Справа № 160/6751/20
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2021 року Справа № 160/6751/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Букіна Л.Є.,
за участю: секретаря судового засідання Котляревська Г.С.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача - Меюс Я.С.,
представника відповідача - Бабій О.М.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення і пені,-
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.07.2020 р. відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників процесу. Тією ж ухвалою суду запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву, а також витребувано від нього додаткові докази.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.10.2020 року подальший розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду 01.12.2020 року продовжено строк проведення підготовчого засідання на 30 діб.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду 24.12.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні позивач та представники сторін підтримали правові позиції та надали суду пояснення, аналогічні тим, що викладені у заявах по суті.
Відповідач позов не визнав та заперечуючи проти його задоволення указав, що приймаючи оскаржене рішення та розраховуючи пеню діяв у спосіб, передбачений законодавством України.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд виходить із такого.
Судом встановлено та із матеріалів справи слідує, що 14.04.2015 позивачем подано до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області заяву про застосування податкового компромісу. Разом із цією заявою Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія» надано уточнюючі розрахунки з податку на прибуток підприємства за звітний (податковий) період - 2014 рік та з податку на прибуток підприємства за 2014 рік з позначкою «податковий компроміс», а також перелік (опис) операцій, щодо яких здійснено уточнення показників податкової декларації для застосування процедури досягнення податкового компромісу.
За результатами розгляду вказаної заяви органом доходів і зборів прийнято рішення про необхідність проведення документальної позапланової перевірки, яке отримано товариством 28.04.2015.
У свою чергу, в період з 11.06.2015 по 17.06.2015 контролюючим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання податкового законодавства в частині витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємств, та суми завищення податкового кредиту з податку на додану вартість у межах процедури досягнення податкового компромісу при взаємовідносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Промбуд Маркет» за січень 2014 року, Товариством з обмеженою відповідальністю «Лігос ЛТД» за лютий 2014 року, Товариством з обмеженою відповідальністю «Алгонкін ЛТД» за березень 2014 року та Товариством з обмеженою відповідальністю «КБГ Фудс Трейдінг» за березень 2014 року, результати якої оформлено актом від 22.06.2015 № 1350/04-61-22-3/30394727.
Перевіркою встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія» пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), в результаті чого завищено витрати на загальну суму 2686957,00 грн. за 2014 рік за рахунок віднесення до їх складу сум витрат за господарськими операціями з Товариством з обмеженою відповідальністю «Промбуд Маркет», Товариством з обмеженою відповідальністю «Лігос ЛТД», Товариством з обмеженою відповідальністю «Алгонкін ЛТД», Товариством з обмеженою відповідальністю «КБГ Фудс Трейдінг, які не направлені на реальне настання правових наслідків.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.02.2016 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія" - відмовлено.
Уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість подаються за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. Разом з уточнюючим розрахунком подається перелік (опис) господарських операцій, щодо яких здійснено уточнення показників податкової декларації.
На випадки подання уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань відповідно до цього підрозділу не поширюються норми статті 50 цього Кодексу.
При складанні уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань для застосування податкового компромісу не враховуються суми коригувань податкового кредиту з податку на додану вартість та/або витрат, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування податком на прибуток, відображені в уточнюючих розрахунках, які одночасно відповідають таким умовам: 1) подані в порядку, встановленому статтею 50 цього Кодексу, після 1 квітня 2014 року; 2) уточнюють показники податкових декларацій за звітні (податкові) періоди, що передували 1 квітню 2014 року; 3) за результатами подання таких уточнюючих розрахунків було зменшено податкове зобов`язання (збільшено від`ємне значення) з податку на прибуток або податку на додану вартість за такі звітні (податкові) періоди.
У платника податків за результатами застосування податкового компромісу не можуть виникати або збільшуватися помилково та/або надміру сплачені грошові зобов`язання.
За змістом пункту 3 підрозділу 9-2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) процедура досягнення податкового компромісу триває не більше ніж 70 календарних днів з дня, наступного за днем подання уточнюючого розрахунку.
Подання платником податків уточнюючого розрахунку за періоди, щодо яких не була проведена документальна перевірка, може бути підставою для проведення документальної позапланової перевірки згідно з процедурою податкового компромісу.
Протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем подання уточнюючого розрахунку, контролюючий орган приймає рішення щодо необхідності проведення документальної позапланової перевірки, про що повідомляє платника податків відповідно до статті 42 цього Кодексу.
Документальна позапланова перевірка проводиться виключно з питань, які стосуються витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємств та/або суми завищення податкового кредиту з податку на додану вартість, у межах процедури досягнення податкового компромісу.
