Справа № 200/9/21-а
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2021 р. Справа№200/9/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Куденкова К.О.,

секретар судового засідання: Притула С.С.;

за участю:

представника позивача: не з`явився,

представника відповідача: Кододова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),-

УСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» особі Центральних ремонтно-механічних майстерень Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» (далі КП «Компанія «Вода Донбасу», позивач) звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі ГУ ДПС, відповідач), в якому просить: - скасувати вимогу від 10.11.2020 № Ю-11-23 на суму 6 245 851,24 грн.

Обґрунтовуючи позов Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» посилається на те, що КП «Компанія «Вода Донбасу» були отримані сертифікати Торгово-промислової палати України №№ 1735, 1736 про настання обставин непереборної сили від 25.11.2014 № 5270/05-4 та від 25.11.2014 № 5268/05-4 та висновок Донецької торгово-промислової палати від 03.07.2014 №2005/12.12-03, якими засвідчено факт настання обставин непереборної сили з 10.06.2014 при здійсненні КП «Компанія «Вода Донбасу» господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні норм законодавчих акті України, які стосуються подачі податкових декларацій, оправлення та сплати податків та обов`язкових платежів. На момент видачі сертифікатів Торгово-промислової палати України форс-мажорні обставини тривають, дату закінчення їх терміну встановити неможливо, про що податкові органи неодноразово повідомлялись листом № 17/199 від 17.02.2015 та в подальшому листом № 17/1172 від 08.09.2016. Вважає, що при наявності сертифікатів Торгово-промислової палати України, ураховуючи положення п. 9-3 прикінцевих та перехідних положень Закону про ЄСВ, а також той факт, що КП Компанія Вода Донбасу знаходиться і здійснює свою діяльність на тимчасово окупованій території, податковий орган не має права примусово вимагати від КП Компанія Вода Донбасу сплати єдиного соціального внеску, такі дії є порушенням статті 19 Конституції України. Також посилається на статтю 9-4 із Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI якою було виключено на підставі Закону України № 440-ІХ від 14 січня 2020 року, який набрав чинності 13.02.2020. Вважає, що дія Закону України № 440-ІХ від 14 січня 2020 року розповсюджується на правовідносини, які виникли тільки після набрання ним чинності. За даними бухгалтерського обліку позивача вимога від 10.11.2020 № Ю-11-23 на суму 6245851,24 грн включає в себе суми єдиного соціального внеску, що були нараховані за 2019 рік та січень-лютий 2020 року, тобто до вступу в силу Закону України № 440-ІХ від 14 січня 2020 року.

Відповідач надав відзив на адміністративний позов, яким просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначає, що згідно облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів заборгованість позивача, станом на 31.10.2020 становила 6 245 851,24 грн. На підставі цих даних ГУ ДПС у Донецькій області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 10/11.2020 № Ю-11-23, згідно вимог чинного законодавства. Норми пункту 9-4 розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2464-VI не можуть тлумачитися як абсолютне та безумовне звільнення певних платників від виконання всіх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону № 2464-VI, а повинні застосовуватися відповідно до призначення пункту 9-4 розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення до тих обов`язків, які платник не мав можливості виконати з об`єктивних обставин, через провадження антитерористичної операції. Законом України від 14.01.2020 № 440-ІХ Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи пункт 9-4 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464-VI - виключено з 13.02.2020. Зазначає, що позивач з 13.02.2020 повинен виконувати покладені на нього обов`язки зі сплати єдиного внеску відповідно до положень Закону № 2464-VI, який на час формування спірної вимоги не містить положень щодо звільнення позивача від виконання обов`язків, встановлених статтею 6 цього Закону.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 січня 2021 року позову заяву було залишено без руху.

Ухвалою суду від 25 січня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Призначене підготовче засідання на 24 лютого 2021 року.

Ухвалою суду від 24 лютого 2021 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті на 22 березня 2021 року.

Представник позивача до судового зсідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду позивач був повідомлений належним чином, не повідомив суд про причини неявки.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши повідомлені обставини, дійшов наступних висновків.

Центральні ремонтно-механічні майстерні Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 35397895), місцезнаходження: Україна, 85307, Донецька область, місто Покровськ, вулиця Захисників України, будинок 1,1 є відокремленим підрозділом КП «Компанія «Вода Донбасу», і перебуває на обліку у відповідача, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 26723621 від 18.03.2021.

ГУ ДПС у Донецькій області (ідентифікаційний код органу: 43142826) знаходиться за адресою: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 26723559 від 18.03.2021.

10 листопада 2020 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області складено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-11-23, за якою позивач має сплатити 6 245 851,24 грн недоїмки з єдиного внеску. Вимога складена станом на 31.10.2020 на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

Рішенням Державної податкової служби від 10.12.2020 № 34752/6/99-00-06-03-01-06 залишено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 10.11.2020 № Ю-11-23 без мін, а скаргу позивача від 19.11.2020 № 03/2755 року без задоволення.

З наданої відповідачем роздруківки з інтегрованої картки платника позивача з єдиного внеску випливає, що станом на 31.10.2020 недоїмка позивача з єдиного внеску складає 6 245 851,24 грн.

З наведеної роздруківки і з розрахунку до оскаржуваної вимоги випливає, що недоїмка виникла на підставі звітності позивача квітня 2019 року (звітні періоди березень 2019 року вересень 2020 року).

