Справа № 160/16676/20
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2021-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
при секретарі: Мартіросян Г.А.,
ВСТАНОВИВ:
1. 14.12.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області, третя особа: ТОВ Фабрика дверей Будмайстер, в якій позивач просив суд:
- визнати протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровської області щодо зменшення ОСОБА_1 розміру щомісячної страхової виплати та стягнення надміру виплаченої щомісячної страхової виплати;
- зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області поновити ОСОБА_1 виплату щомісячної страхової виплати у розмірі 3 439,12 грн., призначену з 19.12.2019 року та повернути протиправно стягнуті грошові кошти, як надміру виплаченої страхової виплати.
2. Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 14.12.2020 року ця справа була розподілена судді Ількову В.В.
3. Ухвалою суду від 17.12.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області, третя особа: ТОВ Фабрика дверей Будмайстер про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, було залишено без руху, з підстав передбачених ст.ст. 122,123, 160,161 КАС України.
4. Позивачем, у строк визначений в ухвалі суду, усунуті недоліки позовної заяви.
5. Ухвалою суду від 18.01.2021 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовною заявою до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області, третя особа: ТОВ Фабрика дверей Будмайстер про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні відповідно до ст. 262 КАС України.
6. Ухвалою суду від 18.01.2021 року витребувано у відповідача додаткові докази по справі, а саме:
- відомості (інформацію) щодо перебування позивача на обліку в Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області (підстави, тощо);
- висновки МСЕК щодо втрати позивачем працездатності;
- детальний розрахунок щомісячної страхової виплати позивачеві;
- заява позивача щодо здійснення розрахунків від 03.02.2020 року;
- відомості щодо здійснених виплат позивачеві, станом на день звернення позивача до суду із цим позовом;
- повідомлення відповідача від 17.02.2020 року;
- скарга позивача до відповідача щодо здійснення неналежних виплат;
- повідомлення відповідача від 02.04.2020 року;
- постанови про призначення позивачеві щомісячних страхових виплат від 20.02.2020 року та від 19.12.2019 року;
- відомості (інформацію) щодо зменшення ОСОБА_1 розміру щомісячної страхової виплати;
- виписки з рахунків позивача щодо здійснення нарахування соціальної допомоги та інші докази щодо суті спору.
7. 02.02.2021 року відповідачем було заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, з підстав передбачених ч.ч.3,4 ст. 123 КАС України.
8. 03.02.2021 року від відповідача до канцелярії суду надійшов відзив на адміністративний позов разом із додатковими доказами по справі.
9. 10.02.2021 року позивачем до суду подана письмова відповідь на відзив відповідача на адміністративний позов.
10. У відповідності до приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
11. Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
12. У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
13. Отже, рішення у цій справі приймається судом 17.03.2021 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
14. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за висновком Павлоградської міжрайонної МСЕК від 14.11.2019 року позивачу встановлена третя група інвалідності безстроково та визначено 60% втрати працездатності.
16. 03 лютого 2020 року позивач звернулась до робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування із заявою, в якій зокрема, просила надати розрахунок щомісячної страхової виплати.
17. 11 лютого 2020 року робочим органом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування перераховано на рахунок позивача соціальна виплата у розмірі 1719,56 гривень.
18. Згідно повідомлення робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від 17 лютого 2020 року, ТОВ «Фабрика дверей « Будмайстер» 18 грудня 2019 року надало договір підряду від 29 листопада 2017 року з терміном виконання робіт до 29 грудня 2017 року та довідку про заробітну плату, виходячи з даних документів та Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року №1266, сума щомісячних страхових виплат складала 1719,56 грн., право надавати роз`яснення щодо застосування вказаного Порядку надано Міністерству соціальної політики України.
19. Вказує, що 04 березня 2020 року на рахунок позивача робочим органом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування перераховано страхову виплату у розмірі 1375,65гривень.
20. 14 березня 2020 року позивач звернулась із скаргою до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області на неправомірні дії Павлоградського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області про призначення щомісячної страхової виплати у розмірі 1719,56 гривень.
23. Позивач після отримання копії постанови про призначення щомісячної страхової виплати у розмірі 1 719,56 грн. звернулась до робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування для роз`яснення питання щодо зменшення розміру страхової" виплати та отримала пояснення, що первісно було призначено страхову виплату у розмірі 3439,12 грн. згідно наданим документам ТОВ «Фабрика дверей « Будмайстер», але потім підприємство надало іншу довідку про доходи і тому було здійснено нарахування щомісячної страхової виплати у розмірі 1719,56 грн. і як наслідок щомісячно зі страхової виплати будуть здійснюватися відрахування в сумі 344 грн. для повернення зайво сплачених грошових коштів.
