Справа № 160/3990/21
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

19 березня 2021 року Справа № 160/3990/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Серьогіна О.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Дніпро), приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" про визнання протиправними та скасування постанов, визнання протиправними дій та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

17.03.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Дніпро), приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами", в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 16.02.2021 року ВП64526397 та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника від 25.02.2021 року ВП64526397, винесені державним виконавцем Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) Боровиком Святославом Володимировичем при примусовому виконанні виконавчого напису №4725, виданого 24.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем;

- визнати дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовичем (ліцензія: 5486) по вчиненню 24.01.2020 року виконавчого напису, зареєстрованому в реєстрі за № 4725, згідно якого пропонується стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами» () заборгованість в сумі 27704,57 грн., відповідно до кредитного договору № 007-03607-240114 від 24.01.2014 року укладеного з ПАТ «Дельта Банк» неправомірними, а виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства; 5) подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї матеріали, суддя приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви позивач, зокрема, оскаржує постанову про відкриття виконавчого провадження від 16.02.2021 року ВП64526397 та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника від 25.02.2021 року ВП64526397, винесені державним виконавцем Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) Боровиком Святославом Володимировичем при примусовому виконанні виконавчого напису №4725, виданого 24.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем.

Суд зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з … питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів …». Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, «встановленим законом».

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункти 1, 2 частини першої статті 4 КАС).

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 4 КАС суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Порядок оскарження рішень та дій виконавця врегульований статтею 74 Закону України "про виконавче провадження", яка вказує на те, що скарга подається до суду, який видав виконавчий документ. Оскарженння рішень та дій виконавця щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) можуть бути оскарженні до відповідного адміністративного суду.

Таким чином, вимога позивача стосовно визнання протиправними та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника належить до розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Також, із матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач оскаржує, зокрема, дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовичем (ліцензія: 5486) по вчиненню 24.01.2020 року виконавчого напису, зареєстрованому в реєстрі за № 4725, згідно якого пропонується стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами» () заборгованість в сумі 27704,57 грн., відповідно до кредитного договору № 007-03607-240114 від 24.01.2014 року укладеного з ПАТ «Дельта Банк», та просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Згідно із частиною першою статті 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Частиною першою статті 50 цього Закону визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду.

Таким чином, в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, вбачається спір про право, а дія приватного нотаріуса по вчиненню виконавчого напису про стягнення є похідною від приватно-правового спору.

Отже, даний спір не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Натомість, відповідно до частини першої 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Частиною 2 статті 27 ЦПК України визначено, що позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з частиною 12 статті 28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Таким чином, справи про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства за місцем знаходження відповідача або за місцем виконання виконавчого напису.

В той же час, заявлені в позові вимоги ОСОБА_1 до Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Дніпро), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" про визнання протиправними та скасування постанов підпадають під юрисдикцію адміністративного суду.

Отже позивачем в одному провадженні об`єднано позовні вимоги, які належить розглядати в порядку різного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 21 КАС України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Частиною 6 статті 21, частиною 4 статті 172 КАС України встановлено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п. 6 ч. 4. ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Таким чином, оскільки позивачем при зверненні до суду з даним адміністративним позовом порушено правила об`єднання позовних вимог, а саме, об`єднано в одній позовній заяві вимоги, які належить розглядати в порядку різного судочинства (адміністративного та цивільного), та Кодексом адміністративного судочинства не передбачена можливість роз`єднання таких позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_1 згідно з п.6 ч.4 ст. 169 КАС України.

Керуючись ст.ст. 169, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Дніпро), приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" про визнання протиправними та скасування постанов, визнання протиправними дій та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена та набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Серьогіна