Справа № 260/3831/20
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 рокуЛьвівСправа № 260/3831/20 пров. № А/857/1454/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Кухтея Р.В., Сеника Р.П.

з участю секретаря судового засідання Максим Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року, ухвалене суддею Гаврилко С.Є. у м. Ужгороді у справі № 260/3831/20 за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 05.11.2020 року про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. у виконавчому провадженні № 63215962.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 05.11.2020 року відповідач наклав на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області штраф у сумі 5100 грн. за невиконання судового рішення про перерахунок та виплату пенсії. Це рішення ґрунтується на тому, що позивач не виплатив пенсію, згідно із рішенням суду.

Позивач заперечує ці доводи відповідача та вважає, що рішення відповідача про накладення штрафу є протиправним з огляду на те, що позивач на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29.01.2020 року про перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у березні 2020 року провів перерахунок пенсії, у квітні 2020 року виплатив різницю в пенсії за період з 04.03.2020 року, з квітня 2020 року позивач проводить виплату пенсії, згідно із вказаним вище рішенням. Виплату різниці у пенсії за період з 01.01.2016 року до 04.03.2020 року позивач проводить відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року № 649.

Отже, позивач вважає, що, виконуючи рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29.01.2020 року про перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , діяв в порядку та спосіб, що визначені чинним законодавством України, а тому накладення на позивача штрафу за невиконання судового рішення є безпідставним.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 05.11.2020 року про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. у виконавчому провадженні № 63215962.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), подавши апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, неповно з`ясував обставини справи та зробив помилковий висновок про задоволення позову.

Таку позицію відповідач пояснює тим, що Закарпатський окружний адміністративний суд 29.01.2020 року прийняв рішення про перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з січня 2016 року. 17.03.2020 року Закарпатський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист щодо виконання цього рішення. Однак, як вказує відповідач, позивач не виконав у повному обсязі рішення суду, оскільки не виплатив різницю між нарахованою пенсією та фактично виплаченою за період з січня 2016 року по 04.03.2020 року (дату набрання судовим рішення законної сили).

За цих обставин відповідач вважає, що, при накладенні на позивача штрафу за невиконання судового рішення, діяв правомірно.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що 29 січня 2020 року у справі № 260/1103/19 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії Закарпатський окружний адміністративний суд прийняв рішення, згідно з яким визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо зменшення ОСОБА_1 основного розміру призначеної пенсії з 90% до 70% сум грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 призначеної пенсії в основному розмірі 90% сум грошового забезпечення починаючи з 1 січня 2016 року, з урахуванням проведених виплат.

17 березня 2020 року Закарпатський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист № 260/1103/19 щодо виконання цього рішення суду.

27 березня 2020 року старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження № 63215962 з виконання вказаного вище виконавчого листа.

Листом № 0700-0319-5/10969 від 01 квітня 2020 року Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повідомило відповідача, що на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 січня 2020 року по справі № 260/1103/19 ОСОБА_1 провело перерахунок пенсії в добровільному порядку з 01 січня 2016 року. При цьому, управління повідомило, що борг в сумі 75941,70 грн за період з 01 січня 2016 року по 03 березня 2020 року, облікований та буде виплачений в порядку визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року № 649.

08.10.2020 року відповідач повторно повідомив позивача про необхідність виконання рішення суду, на що позивач надав відповідь аналогічного змісту, що і попереднього разу. Водночас, позивач додатково повідомив відповідача про те, що різницю у пенсії ОСОБА_1 за період з 04.03.2020 року по 31.03.2020 року виплатив у квітні 2020 року. З 01.04.2020 року позивач здійснює виплату пенсії ОСОБА_1 згідно із судовим рішенням.

05 листопада 2020 року старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області виніс постанову про накладення на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області штрафу у сумі 5100 грн за невиконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 січня 2020 року в справі № 260/1103/19 в частині виплати заборгованості пенсії за період з 01 січня 2016 року по 03 березня 2020 року в сумі 75941,70 грн без поважних причин.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач частково виконав рішення суду, невиконання судового рішення в іншій частині, на думку суду, відбулось з незалежних від позивача причин, які є поважними у розумінні статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», що виключає можливість накладення штрафу на боржника.

Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком з огляду на наступні обставини.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Правовідносини щодо примусового виконання судового рішення врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі Закон №1404-VIII).

Згідно зі статтею 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Відповідно до частини 6 статті 26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно зі статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Статтею 75 Закону № 1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, відповідно до наведених вище правових норм, правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання боржником судового рішення у встановлений строк без поважних причин. Поважними причинами невиконання боржником рішення можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення у встановлений виконавцем строк та повинні бути підтверджені належними доказами.

Апеляційний суд встановив те, що на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду № 260/1103/19 від 29 січня 2020 року позивач здійснив перерахунок пенсії особі та з 01.04.2020 року здійснює її виплату, згідно із судовим рішенням, у квітні 2020 року виплатив різницю пенсії за період з 04.03.2020 року по 31.03.2020 року в сумі 1369,20 грн., різницю в пенсії за період з 01.01.2016 року по 03.03.2020 року в сумі 75941,70 грн. позивач облікував, проте, вказав, що виплату цієї суми буде здійснювати в порядку визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року № 649 після надходження коштів із Державного бюджету.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне та в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються коштом Фонду та з інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Таким чином, виплати здійснює Головне управління Пенсійного фонду України винятково коштом Фонду та з інших джерел, визначених законодавством.

Згідно зі статтями 23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649 (далі - Порядок № 649).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 649, цей Порядок визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, коштами, передбаченими в державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 649, боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України.

Пунктами 4, 5 Порядку № 649 передбачено, що черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника.

Для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України:

документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника;

копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа;

розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 649 виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету у спосіб перерахування коштів боржнику.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що виплата нарахованих (перерахованих) сум пенсій за рішенням суду здійснюється, зокрема, коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Черговість виконання судових рішень визначається датою їх надходження.

Враховуючи наведені норми права та встановлені апеляційним судом обставини справи, апеляційний суд вважає, що відповідач в особі керівника вжив конкретні заходи з метою виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду № 260/1103/19 від 29 січня 2020 року.

Фактична невиплата нарахованих 75941,70 грн зумовлена тим, що виділені бюджетні кошти на виконання судових рішень, боржником в яких є Пенсійний фонд України, спрямовуються на безумовне виконання таких рішень у порядку черговості прийняття.

Таким чином, начальник Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області не виконав рішення суду в повному обсязі з поважних причин, однак вжив конкретні заходи з метою його виконання. За цих обставин, апеляційний суд вважає, що відповідач передчасно наклав на позивача штраф за невиконання судового рішення, внаслідок чого постанову про накладення штрафу необхідно скасувати.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.

Судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року у справі № 260/3831/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Р. В. Кухтей
Р. П. Сеник
Повний текст постанови складений 18.03.2021 року