24. 17 квітня 2020 року до робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування подано адвокатський запит про надання первісної постанови від 19 грудня 2019 року про призначення позивачу щомісячної страхової виплати з 30 липня 2019 року та розрахунок даної виплати, постанови про стягнення з позивача зайво сплачених грошових коштів, копії довідки про середньомісячну зарплату позивача, надану ТОВ «Фабрика дверей «Будмайстер» для розрахунку страхових виплат.
26. Таким чином виникла переплата у розмірі 8708,74грн., а саме за липень 110,94грн., серпень 1719,56грн., вересень 1719,56грн., жовтень 1719,56грн., листопад 1719,56грн., грудень 1719,56 гривень. Відповідно до п.1.8 частини 1 «Порядок призначення, перерахування та проведення страхових виплат» сповнення зайво виплачених сум проводиться на підставі постанови відділення Фонду. Таким чином, Павлоградським відділенням було винесено постанову «Про повернення зайво виплаченої страхової виплати» № 4 від 28.02.2020 року.
28. Згідно довідки про заробітну плату ОСОБА_1 від 16 грудня 2019 року, видану ТОВ « Фабрика дверей «Будмайстер» кількість календарних днів у листопада 2017 року - 2, заробітна плата ( винагорода за цивільно- правовим договором), на яку нараховано єдиний внесок та/або страхові внески - 322,40 грн., кількість календарних днів у листопада 2017 року - 3 дні, заробітна плата (і винагорода за цивільно- правовим договором), на яку нараховано єдиний внесок та/або страхові внески - 0 грн., усього заробітна плата ( винагорода за цивільно- правовим договором), на яку нараховано єдиний внесок та/або страхові внески - 322,40 гривень.
30. Отже заробітна плата для обчислення страхової щомісячної виплати становила: 8864,62 грн. х (0,6466:2) = 2865,93 грн., з якої 60% втрати працездатності становило -1719,56грн. (2865,93 грн. х 60%).
31. Виходячи з наданої інформації робочим органом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування при первісному призначені щомісячної страхової виплати розмір заробітної плати становив: 8864,62 грн. х 0,6466 = 5731,86 грн. ( при кількості фактично відпрацьованих 2 днів у листопаді 2017 року,/тобто для розрахунку середньомісячної зарплати позивача були прийнято 1 календарний місяць, листопад 2017 року, із зарплати 5731.86грн. розмір щомісячної виплати становив 3439,12 грн. (5731,86грн. х 60%).
32. Внаслідок включення до розрахунку середньомісячної зарплати для призначення щомісячної страхової виплати грудень 2017 року, в якому позивач нібито відпрацювала 3 дні, відбулось зменшення розміру середньомісячної плати з 5731,86грн. до 2865,93 грн., та відповідно до зменшення розміру щомісячної виплати з 3439,12 грн. до 1719,56 грн. та стягнення зайво виплачених щомісячних страхових виплат в розмірі 8 707,74 гривень.
33. Не погодившись з діями робочого органу Фонду соціального страхування щодо зменшення розміру страхової виплати позивач звернулась зі скаргою до виконавчої дирекції Фонду соціального страхування.
34. Згідно повідомлення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від 08 жовтня 2020 року, наданого за результатами розгляду скарги позивача, фондом було встановлено, що Павлоградське відділення під час проведення перерахунку щомісячних страхових виплат діяло на підставі діючих нормативно- правових актів.
35. Однак, на думку позивача такі дії робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування щодо зменшення розмірі щомісячної страхової виплати, стягнення зайво виплачених щомісячних страхових виплат є протиправними та такими, що порушують її права на належне соціальне забезпечення.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
36. Відповідач, посилаючись на норми законодавства України, зазначив, що згідно відомостей з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування не містять усіх необхідних даних для обчислення винагороди за цивільно-правовим договором, ТОВ «Фабрика дверей» Будмайстер» надало довідку про отриманий ОСОБА_1 дохід, де зазначалось, що в період з листопада 2017 року по грудень 2017 року ОСОБА_1 відпрацювала в листопаді 2017 року 2 дні та отримала винагороду в розмірі 322,40 грн. та в грудні 2017 року відпрацювала 3 дні, при цьому зарплата відсутня, а також копію цивільно - правового договору та акту виконаних робіт.
37. Фонд не вправі самостійно вносити якісь зміни до довідки чи не приймати до уваги дані, що в ній містяться.
38. Павлоградським відділенням призначено та здійснено страхові виплати в розмірі 3439,12 грн. з липня 2019 року по грудень 2019 року включно, під час перевірки справи виявлено помилку під час обчислення середньомісячної зарплати для призначення щомісячних страхових виплат, а саме: грудень 2017 року, в якому ОСОБА_1 відпрацювала 3 дні та зарплата відсутня, вказаний період було виключено з розрахункового періоду, у зв`язку з цим Павлоградське відділення зробило перерахунок щомісячних страхових виплат, після якого нова сума щомісячної страхової виплати стала 1719,56 грн., таким чином виникла переплата у розмірі 8708,74 грн. з липня 2019 року по грудень 2019 року включно.
39. Вказали, що під час проведення перерахунку щомісячних страхових виплат діяли на підставі діючих нормативно-правових актів.
ІV. ПОЯСНЕННЯ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ
42. Станом на 17.03.2021 року від ТОВ Фабрика дверей Будмайстер письмові пояснення по справі не надали.
V. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
43. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив такі обставини.
44. Позивач, ОСОБА_1 , починаючи з 30.07.2019 року перебуває на обліку в Павлоградському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області внаслідок нещасного випадку, який стався 04 грудня 2017 року під час роботи по цивільно -правовому договору від 29 листопада 2017 року з ТОВ «Фабрика дверей «Будмайстер», акт за формою Н-1 від 21 червня 2019 року.
45. За висновком Павлоградської міжрайонної МСЕК від 14.11.2019 року позивачу встановлена третя група інвалідності безстроково та визначено 60% втрати працездатності.
47. 03 лютого 2020 року позивач звернулась до Фонду соціального страхування із заявою, в якій зокрема, просила надати їй розрахунок щомісячної страхової виплати.
48. 11 лютого 2020 року Фонду було здійснено перерахунок соціальної виплати позивачу у розмірі 1719,56 гривень.
49. Згідно повідомлення Фонду соціального страхування від 17 лютого 2020 року, ТОВ «Фабрика дверей «Будмайстер» 18 грудня 2019 року надало договір підряду від 29 листопада 2017 року з терміном виконання робіт до 29 грудня 2017 року та довідку про заробітну плату, виходячи з даних документів та Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року №1266, сума щомісячних страхових виплат складала 1719,56 грн., право надавати роз`яснення щодо застосування вказаного Порядку надано Міністерству соціальної політики України.
50. 04 березня 2020 року на рахунок позивача, Фонду було перераховано страхову виплату у розмірі 1375,65 гривень.
51. 14 березня 2020 року ОСОБА_1 звернулась із скаргою до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області на неправомірні дії Павлоградського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області про призначення щомісячної страхової виплати у розмірі 1719,56грн., зобов`язати службових осіб вказаного відділення надати постанову про призначення страхової виплати, здійснити перерахунок щомісячної виплати та виплатити її у розмірі, передбаченому законом.
52. Згідно повідомлення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області від 02 квітня 2020 року ТОВ «Фабрика дверей «Будмайстер» 18.12.2019 року надало довідку про зарплату та договір підряду від 29 листопада 2017 року з терміном виконання робіт не пізніше, ніж 29 грудня 2017 року, згідно п.14 Постанови №1266, було здійснено коригування заробітної плати, яка складала 2865,93 грн., з урахуванням 60% втрати професійної працездатності , сума щомісячної виплати складала 1719,56 гривень.
54. ОСОБА_1 після отримання постанови про призначення щомісячної страхової виплати у розмірі 1719,56 грн. звернулась до робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування для роз`яснення питання щодо зменшення розміру страхової" виплати та отримала пояснення, що первісно було призначено страхову виплату у розмірі 3439,12 грн. згідно наданим документам ТОВ «Фабрика дверей «Будмайстер», але потім підприємство надало іншу довідку про доходи і тому було здійснено нарахування щомісячної страхової виплати у розмірі 1719,56 грн. і як наслідок щомісячно зі страхової виплати будуть здійснюватися відрахування в сумі 344 грн. для повернення зайво сплачених грошових коштів.
55. 17 квітня 2020 року до Фонду соціального страхування подано адвокатський запит про надання первісної постанови від 19 грудня 2019 року про призначення позивачу щомісячної страхової виплати з 30 липня 2019 року та розрахунок даної виплати, постанови про стягнення з позивача зайво сплачених грошових коштів, копії довідки про середньомісячну зарплату позивача, надану ТОВ «Фабрика дверей «Будмайстер» для розрахунку страхових виплат.
57. Відповідно повідомлення встановлено, що при перевірці було виявлено недоліки програмного забезпечення в розрахунку заробітної плати для призначення щомісячних виплат.
58. У довідці про заробітну плату вказано, що потерпіла відпрацювала в листопада 2 дні та отримала винагороду в розмірі 322,40 грн. та в грудні 2017 року відпрацювала 3 дні та заробітна плата відсутня, цей місяць було включено до розрахункового періоду та зроблено перерахунок.
59. Після перерахунку розмір заробітної плати складав 2865,93 грн. та сума щомісячної страхової виплати стала 1719,56 гривень.
60. Таким чином виникла переплата у розмірі 8708,74 грн., а саме за липень 110,94 грн., серпень 1719,56 грн., вересень 1719,56 грн., жовтень 1719,56 грн., листопад 1719,56грн., грудень 1719,56 гривень.
61. Відповідно до п.1.8 частини 1 «Порядок призначення, перерахування та проведення страхових виплат» сповнення зайво виплачених сум проводиться на підставі постанови відділення Фонду.
64. Згідно довідки про заробітну плату ОСОБА_1 від 16 грудня 2019 року, видану ТОВ « Фабрика дверей «Будмайстер» кількість календарних днів у листопада 2017 року - 2, заробітна плата ( винагорода за цивільно-правовим договором), на яку нараховано єдиний внесок та/або страхові внески - 322,40 грн., кількість календарних днів у листопада 2017 року - 3 дні, заробітна плата (і винагорода за цивільно-правовим договором), на яку нараховано єдиний внесок та/або страхові внески - 0 грн., усього заробітна плата (винагорода за цивільно- правовим договором), на яку нараховано єдиний внесок та/або страхові внески - 322,40 гривень.