Також позивач надав до суду сертифікати (висновки) Торгово-промислової палати України про настання обставин непереборної сили:

- № 1735 від 25 листопада 2014 року, яким відповідно до п.п. 100.4, 100.5 статті 100 ПК України КП «Компанія «Вода Донбасу» засвідчено настання обставин непереборної сили з 10.06.2014 при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов`язкових платежів. Зазначено, що на момент видачі сертифікату обставини непереборної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо;

- № 1736 від 25 листопада 2014 року, яким відповідно до п. 102.6-102.7 ст. 102 ПК України КП «Компанія «Вода Донбасу» засвідчено настання обставин непереборної сили з 10.06.2014 при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України для продовження граничного строку подання податкових декларацій. Зазначено, що на момент видачі сертифікату обставини непереборної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо.

Спірні правовідносини виникли з приводу правомірності формування відповідачем вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску платнику, який перебуває на обліку в контролюючому органі, розташованому на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, де проводилася антитерористична операція.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VI Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Закон №2464-VI) передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Приписами абзаців першого і другого ч. 8 ст. 9 Закону №2464-VI встановлено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з податковим органом за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Законом України від 02.09.2014 №1669-VII Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, який набрав чинності 15.10.2014, у Законі України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування розділ VIII Прикінцеві та перехідні положення доповнено пунктом 9-3 (у наступному 9-4) такого змісту:

"9-3. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу".

Частиною першою ст. 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції передбачено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено м. Покровськ і м. Маріуполь Донецької області.

Дію вказаного Розпорядження зупинена Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1079-р від 05.11.2014.

Вказані розпорядження втратили чинність згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України. Також цим розпорядженням до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено м. Покровськ і м. Маріуполь Донецької області.

Отже, позивач є платником єдиного внеску, визначеним статтею 4 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, та який перебуває на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.11.2018 у справі № 812/292/18 (Пз/9901/22/18) дійшла висновку, що факт перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводиться антитерористична операція, є підставою для незастосування до таких платників заходів впливу та стягнення за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в силу прямої дії норми Закону № 2464-VI, яка забороняє притягнення до відповідальності за невиконання обов`язків платника єдиного внеску.

Водночас, Верховний Суд неодноразово висловлював правовий висновок, зокрема в постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 805/1394/16-а, у постанові від 26 квітня 2019 року у справі № 805/1023/16-а, за яким Закон України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не скасовує обов`язків платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а надає можливість на період антитерористичної операції не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі.

Тобто, пункт 9-4 розділу VIII Закону №2464-VI дає законі підстави для невиконання платником свого обов`язку щодо спати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у встановлені строки, але не звільнює цих платників від обов`язку сплатити недоїмку в майбутньому (крім випадку визнання її безнадійною та списання).

Законом України від 14 січня 2020 року № 440-IX Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи, який набрав чинність 13.02.2020, виключено пункт 9-4 розділу VIII Закону №2464-VI.

Отже, на момент прийняття оскаржуваної вимоги у позивача були відсутні законодавчі підстави для невиконання свого обов`язку зі сплати єдиного внеску.

При цьому, суд зазначає, що оскаржувана вимога не містить штрафних (фінансових) санкцій за несвоєчасну сплату єдиного внеску до 13.02.2020.

Верховний Суд у постанові від 28.01.2020 у справі №805/574/17-а зазначив, що діючим законодавством не передбачено засвідчення суб`єктам господарської діяльності обставин непереборної сили (форс-мажорних) обставин окремо по кожній статті Податкового кодексу України, проте визначальним у спірних правовідносинах є не факт засвідчення таких обставин, оскільки вони є загальновідомими, а їх вплив на неможливість платника податку належним чином виконувати свої зобов`язання, що має бути оцінено суб`єктом владних повноважень (відповідачем у справ) у кожному конкретному випадку при зверненні суб`єктів господарювання з відповідною заявою.

Крім того, у постанові від 01.10.2019 у справі № 805/385/17-а Верховний Суд зазначив, що: - Порядком передбачено, що засвідченню підлягають форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) по кожному окремому податковому та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання якого настало згідно нормативно - правових актів проте таке виконання стало неможливим через наявність зазначених обставин; - Сертифікат не може засвідчувати форс-мажорні обставини на майбутнє. У разі якщо сертифікат про форс-мажорні обставини виданий щодо обставин, які на момент його видачі тривають та період дії яких встановити неможливо, Заявник, після закінчення дії таких обставин, має право звернутися до ТПП України для засвідчення форс-мажорних обставин за подальший період саме з дня, наступного за датою видачі сертифікату до дня їх закінчення.

Ураховуючи наведені висновки Верховного Суду, суд вважає, що позивачем не доведено обставин, які б підтверджували безпосередній вплив указаних подій 2014 року на правовідносини щодо сплати позивачем єдиного внеску з квітня 2019 року. Так, суду не наведено аргументів щодо наявності з квітня 2019 року активних бойових дій в зоні проведення антитерористичної операції, зокрема в місці знаходження позивача, тимчасове призупинення прийому поштових відправлень у відділеннях поштового зв`язку, надзвичайний режим роботи банківської системи у зазначений період в зоні АТО, неналежна робота Інтернет-зв`язку тощо.

З огляду на викладене, посилання позивача на сертифікати (висновки) Торгово-промислової палати України про настання обставин непереборної сили є безпідставним, оскільки позивачем не доведено наявність обставин непереборної сили з квітня 2019 року по жовтень 2020 року.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про правомірність спірної вимоги про сплату недоїмки.

Відтак, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 90, 132-139, 143, 241-246, 250, 255, 295, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволені позову Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» (ідентифікаційний код: 00191678, 87547, м. Маріуполь, вул. К. Лібкнехта, 177А) до Головного управління ДПС у Донецькій області (ідентифікаційний код: 43142826; 87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59) про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) відмовити повністю.

Повне рішення суду прийняте, складене і підписане в нарадчій кімнаті та проголошене в судовому засіданні 22 березня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.О. Куденков