Справа № 200/529/21-а
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2021-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2021 р. Справа№200/529/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голуб В.А. розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, Донецького обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, Донецького обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що він є учасником аварії на ЧАЕС 1 категорії та має право на пільги, що встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни. Відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» йому має щорічно до 5 травня виплачуватись разова грошова допомога у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком. Однак, у квітні 2020 року позивачу виплачено щорічну разову грошову допомогу до 5-го травня в розмірі меншому, ніж це передбачено законом, без врахування висновків Конституційного Суду України, викладених в рішенні від 27.02.2020 № 3-р/2020. У зв`язку з цим, позивач звернувся до суду із позовом про захист порушеного права.

У своїх позовних вимогах позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, Донецького обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо нарахування та виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком. Також позивач просить зобов`язати відповідачів (в межах своїх повноважень) нарахувати та виплатити йому недоотриману грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради (відповідач 1) проти задоволення заявлених позивачем вимог заперечував, підстави незгоди із позовом визначив в наданому до суду відзиві. За змістом викладеного у відзиві грошова допомога до 5 травня у 2020 році розрахована та виплачена позивачу у відповідності до вимог чинного законодавства. Розмір допомоги в 2020 році визначений відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» від 19.02.2020 № 112, положення якої є чинними та неконституційними не визнані.

Донецький обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (відповідач-2) у наданому до суду відзиві на позов проти задоволення заявлених позивачем вимог заперечував, посилаючись на те, що розрахунок та виплату позивачу цієї допомоги здійснив Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради. Як зазначив відповідач 2, розмір одноразової грошової допомоги до 5 травня, виплаченої позивачу Департаментом соціального захисту населення Маріупольської міської ради, відповідає положенням постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» від 19.02.2020 № 112.

Ухвалами від 15 січня 2021 року суд прийняв до розгляду вказану позовну заяву та відкрив провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а також зупинив провадження у справі до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі № 440/2722/20.

Рішенням від 29 вересня 2020 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду задовольнив вимоги позивача частково: визнав протиправною бездіяльність Центру та зобов`язав його нарахувати й виплатити недоплачену грошову допомогу, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги. В іншій частині суд відмовив у задоволенні позову.

13 січня 2021 року, розглянувши апеляційну скаргу Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, Велика Палата Верховного Суду залишила її без задоволення, а рішення КАС ВС без змін.

Отже, рішення суду у справі № 440/2722/20 набрало законної сили, а тому 18 січня 2021 року суд поновив провадження у справі.

08 лютого 2021 року суд виніс ухвалу, якою клопотання представника Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради про залучення в якості співвідповідача Кабінет Міністрів України, - залишив без задоволення.

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 цього Кодексу датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (категорія 1) (посвідчення серія НОМЕР_1 , яке видане Донецькою обласною державною адміністрацією 07.08.2019) та особою з інвалідністю 2 групи та має право на пільги, встановлені для ветеранів війни-інвалідів війни (посвідчення серії НОМЕР_2 від 05.06.2012) (а.с.6).

Позивач перебуває на обліку в Департаменті соціального захисту населення Маріупольської міської ради та є отримувачем щорічної грошової допомоги до 5 травня на підставі Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу».

У квітні 2020 року позивачу на підставі ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» виплачено щорічну одноразову допомогу у розмірі 3 640, 00 грн.

20.11.2020 позивач звернувся з заявою до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, в якій просив нарахувати та виплатити йому разову грошову допомогу до 5 травня як особі з інвалідністю 2 групи внаслідок війни в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком (а.с.4-5).

Листом Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради від 24.11.2020 № 56.8-66771/ККЦ позивача повідомлено, що щорічна одноразова грошова допомога до 5 травня за 2020 рік була правомірно нарахована та виплачена у розмірі, визначеному відповідно до Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» від 19.02.2020 № 112 (а.с.3).

