Справа № 300/3288/20
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2021-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" березня 2021 р. справа № 300/3288/20
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Главача І.А.,
за участю секретаря судового засідання Мельник О.Я.,
представників позивача Тепак Л.П., Кота Р.С.,
представника відповідача Федик Н.Я.,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
14.12.2020 позивачем подано відповідь на відзив, у якому зазначив, що інформація, викладена у поясненнях працівників не відповідає дійсності, оскільки працівниками були надані пояснення під диктування інспекторів, під тиском, без розуміння суті питання стосовно заробітної плати, вказано розмір заробітної плати, отриманої ними, орієнтовно за проміжок часу, зокрема за останні два/три місяці. Вважає, що такі пояснення не можуть бути належними доказами на підтвердження відповідних порушень (том 1, а.с. 174-182).
12.01.2021 позивачем подано клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових письмових пояснень та додаткових документів, відповідно о яких позивача зазначив, що Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області його не повідомлено про час розгляду справи про накладення штрафу, тому постанова про накладення штрафу є протиправно. Просив позов задовольнити (том 2, а.с. 1-4).
04.02.2021 відповідачем подано додаткові пояснення від 03.02.2021 №17-07/15-10/720 у якому Управління Держпраці в Івано-Франківській області звернуло увагу на наявність повноважень т.в.о. Голови ОСОБА_9 на надання доручень територіальним органам (том 7, а.с. 92-102).
17.02.2021 представником позивача подано додаткові письмові пояснення, у яких зазначено про порушення контролюючим органом порядку проведення перевірки, зокрема зазначає, що пояснення у працівників відбиралися до ознайомлення керівництва із наказом проведення інспекційного відвідування. Також звернув увагу на суперечності у поясненням працівників, інформація щодо розміру заробітної плати яких була покладена в основу виявлених порушень (том 7, а.с. 129-131).
Також 17.02.2021 представник позивача подала клопотання про долучення до матеріалів справи додаткові письмові пояснення, в яких звернула увагу на безпідставність та протиправність проведення інспекційного відвідування позивача, порушення права на порушення прав позивача на участь у розгляді справи про накладення штрафу (том 7, а.с. 133-136).
Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладений у позовній заяві, відповіді на відзив та додаткових поясненнях. Просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
Представник відповідача щодо задоволення позову заперечила, з підстав викладених у відзиві на позов, просила відмовити у задоволенні позовних вимог.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що під час відбирання у нього інспектором праці пояснення внаслідок хвилювання не зрозумів суті запитання щодо розміру заробітної плати та вказав розмір отримуваної ним заробітної плати не за місяць, а орієнтовно за три місяці, в той час як розмір плати, яку він отримує за один місяць становив 4900 гривень, виплата якої розділена на два платежі та отримується через бухгалтерію.
Аналогічні за змістом показання у судовому засіданні надавалися і свідками ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 .
Також свідок ОСОБА_10 , зазначив, що є комерційним директором ТОВ "ТК "Перламутр", на момент проведення інспенкційного відвідування перебував на території підприємтва та просив інспекторів пред`явити направлення на прервірку, на що інспектори повідомили, що таке направлення буде пред`явлене директору, прибуття якого очікувалось.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження, заслухавши пояснення представників позивача та представника відповідача, покази свідка, дослідивши та оцінивши подані та витребувані докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення, встановив наступне.
На підставі окремого доручення тимчасово виконуючого обов`язків Голови Держпраці від 25.08.2020 №Д-330/1/3.1-20, відповідно до наказу від 02.09.2020 №932-Д та направлення від 02.09.2020 №15-10/5674, головними державними інспекторами-інспекторами праці Управління Держпраці проведено інспекційне відвідування у ТОВ "ТК "Перламутр" з питань дотримання законодавства в частині належного оформлення трудових відносин (том 7, а.с. 105, том 1, а.с. 96-97).
У ході проведення інспекційного відвідування інспекторами праці Управління Держпраці в Івано-Франківській області відібрано пояснення у осіб, які виконували роботу на території підприємства у м. Івано-Франківську по вул. Крайківського, 2А в присутності комерціного директора.
Так, ОСОБА_1 зазначив, що працює у ТК «Перламутр»; посада водій погрузчика; трудовий договір укладено у 2017 році; режим роботи з понеділка по суботу з 8:00-7:00 до 18:00, розмір заробітної плати тринадцять тисяч (том 1, а.с. 105).
