органом вказані доводи позивача не спростовано.

У підсумку колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, судом першої інстанції при розгляді справи вірно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини та дотримано норм процесуального права.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд залишає рішення суду першої інстанції без змін, підстави для перерозподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 грудня 2020 року у справі №640/17736/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач О.М.Кузьмишина

Судді Л.О. Костюк

О.Є.Пилипенко