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідачів щодо не нарахування та невиплати у повному обсязі щорічної разової грошової допомоги до 05 травня у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовий статус ветеранів війни визначає Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-XII від 22.10.1993 (далі - Закон №3551).

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону № 3551 (в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 № 367-XIV) щорічно до 5 травня особам з інвалідністю внаслідок війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам групи - десять мінімальних пенсій за віком; групи - вісім мінімальних пенсій, ІII групи - сім мінімальних пенсій.

Підпунктом «б» підпункту 1 пункту 20 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-VI від 28.12.2007 (набрав чинності 01.01.2008 ) частину п`яту статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» викладено у такій редакції: «Щорічно до 5 травня особам з інвалідністю внаслідок війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.».

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення підпункту "б" підпункту 1 пункту 20 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 107-VI від 28.12.2007.

Законом України від 28.12.2014 № 79-VІІІ «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» (набрав чинності 01.01.2015) розділ VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На виконання зазначених приписів Бюджетного кодексу України з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", Кабінетом Міністрів України щороку приймалися відповідні щодо окремого бюджетного року постанови, а саме: № 147 від 31.03.2015, № 141 від 02.03.2016, № 233 від 05.04.2017, № 170 від 14.03.2018, № 237 від 20.03.2019 та № 112 від 19.02.2020, якими визначався, зокрема, розмір та порядок виплати разової грошової допомоги особам з інвалідністю внаслідок війни.

Так, у постанові Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» №112 від 19.02.2020 (набрала чинності 25.02.2020) визначено розмір виплати разової грошової допомоги особам з інвалідністю внаслідок війни 2 групи - 3640,00 гривень.

Водночас рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 № 3-р/2020 у справі №1-247/2018(3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окремі положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У цьому ж рішенні зазначено, що положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

За положеннями ст. 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином, з 27.02.2020 застосовуються положення статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону 25.12.1998 № 367-XIV (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10рп/2008), а саме: щорічно до 5 травня особам з інвалідністю внаслідок війни виплачується разова грошова допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003, мінімальна пенсія - державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.

Відповідно до статті 28 частини 1 вказаного Закону мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" № 294-IX від 14.11.2019 встановлено у 2020 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2020 року - 1638 гривень.

Таким чином, розмір щорічної разової грошової допомоги особі з інвалідністю внаслідок війни у 2020 році становить 13 104 грн. (1 638 грн х 8).

Оскільки разову грошову допомогу позивачу виплачено Департаментом соціального захисту населення Маріупольської міської ради у розмірі, меншому ніж передбачено статтею 13 частиною 5 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", суд дійшов висновку про порушення прав позивача на отримання такої допомоги у належному розмірі саме вказаним відповідачем.

Правові висновки аналогічного змісту, викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рішенні від 29 вересня 2020 року у справі № 440/2722/20.

Відтак є підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради через нездійснення позивачу у 2020 році нарахування та виплати суми щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, відповідно до частині 5 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», виходячи з розміру 8 мінімальних пенсій та зобов`язання здійснити виплату такої допомоги в розмірі 8 мінімальних пенсій з урахуванням фактично виплачених сум.

Вимоги позивача до Донецького обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат не підлягають задоволенню, оскільки зазначені виплати ним не проводилися.

За таких обставин позов підлягає задоволенню частково.

Підстави для здійснення розподілу судових витрат відсутні у зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 118, 139, 159-165, 199, 244-247, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (, Донецька обл., м. Маріуполь, пр. Миру, буд. 70), Донецького обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (, Донецька обл., м. Дружківка, вул. Тверська, буд. 6) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради в частині невиплати ОСОБА_1 у 2020 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня відповідно до частині 5 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» виходячи з розміру 8 мінімальних пенсій за віком.

Зобов`язати Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня відповідно до частини 5 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» виходячи з розміру 8 мінімальних пенсій за віком з урахуванням виплаченої суми цієї допомоги.

В задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 18.03.2021.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Голуб