Також письмові пояснення були відібрані в працівників: ОСОБА_11 (том 1, а.с. 103), ОСОБА_12 (том 1, а.с. 104), ОСОБА_3 (том 1, а.с. 106), ОСОБА_13 (том 1, а.с. 107), ОСОБА_14 (том 1, а.с. 108), ОСОБА_15 (том 1, а.с. 109), ОСОБА_4 (том 1, а.с. 110), ОСОБА_16 (том 1, а.с. 111), ОСОБА_5 (том 1, а.с. 112), ОСОБА_17 (том 1, а.с. 113), ОСОБА_18 (том 1, а.с. 114), ОСОБА_19 (том 1, а.с. 115), ОСОБА_6 (том 1, а.с. 116), ОСОБА_20 (том 1, а.с. 117).
При вирішенні вказаного спору суд виходив з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці (далі - Положення №96), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Пунктом 7 Положення встановлено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" №877-V від 05.04.2007 (далі Закон №877-V).
Дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (ч.1 ст.2 Закону №877-V).
Згідно із статтею 1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - це планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Відповідно до частини 1 статті 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, визначена Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017 (далі - Порядок № 295).
Відповідно до пункту 2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин).
Пунктом 5 Порядку №295 передбачено підстави для проведення інспекційних відвідувань, зокрема, інспекційні відвідування проводяться: 1) за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; 2) за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин; 3) за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту; 4) за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю; 5) за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю; 6) за інформацією Держстату та її територіальних органів про наявність заборгованості з виплати заробітної плати; ДФС та її територіальних органів про: невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності; факти порушення законодавства про працю, виявлені у ході здійснення контрольних повноважень; факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом; роботодавців, що мають заборгованість із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, що перевищує мінімальний страховий внесок за кожного працівника; Пенсійного фонду України та його територіальних органів про: роботодавців, які нараховують заробітну плату менше мінімальної; роботодавців, у яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу; роботодавців, у яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилась на 20 і більше відсотків; працівників, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року; роботодавців, у яких стосовно працівників відсутні нарахування заробітної плати у звітному місяці (відпустка без збереження заробітної плати без дотримання вимог Кодексу Законів про працю України та Закону України Про відпустки); роботодавців, у яких протягом року не проводилась індексація заробітної плати або сума підвищення заробітної плати становить менше суми нарахованої індексації; роботодавців, у яких 30 і більше відсотків працівників працюють на умовах цивільно-правових договорів; роботодавців з чисельністю 20 і більше працівників, у яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників; 7) за інформацією профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлених в ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю.
Пунктом 19 Порядку №295 визначено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.
Відповідно до пункту 24 Порядку припис вноситься об`єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду. У приписі зазначається строк для усунення виявлених порушень. У разі встановлення строку виконання припису більше ніж три місяці у приписі визначається графік та заплановані заходи усунення виявлених порушень з відповідним інформуванням інспектора праці згідно з визначеною у приписі періодичністю. Припис складається у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, який проводив інспекційне відвідування або невиїзне інспектування, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник припису залишається в об`єкта відвідування.
Стан виконання припису перевіряється після закінчення зазначеного у ньому строку усунення недоліків, якщо об`єкт відвідування не надав відповідь або надав її в обсязі, недостатньому для підтвердження факту усунення виявлених порушень (пункт 25 Порядку).
Пунктом 27 Порядку передбачено, що у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.
Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 (надалі Порядок №509).
Відповідно до пункту 2 вищевказаного Порядку 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками.
Штрафи можуть бути накладені на підставі, зокрема, акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади.
Згідно пункту 3 Порядку №509 справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.
Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
Відповідно до пункту 4 Порядку №509 під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.
За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.
Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінекономіки, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