65. Згідно повідомлення Фонду соціального страхування від 22 червня 2020 року на запит адвоката щодо надання розрахунку середньої зарплати позивача, з якої призначена виплата в розмірі 3439,12 грн. та розрахунок зарплати у розмірі 2865,93 грн., з якої призначена виплата у розмірі 1719,56 грн. та інформацію щодо підстав включення 3 днів у грудні 2017 року до розрахункового періоду, в розрахунку середньої зарплати ОСОБА_1 , з якої призначена страхова виплата в розмірі 3439,12 грн. допущена технічна помилка, яка була виявлена після перевірки справи, у зв`язку з тим, що зазначений розрахунок є недійсним, відділення не має можливості надати таку інформацію.
67. Отже, заробітна плата для обчислення страхової щомісячної виплати становила: 8864,62грн. х ( 0,6466 : 2) = 2865,93грн., з якої 60% втрати працездатності становило -1719,56грн. ( 2865,93грн. х 60%).
68. Таким чином, виходячи з наданої інформації Фонду соціального страхування при первісному призначені щомісячної страхової виплати розмір заробітної плати становив: 8864,62 грн. х 0,6466 = 5731,86 грн. ( при кількості фактично відпрацьованих 2 днів у листопаді 2017 року, тобто для розрахунку середньомісячної зарплати позивача були прийнято 1 календарний місяць, листопад 2017 року, із зарплати 5731,86 грн. розмір щомісячної виплати становив 3439,12 грн. (5731,86 грн. х 60%).
69. Отже, внаслідок включення до розрахунку середньомісячної зарплати для призначення щомісячної страхової виплати грудень 2017 року, в якому позивач відпрацювала 3 дні, відбулось зменшення розміру середньомісячної плати з 5731,86 грн. до 2865,93 грн., та відповідно до зменшення розміру щомісячної виплати з 3439,12 грн. до 1719,56 грн. та стягнення зайво виплачених щомісячних страхових виплат в розмірі 8707,74гривень.
70. Не погодившись із такими діями Фонду щодо зменшення розміру страхової виплати позивач звернулась зі скаргою до виконавчої дирекції Фонду соціального страхування.
71. Згідно повідомлення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від 08 жовтня 2020 року, наданого за результатами розгляду скарги позивача на неправомірні дії органу Фонду соціального страхування щодо зменшення розміру щомісячних страхових виплат та стягнення зайво сплачених щомісячних страхових виплат, оскільки відомості з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування не містять усіх необхідних даних для обчислення винагороди за цивільно-правовим договором, ТОВ «Фабрика дверей» Будмайстер» надало довідку про отриманий ОСОБА_1 дохід, де зазначалось, що в період з листопада 2017 року по грудень 2017 року ОСОБА_1 відпрацювала в листопада 2017 року 2 дні та отримала винагороду в розмірі 322,40 грн. та в грудні 2017 року відпрацювала 3 дні, при цьому зарплата відсутня, а також копію цивільно - правового договору та акту виконаних робіт.
72. Вказано, що робочі органи виконавчої дирекції Фонду не вправі самостійно вносити якісь зміни до довідки чи не приймати до уваги дані, що в ній містяться. На їх думку, Павлоградським відділенням призначено та здійснено страхові виплати в розмірі 3439,12 грн. з липня 2019 року по грудень 2019 року включно, під час перевірки справи виявлено помилку під час обчислення середньомісячної зарплати для призначення щомісячних страхових виплат, а саме: грудень 2017 року, в якому ОСОБА_1 відпрацювала 3 дні та зарплата відсутня, вказаний період було виключено з розрахункового періоду, у зв`язку з цим Павлоградське відділення зробило перерахунок щомісячних страхових виплат, після якого нова сума щомісячної страхової виплати стала 1719,56 грн., таким чином виникла переплата у розмірі 8708,74 грн. з липня 2019 року по грудень 2019 року включно.
73. Зазначили, що Павлоградське відділення під час проведення перерахунку щомісячних страхових виплат діяло на підставі діючих нормативно-правових актів.
74. Однак, на думку позивача такі дії робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування щодо зменшення розмірі щомісячної страхової виплати, стягнення зайво виплачених щомісячних страхових виплат є протиправними та такими, що порушують її права на належне соціальне забезпечення.
75. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував такі обставини справи та положення чинного законодавства України.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
76. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
77. Суд зазначає, що у положеннях ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.
78. Відповідно до статті 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.
79. Статтею 173 Кодексу законів про працю України регламентовано, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.
80. Закон України від 23 вересня 1999 року №1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 1105-XIV в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) відповідно до Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я.
81. Розділом V Закону №1105-XIV врегульовані питання загальнообов`язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності.
82. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 35 Закону № 1105-XIV страхуванню від нещасного випадку підлягають:
1) особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту);
2) учні та студенти навчальних закладів, клінічні ординатори, аспіранти, докторанти, залучені до будь-яких робіт під час, перед або після занять; під час занять, коли вони набувають професійних навичок; у період проходження виробничої практики (стажування), виконання робіт на підприємствах;
3) особи, які утримуються у виправних закладах та залучаються до трудової діяльності на виробництві цих установ або на інших підприємствах за спеціальними договорами.
