Справа № 522/13171/20
Суддя: Донцов Д. Ю.
Дата ухвалення: 2021-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/522/83/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Донцова Д.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Смокової А.В.,

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до Приморського районного суду м. Одеси із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції відповідно якого просила визнати дії Посадової особи та Відповідача щодо винесення постанови серії ДП18 №798723 від 27.07.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої до Позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП протиправними та визнати протиправною та скасувати постанову серії ДПР18№ 798723 від 27.07.2020 року, закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Також разом з позовною заявою, позивач звернувся з заява про поновлення строку на подання адміністративного позову, відповідно якої зазначено, що у зв`язку з тим, що виявляється фактично неможливим розібрати відомості, вказані у п. 3-6 постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, позивач звернулась 27.07.2020 року із заявою до відповідача про надання копії постанови серії ДП18 №798723 та інших документів на підставі яких було евакуйовано транспортний засіб, але станом на 10.08.2020 року відповідачем не було надано витребуваних документів, що спричинило пропущення строку на подання адміністративного позову.

Ухвалою Приморського районного суду від 12.08.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови було залишено без руху.

31.08.2020 року надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.09.2020 року прийняти до розгляду та відкрито провадження по справі.

17.11.2020 року представником УПП в Одеській області ДПП Шияновською Ю.О. було подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском звернення до адміністративного суду. В обґрунтування заяви зазначено, що посилання позивача на неможливість вчасно звернутися із відповідною позовною заявою до суду через нерозбірливість почерку в постанові, не може вважтися поважною причиною.

В судове засідання 19.11.2020 року сторони по справі не з`явились, розгляд справи відкладено на 16.02.2021 року.

В судове засідання 16.02.2021 року з`явилась ОСОБА_1 , розгляд справи було відкладено у зв`язку з неявкою представника відповідача.

В судове засідання 17.03.2021 року з`явився представник позивача адвокат Глазирін О.А., який заперечував проти залишення позову без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 27.07.2020 року було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №798723 відповідно якої ОСОБА_1 було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 510 грн.

Вирішуючи питання щодо поважності причин пропуску строку на звернення до суду із позовом про оскарження постанови, суд приходить до наступного висновку.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до частини другої ст. 55 Конституції України та ст. 6 КАС України у порядку адміністративного судочинства.

Згідно статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У відповідності до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно зі статтею 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Тобто, законодавцем чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності законодавством встановлено спеціальний 10-денний строк, який обчислюється з дня вручення постанови.

Дотримання строків звернення до суду з адміністративним позовом є однією з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень щодо строку розгляду адміністративних справ, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі. Провадження в адміністративних судах, як спосіб захисту цих прав, базується на процесуальних принципах та забезпечується чітко регламентованими строками. Дотримання цих строків впливає на права та обов`язки учасників адміністративних правовідносин, спонукаючи їх до своєчасного здійснення наданих їм прав чи виконання покладених на них обов`язків.

Строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень.

При цьому, слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли особа дізналась про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення її прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому, «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, якими визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Креуз проти Польщі»).

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Позивач зазначає, що у зв`язку з неможливістю розібрати відомості, вказані у п. 3-6 постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, вона 27.07.2020 року звернулася із заявою до відповідача про надання копії постанови серії ДП18 №798723 та інших документів на підставі яких було евакуйовано транспортний засіб, але станом на 10.08.2020 року відповідачем не було надано витребуваних документів, що спричинило пропущення строку на подання адміністративного позову.

Разом з тим, судом встановлено, що з тексту заяви від 27.07.2020 року на яку посилається позивачка, жодних тверджень щодо нерозбірливості почерку не має, а позивачка в свою чергу отримала копію постанови одразу після її винесення, та звернувшись до поліції, позивачка не заявила вимоги щодо видачи дублікату постанови, тому неможливо вважати обставини зазначені позивачкою, як поважні причини пропуску строку на звернення до суду із позовом. Суд звертає увагу сторін, що вимогою позивачки в заяві від 27.07.2020 року було саме «видати на руки письмове розпорядження посадовій особі, у який знаходиться на зберіганні автомобіль позивачки, про видачу автомобілю Тойота Королла НОМЕР_1 , належний ОСОБА_1 на праві власності без сплати послуг евакуатора та зберігання автомобіля та видати копію документа на підставі якого було евакуйовано автомобіль».

Згідно правових позицій Верховного Суду України, оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на оскарження, суд повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у клопотанні доводів, а також з того, чи мав заявник можливість своєчасно реалізувати своє право на оскарження.

Необхідно, також, вказати, що поновлення процесуальних строків є дискреційними повноваженнями суду, а під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний або судовий орган, приймаючий рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин (Ухвала ВАСУ від 29.09.2016 року по справі № 522/6069/14-а (№ в ЄДРСРУ 61821829).

Із урахуванням вказаного, слід зазначити, що у суду є свобода розсуду або дискреційні повноваження суду на поновлення процесуальних строків, адже за таких обставин лише суд вирішує яка причина є поважною і які докази можна приймати до уваги, разом з цим, суд повинен обґрунтувати свою позицію відповідними доводами, а не лише зазначити - визнати поважними причини пропуску процесуальних строків (Ухвала ВСУ від 26.01.06 справа № 6-7307кс04).

У відповідності до ч.4 ст. 123 КАС України, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно п. 8 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами 3,4 статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, на підставі викладених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправною та скасування постанови серії ДПР18№ 798723 від 27.07.2020 року, закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягають залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 118-122, ч.3 ст.123, ч.1 ст. 166, п.8 ч.1 ст. 240, 241, 242-243, 248, 294 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції в частині визнання протиправною та скасування постанови серії ДПР18№ 798723 від 27.07.2020 року та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення - залишити без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 18.03.2021 року.

Суддя Д.Ю. Донцов