У разі відсутності підстав для складення постанови про накладення штрафу уповноважена посадова особа письмово повідомляє про це суб`єкту господарювання чи роботодавцю у строки, визначені абзацом першим пункту 3 цього Порядку.

Штраф сплачується протягом одного місяця з дня прийняття постанови про його накладення, про що суб`єкт господарювання або роботодавець повідомляють уповноваженій посадовій особі, яка склала постанову про накладення штрафу.

При цьому, суд звертає вагу, що пункт 7 Порядку №509, який передбачав обов`язковий розгляд справи за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено, виключено на підставі Постанови КМ № 823 від 21.08.2019.

Таким чином, суд не приймає до уваги доводи позивача щодо порушення права на участь у розгляді справ про накладення штрафу як на підставу для скасування спірної постанови.

Натомість абзацом 3 пункту 3 Порядку №509 передбачено повідомлення уповноваженою особою суб`єкта господарювання про дату одержання акту інспекційного відвідування, що було зроблено відповідачем, на підтвердження чого надано лист від 23.10.2020 №05-07/15-10/6805 та квитанцію поштового відправлення №459, який відповідно до трекінгу поштових відправлень отриманий ТОВ "ТК "Перламутр" 13.11.2020 (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html).

Суд зазначає, що підставою для винесення оскаржуваної постанови стали судження суб`єкта владних повноважень про те, що ТОВ «ТК «Перламутр» виплата заробітної плати (винагороди) частково здійснюється без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків. ТОВ «ТК «Перламутр» не забезпечено достовірний бухгалтерський облік, оскільки частина заробітної плати виплачується без відображення в бухгалтерських документах. У зв`язку з наведеним, зроблено висновок про порушення частини 2 статті 30 Закону «Про оплату праці».

Перевіряючи на відповідність закону оскаржуваних рішень відповідача, суд зазначає наступне.

Економічні, правові та організаційні засади оплати праці працівників, які перебувають у трудових відносинах, на підставі трудового договору з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та господарювання (далі - підприємства), а також з окремими громадянами та сфери державного і договірного регулювання оплати праці і спрямований на забезпечення відтворювальної і стимулюючої функцій заробітної плати визначає Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 №108/95-ВР (далі - Закону №108/95-ВР).

Стаття 30 Закону №108/95-ВР регулює обов`язок повідомлення працівника про розміри оплати праці.

При кожній виплаті заробітної плати роботодавець повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати.

Роботодавець зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

У спірних правовідносинах Головне Управління Держпраці в Івано-Франківській області стверджує, що директором ТОВ «ТК «Перламутр» не забезпечено достовірний бухгалтерський облік, оскільки частина заробітної плати працівникам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 виплачується без відображення в бухгалтерсььких документах, так без сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частинами 1-2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що з наданих письмових пояснень громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 вбачається, що дані працівники отримують заробітну плату, яка є значно вищою за відображену заробітну плату цих осіб у відомостях (том 1, а.с. 124-127, 135-138, 147-150).

Що стосується показань допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 про те, що суми заробітної плати були вказані ними орієнтовно за два або три місяці, оскільки такі пояснення були надані через нерозуміння суті питання та під тиском, то такі спростовуються відеозаписом інспекційного відвідування, який був досліджений судом, та на основі якого встановлено, що жодного тиску на працівників з боку інспектора не чинилося, а також питання щодо розміру заробітної плати ставились у доступній формі та не викликали підстав щодо нерозуміння суті таких питань.

Зважаючи на викладене, суд погоджується з висновками відповідача про те, що ТОВ «ТК «Перламутр» частина заробітної плати виплачувалась працівникам без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне.