83. Усі особи, перелічені у частині першій цієї статті, вважаються застрахованими з моменту набрання чинності цим Законом незалежно від фактичного виконання страхувальниками своїх зобов`язань щодо сплати страхових внесків.
84. Відповідно до статті 36 Закону № 1105-XIV передбачено, що страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.
85. Відповідно до частини сьомої статті 36 Закону №1105-XIV страхові виплати складаються із: 1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата); 2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого); 3) страхової виплати дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності; 4) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.
86. Відповідно до частини другої статті 37 Закону № 1105-XIV перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться також у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати. Таке перерахування провадиться з 1 березня наступного року відповідно до коефіцієнта, затвердженого Кабінетом Міністрів України на підставі даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики. Визначена раніше сума щомісячної страхової виплати зменшенню не підлягає.
87. Частиною першою статті 42 Закону № 1105-XIV визначено, що сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров`я.
88. Максимальний розмір щомісячної страхової виплати не повинен перевищувати 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.
89. Середньомісячний заробіток для обчислення суми страхових виплат потерпілому у зв`язку із втраченим ним заробітком (або відповідної його частини) визначається згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, що затверджується Кабінетом Міністрів України (частина дев`ята статті 42 Закону № 1105-XIV).
90. Під час обчислення середньомісячного заробітку враховуються всі види виплат, на які нараховувалися страхові внески (частина десята статті 42 Закону № 1105-XIV).
91. Відповідно до частини одинадцятої статті 42 Закону № 1105-XIV у разі повторного ушкодження здоров`я середньомісячний заробіток, за бажанням потерпілого, обчислюється за відповідні періоди, що передували першому або повторному ушкодженню здоров`я. Сума страхової виплати в цьому разі визначається згідно із ступенем (у відсотках) втрати професійної працездатності, що встановлюється МСЕК за сукупністю випадків ушкодження здоров`я.
92. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 43 Закону № 1105-XIV для розгляду справ про страхові виплати до Фонду подаються: акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та/або висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть.
93. Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів (частина перша статті 44 Закону № 1105-XIV).
94. Пунктом 1 частини першої статті 47 Закону№ 1105-XIV визначено, що страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду: потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання.
95. Страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком, а фінансування додаткових витрат згідно з цим Законом - протягом строку, на який визначено потребу в них (частина п`ята статті 47 Закону № 1105-XIV).
96. Механізм обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності (далі - страхові виплати), у разі настання страхового випадку, а також оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів підприємства, установи, організації або фізичної особи, яка використовує працю найманих працівників (далі - роботодавці) визначає Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1266 (далі - Порядок № 1266).
97. Пунктом 3 Порядку № 1266 визначено, що середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на яку нарахований єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або страхові внески на відповідні види загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - єдиний внесок та/або страхові внески), на кількість календарних днів зайнятості (відповідно до видів страхування - період перебування у трудових відносинах, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими договорами, проходження служби, провадження підприємницької або іншої діяльності, пов`язаної з отриманням доходу безпосередньо від такої діяльності) у розрахунковому періоді без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, - тимчасова непрацездатність, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком, відпустка без збереження заробітної плати (далі - поважні причини).
98. Відповідно до пункту 11 Порядку № 1266 розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата, є 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, починаючи з місяця, що передує місяцю настання страхового випадку.
99. Згідно з пунктом 14 Порядку №1266 у разі коли на дату встановлення медико-соціальною експертною комісією ступеня втрати застрахованою особою професійної працездатності або коли з дня смерті потерпілого до настання права на страхові виплати минуло більше року з дня настання страхового випадку, середня заробітна плата обчислюється виходячи з розміру заробітної плати застрахованої особи перед настанням нещасного випадку на виробництві або перед звільненням з роботи (переходом на іншу роботу), з якою пов`язане професійне захворювання, з урахуванням її коригування, що проводиться робочим органом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування, за формулою.