Якщо контролюючий орган повідомив платника податків про відсутність необхідності проведення документальної позапланової перевірки, сума задекларованих зобов`язань вважається узгодженою.
У разі прийняття рішення про необхідність проведення документальної позапланової перевірки контролюючий орган проводить таку перевірку та за її результатами: 1) приймає податкове повідомлення-рішення у разі виявлення порушень платником податків вимог податкового законодавства, сплата грошового зобов`язання за яким здійснюється у розмірі, передбаченому пунктом 2 цього підрозділу; 2) складає довідку у разі відсутності таких порушень, що підтверджує правомірність визначення сум податкових зобов`язань в уточнюючому розрахунку.
Платник податків сплачує податкові зобов`язання, визначені в уточнюючому розрахунку та/або податковому повідомленні-рішенні, у розмірі, передбаченому пунктом 2 цього підрозділу, протягом 10 календарних днів з дня, наступного за днем узгодження. Днем узгодження вважається день отримання повідомлення контролюючого органу про відсутність необхідності проведення документальної позапланової перевірки, а в разі прийняття рішення про необхідність проведення документальної позапланової перевірки - день отримання довідки, що підтверджує правомірність визначення сум податкових зобов`язань в уточнюючому розрахунку, або день отримання податкового повідомлення-рішення, прийнятого за результатами такої перевірки (пункт 5 підрозділу 9-2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)).
Системний аналіз наведених законодавчих приписів дає підстави для висновку про те, що підставою для ініціювання процедури податкового компромісу є подання платником відповідного уточнюючого розрахунку, зокрема, податкових зобов`язань з податку на прибуток, в якому визначено суму завищення витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, за звітні (податкові) періоди, що передували 01.04.2014.
Утім, як з`ясовано судом, відповідного уточнюючого розрахунку позивачем подано не було, що останнім не заперечується.
За викладених обставин, висновки Акту відповідають фактичним обставинам, а тому оскаржене податкове повідомлення-рішення є правомірним.
Крім того, в розглядуваній ситуації контролюючим органом прийнято рішення про необхідність проведення документальної позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія» згідно з процедурою податкового компромісу, а тому його доводи, про узгодженість та досягнення податкового компромісу лише з підстави сплати п`яти відсотків податку на прибуток за платіжним дорученням від 29.04.2015 № 572 є безпідставними.
Слід також зазначити, що прийняття податкового повідомлення-рішення у разі виявлення порушень або складання довідки в разі відсутності таких порушень за наслідками проведення документальної позапланової перевірки в межах процедури застосування податкового компромісу входить до дискреційних повноваженнях органу доходів і зборів, а тому суд не може втрутитись у внутрішню компетенцію відповідача, зобов`язавши його прийняти відповідне рішення/скласти довідку.
Відповідно, у цій частині позову слід відмовити.
Що ж стосується нарахування пені, суд зазначає, що відповідно до приписів статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.
Пеня та штрафні санкції, нараховані на суму грошового зобов`язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягають скасуванню, а якщо такі пеня та санкції були сплачені, вони підлягають зарахуванню в рахунок погашення податкового боргу, грошових зобов`язань або поверненню в порядку, встановленому статтею 43 цього Кодексу.
Відповідно до статті 129 Податкового кодексу України, нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження) ( п. 129.1.1.).
При цьому, під час розгляду справи судом вживалися відповідні заходи шляхом витребування від відповідача розрахунку пені та відповідні складові, що враховувались останнім при її обрахунку.
Проте, надані до суду документи лише містять посилання на пп.129.1.2 ст.129 ПК України, без детального розрахунку її нарухування, зокрема, з якої суми нараховувалась пеня, кількість днів, за які нараховувалась пеня, розмір відсотків та розмір облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.
Слід також зазначити, що здійснюючи обрахунок пені відповідач застосував редакцію статті 129 ПК України, яка на момент виникнення спірних правовідносин діяла в іншій редакції.
Окрім того, суд також ураховує, що до означеного періоду розрахунку увійшов період касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції, яке у свою чергу було скасовано з підстав порушення норм процесуального права та на переконання суду, указані обставини призвели до того, що на Підприємство покладався додатковий тягар зі сплати пені, за ситуації, на яку останній не мав змоги вплинути.
За таких обставин, у суду відсутні підстави стверджувати, що проведений відповідачем розрахунок відповідає вимогам законодавства України, у зв`язку з чим дії контролюючого органу з його розрахунку є протиправними.
Підсумовуючи вищевикладене, суд доходить висновку про часткове задоволення позову.
Згідно із статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія" задовольнити частково.
Визнати протиправним дії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія" пені у розмірі 761811,53 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складений 05 лютого 2021 року.

Суддя Л.Є. Букіна