Справа № 440/7144/20
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2021-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/7144/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Клочка К.І., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Біг Бег Україна" до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень. Під час розгляду справи суд, -

В С Т А Н О В И В:

03 грудня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Біг Бег Україна" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Дніпровської митниці Держмитслужби від 16.10.2020 №2; від 16.10.2020 №2 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивача не було повідомлено ні про факт проведення перевірки, ні про винесення податкових повідомлень - рішень.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 08.12.2020 позов залишено без руху у зв`язку з його невідповідністю вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

16.12.2020 позивачем усунуто недоліки визначені ухвалою суду від 08.12.2020.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

14.01.2021 судом отримано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що Волинською митницею ДФС направлений запит № 1234/8/03-70-61 до митних органів Республіки Польщі з метою перевірки автентичності товаросупровідних документів, поданих до митного оформлення товарів ТОВ "Біг Бег Україна" за МД від 02.07.2019 № UA205020/2019/018213. У відповідь на запит митним органом отримано копію експортної декларації ECS/301010/00/054759/2019 від 01.07.2019. За результатами співставлення отриманих документів митним органом встановлено, що у експортній декларації ECS/301010/00/054759/2019 від 01.07.2019 митна вартість партії товару становить 25 792,20 євро, тоді як в митній декларації, поданій позивачем до митного оформлення вартість партії товару складає 21456,78 доларів США (18 906,32 євро).

Згідно статтей 336, 345, п. 2 ч. 2 статті 351 Митного кодексу України інспекторами Дніпровської митниці проведено документальну невиїзну перевірку ТОВ "Біг Бег Україна" в частині правильності визначення митної вартості товарів за митною декларацією від 02.07.2019 № UA205020/2019/018213. 24.09.2020 - на адресу позивача направлено повідомлення № 42 з вихідним № 7.5-08-02-1/19/13/9102 про початок перевірки, яке вручено під особистий підпис ОСОБА_1 , що спростовує твердження позивача про його необізнаність.

Також відповідач заперечує проти твердження позивача про необізнаність його з фактом прийняття податкових повідомлень - рішень та завершенням перевірки, оскільки рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення підтверджується, що лист Дніпровської митниці Держмитслужби № 7.5-08-02-2/19/13/9369 разом з актом перевірки вручений 06.10.2020 ОСОБА_2 . Водночас, про надходження на адресу ТОВ "Біг Бег Україна" рекомендованого листа № 7.5-08-02-1/19/13/9959 з податковими повідомленнями - рішеннями та актом про неповернення платником податків у визначені законодавством строки примірника акту перевірки свідчить підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення 20.10.2020.

Суд розглядає дану справу на підставі частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наступне.

Відповідно до митної декларації від 02.07.2019 № UA205020/2019/018213, оформленої Волинською митницею ДФС постачання товару "одяг, що використовувався для подальшого використання, несортований з текстильних матеріалів (Second Hand)" здійснювалося відповідно до контракту купівлі - продажу від 01.10.2017 № 03/2017, де продавцем товару виступала компанія "POLSELL" Sp.z.o.o (Poland), а покупцем - ТОВ "БІГ БЕГ УКРАЇНА".

Товар оформлений на загальну фактурну вартість - 21456,78 доларів США.

Волинською митницею ДФС направлений запит № 1234/8/03-70-61 до митних органів Республіки Польщі з метою перевірки автентичності товаросупровідних документів, поданих до митного оформлення товарів ТОВ "Біг Бег Україна" за МД від 02.07.2019 № UA205020/2019/018213. У відповідь на запит митним органом отримано копію експортної декларації ECS/301010/00/054759/2019 від 01.07.2019.

За результатами співставлення отриманих документів митним органом встановлено, що у експортній декларації ECS/301010/00/054759/2019 від 01.07.2019 митна вартість партії товару становить 25 792,20 євро, тоді як в митній декларації, поданій позивачем до митного оформлення вартість партії товару складає 21 456,78 доларів США (18 906,32 євро).

Згідно статтей 336, 345, п. 2 ч. 2 статті 351 Митного кодексу України інспекторами Дніпровської митниці проведено документальну невиїзну перевірку ТОВ "Біг Бег Україна" в частині правильності визначення митної вартості товарів за митною декларацією від 02.07.2019 № UA205020/2019/018213.

24.09.2020 на адресу позивача направлено повідомлення № 42 з вихідним № 7.5-08-02-1/19/13/9102 про початок перевірки, яке вручено під особистий підпис ОСОБА_1 , що спростовує твердження позивача про його необізнаність.