100. Пунктом 31 Порядку № 1266 визначено, що середня заробітна плата (дохід) для призначення допомоги по безробіттю, для страхових виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (крім допомоги по тимчасовій непрацездатності), та для призначення страхових виплат для добровільно застрахованих осіб обчислюється робочими органами фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування з використанням даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
101. Частиною 9 статті 47 Закону № 1105-XIV встановлено, що суми, одержані в рахунок страхових виплат потерпілим або особою, яка має право на ці виплати, можуть бути утримані Фондом, якщо рішення про їх виплату прийнято на підставі підроблених документів або подано свідомо неправдиві відомості, а також якщо допущено помилку, яка впливає на суму страхових виплат.
102. Відповідно до п. 9 ст. 42 Закону № 1105-XIV середньомісячний заробіток для обчислення суми страхових виплат потерпілому у зв`язку із втраченим ним заробітком (або відповідної його частини) визначається згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, що затверджується Кабінетом Міністрів України.
103. Відповідно до пункту 1.8 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженим постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 № 11 повернення зайво виплачених сум проводиться на підставі постанови управління (відділення) Фонду. При кожній виплаті щомісячної страхової суми загальний розмір відрахування не може перевищувати двадцяти відсотків. Відсоток відрахування може бути збільшений за згодою отримувача страхових виплат.
104. Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону № 1105-XIV сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров`я.
105. Як видно із зазначених норм законодавства, Фонд соціального страхування при призначенні щомісячних страхових виплат зобов`язаний був не тільки надати запит роботодавцю про розмір середньої заробітної плати потерпілого на виробництві на момент ушкодження його здоров`я (отримання травми), а і за результатами отриманої на вказаний запит відповіді запросити у роботодавця довідку про розмір середньої заробітної плати або довідку про підтвердження відсутності документів про заробітну плату.
106. Законом № 1105-XIV та Порядком № 1266 від 26 вересня 2001 року Про обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням (надалі Порядок №1266) не встановлюється будь-яких обмежень стосовно призначення щомісячних страхових виплат із розрахунку середньої заробітної плати за професією (посадою) на підприємстві, на якому працював потерпілий, а навпаки, зобов`язано Фонд соціального страхування дотриматися цього необхідного кроку.
107. Розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід) для розрахунку страхових виплат, є період роботи за останнім основним місцем роботи перед настанням страхового випадку, протягом якого застрахована особа працювала та сплачувала страхові внески або за неї сплачувалися страхові внески (п.3 Порядку № 1266).
108. Згідно п. 4.2.1 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 31.01.2002 року № 7 (у редакції, чинній на час призначення позивачеві страхових виплат), для призначення одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати до робочого органу виконавчої дирекції Фонду подається зокрема довідка про середню заробітну плату (доход).
109. У силу приписів пункту 4.2.2 цього ж Порядку, якщо потерпілий за станом здоров`я чи з інших причин не може одержати зазначені у підпункті 4.21 цього Порядку документи, їх одержує та подає відповідний страховий експерт робочого органу виконавчої дирекції Фонду.
110. Отже, з аналізу вищезазначених правових норм слідує, що застрахована особа, яка є потерпілою від нещасного випадку на виробництві, має право на своєчасне та повне відшкодуванню шкоди, заподіяної їй внаслідок ушкодження здоров`я робочим органом, який забезпечує здійснення таких виплат, якою є Виконавча дирекція Фонду соціального страхування, на який окрім того, законом покладено обов`язок, звертатись до підприємства, на якому до настання страхового випадку працювала застрахована особа, а уразі їх відсутності до інших з метою отримання документів, для розрахунку середньої заробітної плати, який необхідний для визначення розміру страхових виплат.
111. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 40 Закону №1105 страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком, а фінансування додаткових витрат згідно з цим Законом - протягом строку, на який визначено потребу в них.
112. Страхові виплати провадяться протягом строку, встановленого МСЕК або ЛКК. Строк проведення страхових виплат продовжується з дня їх припинення і до часу, встановленого при наступному огляді МСЕК або ЛКК, незалежно від часу звернення потерпілого або заінтересованих осіб до Фонду. При цьому сума страхових виплат за минулий час виплачується за умови підтвердження МСЕК втрати працездатності та причинного зв`язку між настанням непрацездатності та ушкодженням здоров`я.
113. За приписами ст. 40 Закону № 1105, якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду соціального страхування від нещасних випадків своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України "Про оплату праці".
VІ. ОЦІНКА СУДУ
114. Вирішуючи спір по суті, суд зазначає про такі обставини.
115. Встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , починаючи з 30.07.2019 року перебуває на обліку в Павлоградському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області внаслідок нещасного випадку, який стався 04 грудня 2017 року під час роботи по цивільно -правовому договору від 29 листопада 2017 року з ТОВ «Фабрика дверей «Будмайстер», акт за формою Н-1 від 21 червня 2019 року.
