Справа № 640/21598/18
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2021-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Губської Л.В. та Сорочка Є.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 травня 2020 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 34258131,55,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у м. Києві (далі - позивач, ГУ ДФС у м. Києві) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ), в якому просив стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 податковий борг в сумі 34258131, 55 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 травня 2020 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі.

Апелянт звертає увагу апеляційного суду на те, по відповідач у встановленому законом порядку не повідомляв податковий орган про зміну місця реєстрації, а тому надсилання податкової вимоги посадовими особами контролюючого органу здійснювалося згідно відомостей Державного реєстру.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

У відповідності до ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У відповідності до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 29.02.2012 року Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі м. Києва прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» №, яким збільшено ОСОБА_1 суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 34258131,55 грн.

В подальшому, ГУ ДФС у м. Києві сформовано податкову вимогу форми «Ф» від 27.08.2018 року №159808-17, яку скеровану відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 . Поштовий конверт із зазначеним відправленням повернувся до контролюючого органу із відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

На виконання вимог п.95.3, п.95.4, ст.95 Податкового кодексу України, позивач звернувся до суду з метою стягнення з відповідача податкового боргу.

Суд апеляційної інстанції при постановленні даної постанови виходить з наступного.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків

Відповідно до пунктів 42.1 та 42.3 статті 42 Податкового кодексу податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу. Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата (пункти 42.1, 42.3 в редакції Закону України від N 3609-VI).

Абзацами першим - третім пункту 45.1 статті 45 Податкового кодексу встановлено, що платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Відповідно до пункту 70.7 статті 70 Податкового кодексу фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

До облікової картки фізичної особи - платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) вноситься, зокрема інформація про місце проживання (підпункт 70.2.4 пункту 70.4 статті 70 ПК).

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку в Державній податковій інспекції у Дніпровському районі ГУ ДФС у місті Києві та є платником податків.

Згідно Інформації про реєстрацію місця проживання №2203440 від 28.11.2018 ОСОБА_1 з 09.03.2006 по теперішній час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно довідки ГУ ДФС у м. Києві від 29.11.2018 року №36702/9/26-15-17-03-25 відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Станом на 27.11.2018 згідно даних інтегрованих карток, інформаційної системи органів ДФС має податковий борг у розмірі 34258131,25 грн. по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються за результатами річного декларування.

Як уже зазначалося, 29.02.2012 року Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі м. Києва прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» №, яким збільшено ОСОБА_1 суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 34258131,55 грн.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що визнання протиправним та скасування вказаного податкового повідомлення-рішення було предметом розгляду у справі № 2а-12060/12/2670 за позовом ОСОБА_1 до ДПІ у Дніпровському районі міста Києва ДПС , за участю прокуратури у Дніпровському районі м. Києва.

За результатом судового оскарження ухвалою Верховного Суду від 03.08.2018 у справі № 2а-12060/12/2670 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.11.2012 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2018.

Тобто, на час розгляду справи судом, сума податкового боргу, стягнення якої є предметом розгляду цієї справи, є узгодженою у судовому порядку з 14.06.2018.

Також, судом апеляційної інстанції встановлено, що податкове повідомлення-рішення та податкова вимога були направлені ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 , яка відповідала його податковій адресі згідно з даними інформаційної системи «Податковий блок».

Разом з тим, згідно з відомостями відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської РДА №2203440, наданими 28.11.2018, ОСОБА_1 з 09.03.2006 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, судом апеляційної інстанції зі змісту судових рішень у справі № 2а-12060/12/2670 встановлено, що в акті перевірки від 08.02.2011, яка проводилась ДПІ у Дніпровському районі м. Києва відносно відповідача також вказано адресу АДРЕСА_2 .

Таким чином, з наведеного вбачається, що податковий орган володів інформацією стосовно місця проживання відповідача.

Відтак, довід ГУ ДПС у м. Києві, що ОСОБА_1 не повідомив контролюючий орган про зміну місця проживання та не заявив про іншу податкову адресу в судовому процесі не спростований.

Не виконання платником податків обов`язку щодо повідомлення контролюючого органу про зміну податкової адреси позбавляє його можливості посилатися у спорі з контролюючим органом, що документи, правомірності яких стосується спір, не були йому вручені, якщо буде встановлено, що документи були направлені в установленому законом порядку на його податкову адресу, навіть у випадку повернення цих документів підприємством поштового зв`язку через неможливість їх вручення. Такий правовий наслідок висновується з норми. Однак, цей наслідок не може бути поширений на випадок, коли контролюючий орган володіє достовірною інформацією про зміну платником місця проживання.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 04.06.2020 у справі №826/11455/15.

Враховуючи, що податковому органу достеменно відомо про зміну місця проживання відповідача суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкова вимога форми «Ф» від 27.08.2018 №159808-17 не є належно врученою відповідачу, в розумінні Податкового кодексу України, що в свою чергу, є підставами для відмови в задоволенні адміністративного позову.

Таким чином, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно встановлено обставини справи та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 травня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст.329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді: