Справа № 640/903/19
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2021-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/903/19
УХВАЛА

19 березня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Степанюка А.Г., суддів Губської Л.В., Епель О.В., розглянувши заяву Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про відстрочення строку сплати судового збору та продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України у м. Києві (далі - ГУ ДМС у м. Києві), у подальшому заміненого на правонаступника - Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (далі - Відповідач, ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області), про:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління державної міграційної служби у м. Києві від 18.12.2018 року №630 про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Грузії ОСОБА_1 ;

- зобов`язання Головного управління державної міграційної служби у м. Києві повідомити Адміністрацію Державної прикордонної служби про скасування рішення Головного управління державної міграційної служби у місті Києві від 18.12.2018 року №630 про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Грузії ОСОБА_1 .

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.11.2020 року позов задоволено частково - визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ДМС в м. Києві від 18.12.2018 року №630 про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Грузії ОСОБА_1 . У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Перевіривши апеляційну скаргу, Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 01.03.2021 року залишив її без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 296 КАС України. При цьому невідповідність наведеним положенням КАС України виявилася в тому, що до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору на суму 1 152,60 грн.

Апелянту було надано строк для усунення недоліків - п`ять днів з моменту отримання копії вказаної ухвали, яку отримано останнім 09.03.2021 року.

На виконання вимог даної ухвали ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області до суду 15.03.2021 року направлено заяву про відстрочення сплати судового збору та продовження строку виконання вимог ухвали суду від 01.03.2021 року, яка обґрунтована відсутністю коштів на рахунках.

Надаючи оцінку поданій заяві, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Водночас, згідно ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регламентовано статтею 8 Закону України «Про судовий збір», приписи якої не містять підстав та умов для звільнення суб`єктів владних повноважень від сплати судового збору, зменшення його розміру, відстрочення або розстрочення.

Порядок відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регламентовано статтею 8 Закону України «Про судовий збір», приписи якої не містять підстав та умов для звільнення суб`єктів владних повноважень від сплати судового збору, зменшення його розміру, відстрочення або розстрочення.

Посилання Апелянта на скрутне матеріальне становище в якості підстави для відстрочення сплати судового збору є безпідставним з огляду на таке.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 року у справі № 0940/2276/18 зазначено, що у нормах частини другої статті 132 КАС України відсилання до норм Закону України «Про судовий збір», зокрема, до підстав для звільнення від сплати судового збору, визначених статтею 8, передбачене лише щодо питання звільнення від сплати судового збору.

Це означає, що юридична особа не позбавлена права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату. Крім того, із наведеного убачається, що прийняти рішення про відстрочення або розстрочення сплати судового збору суд може і з власної ініціативи у тому разі, коли юридична особа звертається із клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

Разом з тим, судова колегія звертає увагу, що у межах справи №0940/2276/18 Велика Палата Верховного Суду сформулювала правовий висновок щодо можливості відстрочення чи розстрочення сплати судового збору юридичним особам. Натомість, положення Закону України «Про судовий збір», як і приписи КАС України оперують поняттями юридична особа і суб`єкт владних повноважень, які не є тотожними.

Так, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, у розумінні процесуального закону статус суб`єкта владних повноважень не можна ототожнювати із статусом юридичної особи, позаяк обов`язкової вимоги щодо наявності у суб`єкта владних повноважень статусу юридичної особи законодавцем не вимагається.

Крім іншого, колегія суддів звертає увагу, що, на відміну від юридичної особи, яка у разі вирішення справи на її користь має право на присудження на її користь усіх судових витрат, у тому числі пов`язаних із сплатою судового збору (ч. 1 ст. 139 КАС України), суб`єкт владних повноважень у випадку задоволення його позовних вимог має право лише на стягнення судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз (ч. 2 ст. 139 КАС України).

Таким чином, відмінність правового статусу юридичної особи і суб`єкта владних повноважень в адміністративному процесі свідчить, що висловлена Великою Палатою Верховного Суду позиція щодо можливості відстрочення чи розстрочення сплати судового збору юридичним особам не може за аналогією поширюватися на суб`єктів владних повноважень безвідносно до наявності у них статусу юридичної особи. Відтак суд приходить до висновку, що положеннями ст. 8 Закону України «Про судовий збір» не передбачено можливість відстрочення сплати судового збору суб`єкту владних повноважень.

До того ж, Апелянтом не надано доказів того, що станом на дату розгляду та вирішення справи судом апеляційної інстанції його майновий/фінансовий стан зміниться і належна до сплати сума судового збору буде сплачена.

З урахуванням наведеного заява ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області в частині відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Разом з тим, з урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За правилами ч. ч. 2, 3 ст. 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні.

Таким чином, з метою забезпечення права осіб на доступ до правосуддя, суд, відмовляючи у задоволенні заяви про відстрочення сплати судового збору, вважає за необхідне задовольнити її в частині продовження строку та продовжити строк для усунення недоліків апеляційної скарги на п`ять днів з моменту отримання копії даної ухвали.

Керуючись ст.ст. 121, 133, 169, 248, 321, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 листопада 2020 року - відмовити.

Заяву Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про продовження строку для усунення недоліків - задовольнити.

Продовжити Центральному міжрегіональному управлінню Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області строк для усунення визначених в ухвалі Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2021 року недоліків - на п`ять днів з моменту отримання копії даної ухвали.

У разі неусунення недоліків у зазначений вище строк апеляційна скарга буде повернута Апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Л.В. Губська

О.В. Епель