116. За висновком Павлоградської міжрайонної МСЕК від 14.11.2019 року позивачу встановлена третя група інвалідності безстроково та визначено 60% втрати працездатності.
118. 11 лютого 2020 року робочим органом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування перераховано на рахунок позивача соціальна виплата у розмірі 1719,56 гривень, тобто розмір соціальної допомоги відповідачем було зменшено.
119. У березні 2020 року позивачем було отримано страхову виплату у розмірі 1375,65 гривень.
121. Згідно матеріалів справи, встановлено, що при перевірці посадовими особами відповідача було виявлено недоліки програмного забезпечення в розрахунку заробітної плати для призначення щомісячних виплат.
122. У довідці про заробітну плату вказано, що потерпіла відпрацювала у листопада 2 дні та отримала винагороду в розмірі 322,40 грн. та в грудні 2017 року відпрацювала 3 дні та заробітна плата відсутня, цей місяць було включено до розрахункового періоду та зроблено перерахунок.
123. Після перерахунку розмір заробітної плати складав 2865,93грн. та сума щомісячної страхової виплати стала 1719,56 гривень.
124. Таким чином, відповідач дійшов до висновку про те, що виникла переплата у розмірі 8708,74 грн., а саме за липень 110,94 грн., серпень 1719,56 грн., вересень 1719,56грн., жовтень 1719,56грн., листопад 1719,56 грн., грудень 1719,56 гривень.
127. Отже, на підставі вказаної постанови із суми страхової виплати позивача здійснюється відрахування суму в розмірі 20 відсотків за кожний місяць починаючи з 01.02.2020 року.
128. Відповідно до пункту 9 статті 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» суми, одержані в рахунок страхових виплат потерпілим або особою, яка має право на ці виплати, можуть бути утримані Фондом, якщо рішення про їх виплату прийнято на підставі підроблених документів або подано свідомо неправдиві відомості, а також якщо допущено помилку, яка впливає на суму страхових виплат.
129. Представник відповідача вказує, що рішення від 28.02.2020 року прийняте через виявлення допущеної працівником Фонду помилки у обчисленні середнього заробітку, проте жодних службових розслідувань чи звернень до правоохоронних органів щодо встановлення винної особи у розтраті грошових коштів Фонду відповідачем здійснено не було.
130. Спірну постанову було прийнято Павлоградським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області.
131. Слід вказати, що Павлоградське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області є структурним підрозділом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області та не має статусу юридичної особи.
132. Тобто, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області є головним територіальним органом надання адміністративних послуг, є юридичною особою, та відповідно тільки управління має адміністративну процесуальну дієздатність у відповідності до статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України.
133. Враховуючи те, що Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області є юридичною особою та розпорядником коштів, суд вважає що саме Управління є належним відповідачем по справі.
134. Таким чином, враховуючи вищезазначене постанова від 28.02.2020 року «Про повернення зайво виплаченої суми страхової виплати» підлягає скасуванню як протиправна.
135. За приписами статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
136. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до cтатті 9 Конституції України як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року; Конвенція набула чинності для України 11 вересня 1997 р.
137. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" № 3477-IV від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
138. Відповідно до Постанови Європейського суду від 09.06.2005 р. у справі Бакланов проти Російської Федерації, Постанови Європейського суду від 24.03.2005 року у справі Фрізен проти Російської Федерації, Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконанням законів. Більш того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
139. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
141. Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі Щокін проти України визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу якості закону. В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід.
142. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.
143. Як зазначив Європейський суд у справі van Duyn v. Home Office, принцип правової визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатись на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться в законодавчому акті, якій загалом не має автоматичної прямої дії.
145. Відповідач приймаючи спірне рішення щодо повернення зайво виплачених сум, порушив принцип юридичної визначеності, оскільки позивач отримував нараховану Фондом щомісячну страхову виплату, яку було спірним рішенням зменшено.
146. Згідно статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
147. Так, суд зауважує, що відповідач не позбавлений права виправляти свої помилки, проте, такі дії повинні відбуватись із дотриманням процедурних питань та встановлених судовим рішенням обставин.
148. Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
149. У рамках адміністративного судочинства:
дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;
бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;
рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

150. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

151. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява №38722/02).

152. Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

153. Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

154. Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

155. З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми закону, якими регулюються спірні відносини, суд дійшов висновку, що належним способом захисту у цій справі буде скасування постанови Павлоградського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області №0412/12227/12227/4 від 28.02.2020 року «Про повернення зайво виплаченої суми страхової виплати» та зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області, здійснити перерахунок належної щомісячної страхової виплати ОСОБА_1 з 01.02.2020 року, відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, який вона мала до ушкодження.

156. Підсумовуючи викладене, беручи до уваги все вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами й іншими учасниками справи докази, а також їх письмові доводи, слід дійти висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.

157. Щодо клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, слід зазначити про таке.

158. Відповідач у своєму клопотанні просить суд залишити позовну заяву без розгляду через пропуск позивачем строку звернення з адміністративним позовом до суду, оскільки позивачем про порушення її прав стало відомо 04.03.2020 року, а з позовом вона звернулася 14.12.2020 року, чим було порушено термін передбачений ч.2 ст. 122 КАС України.

159. Суд дослідивши клопотання відповідача, зазначає про таке.

160. 14.12.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області, третя особа: ТОВ Фабрика дверей Будмайстер, в якій позивач просив суд:

- визнати протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровської області щодо зменшення ОСОБА_1 розміру щомісячної страхової виплати та стягнення надміру виплаченої щомісячної страхової виплати;

- зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області поновити ОСОБА_1 виплату щомісячної страхової виплати у розмірі 3 439,12 грн., призначену з 19.12.2019 року та повернути протиправно стягнуті грошові кошти, як надміру виплаченої страхової виплати.

161. Ухвалою суду від 17.12.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області, третя особа: ТОВ Фабрика дверей Будмайстер про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, було залишено без руху, з підстав передбачених ст.ст. 122,123, 160,161 КАС України.

162. Позивачем, у строк визначений в ухвалі суду, усунуті недоліки позовної заяви. Окрім цього, позивач до суду подано заяву про поновлення строків звернення до суду із цією позовною заявою.

163. Ухвалою суду від 18.01.2021 року було поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовною заявою до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області, третя особа: ТОВ Фабрика дверей Будмайстер про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні відповідно до ст. 262 КАС України.

164. Згідно ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо е встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свої прав, свобод чи інтересів.

165. Отже, чинне законодавство України, встановленими строками, обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлено досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

166. Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 року №17рп/2011 визнано, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційний прав на судовий захист і доступ до правосуддя.

167. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

168. Європейський суд з прав людини юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

169. Частиною 3 статті 123 КАС України визначено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

170. У відповідності до п.8 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду з підстав визначених частинами третьою та четвертою статті 123 КАС України.

171. Згідно матеріалів справи, позивач, скориставшись своїм правом, з метою досудового врегулювання спору, неодноразово зверталась до посадових осіб відповідача із заявою щодо вирішення спірного питання.

172. Після отримання остання бої відповіді на скаргу, позивач звернулася до суду із цією позовною заявою. Остання відповідь Фонду на звернення позивача, датована 08.10.2020 року.

173. У відповідності ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

174. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси (ч.1 ст. 5 КАС України).

175. Суд зазначає, що позивач не змогла вчасно подати позов до адміністративного суду через те, що неодноразова зверталася до відповідача зі зверненнями/скаргами, для вирішення спірного питання у позасудовому порядку.

176. Таким чином, з урахуванням вказаних обставин, суд дійшов до висновку, що строк звернення з адміністративним позовом до суду пропущено з поважних підстав, та ухвалою суд від 18.01.2021 року поновив ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовною заявою до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області, третя особа: ТОВ Фабрика дверей Будмайстер про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та відкрив провадження у справі.

177. Таким чином, клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду задоволенню не підлягає.

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

178. Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

179. Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

180. Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

181. Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі Рисовський проти України (№ 29979/04) визнав низку порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу доброго врядування.

182. Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах Beyeler v. Italy № 33202/96, Oneryildiz v. Turkey № 48939/99, Moskal v. Poland № 10373/05).

183. Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі Hasan and Chaush v. Bulgaria № 30985/96).

184. Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

185. Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

186. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

187. Дослідивши матеріали справи, слід зазначити, що відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами щодо правомірності та законності постанови №0412/12227/12227/4 від 28.02.2020 року «Про повернення зайво виплаченої суми страхової виплати».

188. За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області, третя особа: ТОВ Фабрика дверей Будмайстер в частині скасування постанови Павлоградського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області №0412/12227/12227/4 від 28.02.2020 року «Про повернення зайво виплаченої суми страхової виплати», а також в частині зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області, здійснити перерахунок належної щомісячної страхової виплати ОСОБА_1 з 01.02.2020 року, відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, який вона мала до ушкодження.

189. Щодо розподілу судових витрат.

190. Згідно з ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

191. Відповідно до приписів статті 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 630,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

192. Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

193. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області, третя особа: ТОВ Фабрика дверей Будмайстер про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

194. Скасувати постанову Павлоградського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області №0412/12227/12227/4 від 28.02.2020 року «Про повернення зайво виплаченої суми страхової виплати».

195. Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області, здійснити перерахунок належної щомісячної страхової виплати ОСОБА_1 з 01.02.2020 року, відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, який вона мала до ушкодження.

196. У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

197. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 630,60 гривень.

198. Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ОКПП НОМЕР_1 ).

199. Відповідач: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області (49020, м.Дніпро, пр.Д.Яворницького, 93, ).

200. Третя особа: ТОВ Фабрика дверей Будмайстер (51400, м.Павлоград, вул.Терьошкіна, 9, ).

201. Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

202. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

203. Повний текст рішення складено 17.03.2021 року.

Суддя В.В Ільков