За наслідками проведеної перевірки Дніпровською митницею Держмитслужби складено акт від 30.09.2020 № 0031/20/7.5-19/ НОМЕР_1 , яким зафіксовано порушення ТОВ "Біг Бег Україна" п. 2 ч. 3статті 75, п. 1 ч. 1 статті 279 МК України в результаті чого занижено податкові зобов`язання по сплаті мита на загальну суму 5495,17 грн та п. 190.1. статті 190 ПК України, в результаті чого занижено податкові зобов`язання по сплаті ПДВ на суму 21 835,54 грн.

На підставі акту перевірки митним органом прийнято податкові повідомлення - рішення від 16.10.2020 №2; від 16.10.2020 №2, якими збільшено суми грошового зобов`язання за платежем ПДВ у розмірі 27294,43 грн та за платежем мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності в загальній сумі 6868,96 грн.

Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення підтверджується, що лист Дніпровської митниці Держмитслужби № 7.5-08-02-2/19/13/9369 разом з актом перевірки вручений 06.10.2020 ОСОБА_2 .

Водночас, про надходження на адресу ТОВ "Біг Бег Україна" рекомендованого листа № 7.5-08-02-1/19/13/9959 з податковими повідомленнями - рішеннями та актом про неповернення платником податків у визначені законодавством строки примірника акту перевірки свідчить підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення 20.10.2020.

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями - рішеннями позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку вказаним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 54.3. статті 54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках (пп.54.3.2); результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях (пп.54.3.6).

Згідно зі статтею 15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом. З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Згідно зі статтею 272 Митного кодексу України, ввізне мито встановлюється на товари, що ввозяться на митну територію України. Встановлення нових та зміна діючих ставок ввізного мита, визначених Митним тарифом України, здійснюються Верховною Радою України шляхом прийняття законів України.

У відповідності до статті 377 Митного кодексу України, товари за товарними позиціями 8701-8707, 8711, 8716 згідно з УКТ ЗЕД, які підлягають державній реєстрації, при ввезенні громадянами на митну територію України або надходженні на митну територію України на адресу громадян у несупроводжуваному багажі або вантажних відправленнях для вільного обігу, незалежно від їх вартості, підлягають письмовому декларуванню та митному оформленню в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з оподаткуванням ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України, акцизним податком і податком на додану вартість за ставками, встановленими Податковим кодексом України.

Згідно з пунктом 187.8 статті 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

Відповідно до статті 278 Митного кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання митному органу митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання митним органом у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

Відповідно до пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України, базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів. При визначенні бази оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, перерахунок іноземної валюти у валюту України здійснюється за курсом валюти, визначеним відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

У відповідності до частини 1 статті 279 Митного кодексу України базою оподаткування митом товарів, що переміщуються через митний кордон України, є: 1) для товарів, на які законом встановлено адвалорні ставки мита, - митна вартість товарів; 2) для товарів, на які законом встановлено специфічні ставки мита, - кількість таких товарів у встановлених законом одиницях виміру. Для товарів, на які законом встановлено комбіновані ставки мита, база оподаткування визначається відповідно до пунктів 1 і 2 цієї частини.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (частина 1 статті 49 Митного кодексу України).

У відповідності до статті 65 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, що ввозяться в Україну відповідно до митних режимів, відмінних від режиму імпорту, є ціна товару, зазначена у рахунку-фактурі чи рахунку-проформі.

Статтею 51 Митного кодексу України врегульований порядок визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України, відповідно до якої, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу (частина 1 статті 51 Кодексу). Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частина 2 статті 51 Кодексу).

Стаття 57 Митного кодексу України визначає методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту. Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний (частина 1 статті 57 Кодексу). Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (частина 2 статті 57 Кодексу). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина 3 статті 57 Кодексу).

Згідно з ч.1 ст.52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч.2 ст.52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

З огляду на ч.1 ст.53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (частина 1 статті 54 Кодексу).

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частина 2 статті 54 Кодексу).

Згідно з ч.6 ст.54 МКУ, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина 7 статті 54 Кодексу).

Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів (частина 1 статті 55 Кодексу).

Як вбачається з позову, позивач не заперечує факту порушення ним положень Митного та Податкового кодексів. Відтак, зазначена обставина не є спірною у цій справі.

Разом з тим, твердження позивача про необізнаність його з фактом проведення перевірки, складення акту та прийняттям податкових повідомлень - рішень повністю спростовано наданими відповідачем доказами.

У відповідності до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

За змістом частини 1 та частини 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність винесення оскаржених позивачем податкових повідомлень - рішень.

Відтак, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Біг Бег Україна" до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Суддя К.І. Клочко