Справа № 400/240/21
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2021-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2021 р. № 400/240/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Брагар В. С. за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження розглянув адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020

про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (надалі відповідач) в якому просить суд:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області в частині відмови розгляду заяви від 02.12.2020 року протиправними.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.12.2020 року.

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області в частині зменшення ОСОБА_1 на 5% розміру пенсії від відповідних сум грошового забезпечення, як учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС віднесеного до 2-категорії.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області відновити ОСОБА_1 виплати 5% (збільшення розміру пенсії як учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесеного до категорії 2).

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 недоотриманої 5% пенсії від сум грошового забезпечення як учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС віднесеного до 2-ї категорії починаючи з 01.01.2008 року з урахуванням 5% надбавки, передбаченої пунктом «в» частини 1 статті 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХП від 09.04.1992 року (в редакції ЗУ З 85/98-ВР від 05,02.1998 року).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він з 1998 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області, як особа, що отримує пенсію за вислугу років. Вказує, що йому як такому, що брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС під час проходження служби і має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 2, розмір пенсії за вислугу років було збільшено на 5% і пенсію у такому розмірі він отримував до 01 січня 2008 року. З 01 січня 2008 року виплата призначеного раніше підвищення до його пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області, на його думку була незаконно припинена, що призвело до безпідставного зниження розміру його пенсії, а тому вважає дії відповідача щодо виключення з основної його пенсії 5% за участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи вчинені з порушеннями діючого законодавства, так як закони та інші нормативно правові акти, які погіршують становище особи, зворотної дії у часі не мають.

Згідно наданого суду відзиву на позов, відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зважаючи на необґрунтованість позовних вимог. Так, відповідач зазначає, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні з 1998 року і одержує пенсію за вислугу років по лінії МВС України відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Законом в редакції, що діяла до 29.04.2006 р., було передбачено збільшення розміру пенсії на 5% відповідних сум грошового забезпечення особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до 2-ї категорії постраждалих (п.в ст.13 Закону). З 29.04.2006 року відповідно до Закону України від 04.04.2006 року №3591-ІV Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців було внесено зміни до ст.13 Закону, якими виключено положення щодо вказаного збільшення розміру пенсії за вислугу років. А тому, оскільки на момент проведення перерахунку пенсії згідно постанови КМУ від 07.11.2007 року №1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, а саме на січень 2008 р. діяла редакція ст.13 Закону із змінами, внесеними 29.04.2006 р., органи Пенсійного фонду України не мали правових підстав для застосування інших норм законодавства, які втратили чинність. Отже, перерахунок здійснювався з урахуванням розміру грошового забезпечення, встановленого з 01.01.2008 р. для відповідних категорій осіб, та чинної на цю дату редакції Закону. Таким чином, пенсія позивачу виплачується згідно чинних норм законодавства, всі належні перерахунки пенсії проведено у відповідності до чинного пенсійного законодавства.

Дослідивши докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач з 10.11.1998 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», призначену управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області у розмірі 79% відповідних сум грошового забезпечення.

Станом на 01.01.2007 року основний розмір пенсії позивача складав 79 % грошового забезпечення, з яких 74 % за вислугу років та 5 % з урахуванням участі на ЧАЕС.

З 01.01.2008 року відповідачем на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» №3591 від 04.04.2006 року позивачу здійснено перерахунок пенсії та зменшено її розмір до 74 %, виключивши зі складу останньої 5 % за участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, осіб які віднесені до ІІ-категорії постраждалих.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно п. «в» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового та рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 року (в редакції Закону України №85/98-ВР від 05.02.1998року), особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії І, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 відсотків, а віднесеним до категорії ІІ, ІІІ та ІV на 5 відсотків відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців №3591 від 04.04.2006 року, пункт «в» викладено в такій редакції - особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, які звільняються з військової служби на умовах Закону України Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей (пункт "в" статті 12): за вислугу 15 років - 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 2 проценти за кожний повний рік вислуги понад 15 років, але не більше ніж 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Тобто вказаними змінами виключено положення щодо збільшення розміру пенсії за вислугу років на 5% відповідних сум особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до ІІ категорії.

01 січня 2007 року набрав чинності Закон України від 04.04.2006р. №3591-IV «Про внесення змін до деяких Законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців», який змінив порядок призначення пенсії за вислугу років. Однак п.4 розділу II Прикінцевих положень даного Закону вказує, що вислуга років для призначення пенсій, що була обчислена особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, особам надстрокової служби за контрактом та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», відповідно до нормативно-правових актів щодо призначення пенсії до набрання чинності цим Законом перегляду не підлягає.

Таким чином, відповідач з 01.01.2008 року зменшивши розмір пенсії позивача за вислугу років на 5% відповідних сум грошового забезпечення, як особі, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, порушив вимоги п.4 розділу II Прикінцевих положень Закону України від 04.04.2006р. № 3591-VI «Про внесення змін до деяких Законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців».

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Положення статті 58 Конституції України вказують про те, що закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що вони стосуються людини і громадянина (фізичної особи).

Відповідно до ст.22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 року №5-рп/2005 наведено тлумачення поняття «звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина», що міститься в частині 3 статті 22 Конституції України, згідно з яким конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні, визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними. Конституційний Суд України також підкреслив, що загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

Таким чином, визнання Законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина суд вважає скасуванням або обмеженням цих прав і свобод.

Виходячи з висловленого розуміння сутності соціальних гарантій службовців Збройних Сил України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13 лютого 2008 року, пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

З аналізу викладених норм слідує, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом України Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців №3591 від 04.04.2006 року зміни, якими виключено положення щодо збільшення розміру пенсії за вислугу років на 5% відповідних сум особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до ІІ категорії, не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

В силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі вище викладеного та системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку, що відповідачем звужено зміст та обсяг набутого і реалізованого на підставі чинного закону права позивача на основний розмір пенсії за вислугу років у процентах до відповідних сум грошового забезпечення, шляхом зменшення розміру пенсії з 79% до 74% відповідних сум грошового забезпечення, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Стосовно вимоги про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області в частині відмови розгляду заяви від 02.12.2020 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.12.2020 року, суд зазначає наступне.

Відповідачем на звернення позивача від 06.11.2020 року надано відповідь оформлену листом від 23.11.2020 року №6894-6767/О-02/8-1400/20, яким надано обґрунтовану відповідь і на вимоги викладені позивачем у зверненні від 06.12.2020 року, оскільки тотожні вимоги позивачем були викладені в заяві від 06.11.2020 року, лише без конкретного зазначення складової 5% (збільшення розміру пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесеному до 2 категорії згідно п. «в» ст.13 Закону №2262-ХІІ).

Тому в частині визнання протиправними дії в частині відмови розгляду заяви від 02.12.2020 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області розглянути заяву слід відмовити.

Керуючись ст.ст.132, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 159, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 159, ) в частині зменшення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на 5% розміру пенсії від відповідних сум грошового забезпечення, як учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС віднесеного до 2-категорії.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 159, ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) починаючи з 01.01.2008 року з урахуванням 5% надбавки, передбаченої пунктом «в» частини 1 статті 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХП від 09.04.1992 року (в редакції ЗУ З 85/98-ВР від 05.02.1998 року).

4. В задоволенні решти вимог відмовити.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В. С. Брагар