Також, суд відхиляє посилання позивача на відсутність підстави проведення відповідачем інспекційного відвідування як однієї із причин для скасування постанови про накладення штрафу, оскільки, відповідно до Окремого доручення Державної служби України з питань праці від 25.08.2020 за №Д-330/1/3.1-20 реалізоване протокольне доручення Кабінету Міністрів України від 19.08.2020 №70 щодо забезпечення контролю за оформленням трудових відносин. Відповідно до підпункту 8 пункту 5 Порядку 823, доручення Прем`єр-міністра України відноситься до підстав проведення перевірок, у тому числі позивача.

При цьому, що стосується розрахунку фінансової санкції, то з матеріалів справи вбачається, що такий здійснений щодо семи працівників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , порушення законодавства щодо яких зафіксовані в акті перевірки від 11.09.2020 №ІФ11303/1667/АВ.

Разом з тим, суд зауважує, що в матеріалах справ відсутні письмові пояснення щодо працівника ОСОБА_2 , а з наявного в матеріалах справи відеозапису інспекційного відвідування вбачається, що даною особою при опитуванні інспектора надано відповідь «дев`ять», що не дає підстави вважати, про вказання даною особою конкретної суми заробітної плати та про те, що такий розмір є більший, ніж вказано у відомостях на заробітну плату.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами виплату ОСОБА_2 частини заробітної плати без нарахування сплати єдиного соціального внеску, а тому такий працівник не може включатися при розрахунку фінансової санкції.

Решта доводів учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, рішення якого є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі по тексту також - Конвенція).

Так, Європейський Суд з прав людини (надалі по тексту також - Суд) у своєму рішенні по справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (від 9 грудня 1994 року №18390/91), вказав, що статтю 6 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень, детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Міра цього обов`язку може варіюватися залежно від характеру рішення. Необхідно також враховувати численність різноманітних тверджень, з якими сторона у справі може звернутися до судів, та відмінності, наявні в Договірних державах, стосовно передбачених законом положень, звичаєвих норм, правових висновків, викладення та підготовки рішень. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

В рішенні "Салов проти України" (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року) Суд також звернув увагу на те, що статтю 6 параграф 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін.

У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Разом з цим, згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку щодо часткового обґрунтування позову, зокрема, щодо безпідтавності нарахування фінансової санкції у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати (50 000 грн.) щодо порушення відносно працівника ОСОБА_2 .

Таким чином, оскаржувана постанова Управління Держпраці в Івано-Франківській області №ІФ11303/1667/АВ/П/ТД-ФС від 05.11.2020 підлягає скасуванню в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок.

В іншій частині суд вважає постанову Управління Держпраці в Івано-Франківській області №ІФ11303/1667/АВ/П/ТД-ФС від 05.11.2020 обґрунтованою та такою, що прийнята з урахуванням всіх обставин справи, а тому є правомірно.

Згідно частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та підтвердження позивачем понесених витрат на сплату судового збору згідно платіжного доручення №4141 від 12.11.2020 на суму 5250 грн. та №4482 від 21.12.2020 на суму 630,61 грн., слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова компанія Перламутр частину сплаченого судового збору в розмірі 840,09 грн. пропорційно до розміру задоволений позовних вимог.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці в Івано-Франківській області №ІФ11303/1667/АВ/П/ТД-ФС від 05.11.2020 в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці в Івано-Франківській області (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, буд. 67, код ЄДРПОУ - 39784625) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова компанія Перламутр (вул. Крайківського, 2А, м. Івано-Франківськ, 76018, код ЄДРПОУ - 39379225) сплачений судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 09 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю Торгова компанія Перламутр (вул. Крайківського, 2А, м. Івано-Франківськ, 76018, код ЄДРПОУ - 39379225).

Відповідач - Управління Держпраці в Івано-Франківській області (вул. Незалежності, 67, м. Івано-Франківськ, поштовий індекс - 76018, код ЄДРПОУ - 39784625).

Суддя Главач І.А.

Рішення складене в повному обсязі 19 березня 2021 р.