Справа № 460/8754/20
Суддя: Н.С. Гудима
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
16 березня 2021 року м. Рівне №460/8754/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гудими Н.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доРівненського зонального відділу Військової служби правопорядку у Збройних силах України
про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Рівненського зонального відділу Військової служби правопорядку у Збройних силах України про визнання протиправними дій щодо неправильного нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 03.08.2018 та зобов`язання нарахувати та виплатити таку індексацію грошового забезпечення з встановленням базового місяця січень 2008 року та березень 2018 року, з урахуванням проведених виплат.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що позивач проходив військову службу в Збройних Силах України у різних військових частинах та згідно з наказом №9-РС від 13.07.2018 був звільнений з військової служби у запас, а згідно з наказом №169 від 03.08.2018 - виключений зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення. Повідомив, що за період проходження служби з 2014 року по лютий 2018 року нарахування індексації грошового забезпечення здійснювалося неправильно, що призвело до її виплати у меншому розмірі, оскільки при нарахуванні індексації грошового забезпечення неправильно встановлено базовий місяць у зв`язку зі зміною розмірів грошового забезпечення. У зв`язку з цим він звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення з встановленням базового місяця січень 2008 року та березень 2018 року, з урахуванням проведених виплат. Вважає дії військової частини щодо неправильного нарахування та виплати індексації грошового протиправними та необґрунтованими, оскільки індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці та є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. За таких обставин, просив позов задовольнити повністю та в судовому порядку зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 03.08.2018 з встановленням базового місяця січень 2008 року та березень 2018 року.

Ухвалою від 07.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.22-23).

22.01.2021 на адресу суду надійшов відзив на позов (а.с.26-30), у якому відповідач позов не визнав. На обґрунтування своїх заперечень зазначив, що при проведенні розрахунку індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 року по лютий 2018 року на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24.03.2020 у справі №460/258/20 відповідачем проведено нарахування та виплату індексації грошового забезпечення та чітко додержані вимоги чинного законодавства України. Поряд з цим, вказав, що індексація грошового забезпечення не може вважатися тією складовою грошового забезпечення в розумінні ст.9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей так як вона не є постійною та сталою величиною, яка не змінюється, має несистематичний характер, оскільки індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка, що виключає можливість включення її до складу грошового забезпечення, яким забезпечується військовослужбовець, звільнений з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини. Також вказав, що зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватися відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист. Повідомив, що фонд грошового забезпечення відповідача з 01.01.2016 по 01.03.2018 не дозволяв проводити індексацію грошового забезпечення. З цих підстав, просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши заяви по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив таке.

Зважаючи на ту обставину, що в період з 22.02.2021 по 26.02.2021 та з 05.03.2021 по 15.03.2021 суддя перебувала на лікарняному, у відпустці та відрядженні, розгляд даної справи здійснюється 16.03.2021.

ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних силах України, зокрема, у Рівненському зональному відділі Військової служби правопорядку у Збройних силах України.

Так, згідно з наказом Рівненського зонального відділу Військової служби правопорядку у Збройних силах України від 13.07.2018 №9-РС ОСОБА_1 звільнено у запас за підпунктом к п.2 ч.5 ст.26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

03.08.2018 наказом начальника Рівненського зонального відділу Військової служби правопорядку у Збройних силах України (по стройовій частині) №169 від 03.08.2018 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення (а.с.13).

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 24.03.2020 у справі №460/258/20 задоволено позов ОСОБА_1 . Визнано протиправними з січня 2016 року по лютий 2018 року дії Рівненського зонального відділу Військової служби правопорядку у Збройних силах України щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 . Зобов`язано Рівненський зональний відділ Військової служби правопорядку у Збройних силах України нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 , з урахуванням абз.5 п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, за період з січня 2016 року по лютий 2018 року (а.с.14-17).

На виконання вказаного рішення відповідач здійснив нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення.

Вважаючи, що відповідач при проведенні нарахування та виплати індексації грошового забезпечення на виконання рішення суду від 24.03.2020 у справі №460/258/20 неправильно визначив базовий місяць, позивач звернувся до відповідача з відповідною заявою.

Так, 17.06.2020 позивач подав до Рівненського зонального відділу Військової служби правопорядку у Збройних силах України заяву про нарахування та виплату йому індексації грошового забезпечення за період проходження служби з 01.01.2014 по 03.08.2018 з врахуванням проведеної виплати, з встановленням базового місяця січень 2008 року та березень 2018 року (а.с.18).

12.11.2020 відповідач у відповідь на вказане звернення повідомив позивачу, що на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24.03.2020 у справі №460/258/20, позивачу було нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення в період з січня 2016 року по лютий 2018 року із застосуванням базового місяця січень 2014 року (а.с.19).

Не погодившись з діями відповідача щодо неправильного нарахування та виплати індексації грошового забезпечення з 01.01.2014 по 03.08.2018 з встановленням базового місяця січень 2008 року та березень 2018 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" військовою службою є державна служба особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. У зв`язку з особливим характером військової служби військовослужбовцям надаються передбачені законом пільги, гарантії та компенсації.

Військова служба є особливим видом публічної служби, тому її проходження передбачає особливе регулювання служби військовослужбовців, а саме межі реалізації ними своїх службових прав у зв`язку з специфікою їх правового статусу, відносини щодо звільнення та проходження військової служби врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством.

При цьому, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо спеціальними нормами не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

Спеціальним законом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців є Закон України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-XII).

Частинами 1-4 статті 9 Закону № 2011-XII встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

При цьому, статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Абзацом 2 частини 3 статті 9 Закону № 2011-ХІІ встановлено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03.07.1991 № 1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" (далі - Закон № 1282-ХІІ).

Згідно з статтею 2 Закону № 1282-ХІІ, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до статей 4, 6 Закону № 1282-ХІІ, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина; індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації визначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 затверджений Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок № 1078).

Згідно з пунктом 1-1 Порядку № 1078, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка (у 2016 році - 103 відсотка, у 2017 році -103 відсотка, у 2018 році -103 відсотка).

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Згідно з пунктом 4 Порядку №1078, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Згідно з пунктом 5 Порядку №1078, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

З системного аналізу вказаних норм, суд дійшов висновку, що місяць, в якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), є базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення військовослужбовців. Разом з тим, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, то базовий період не змінюється, а сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу", яка набрала чинності 01.01.2008 та втратила чинність 01.03.2018 (далі - Постанова № 1294), встановлено підвищені посадові оклади військовослужбовців, які визначені Додатком №1 до Постанови № 1294.

Підвищення тарифних ставок (окладів) після 01.01.2008, в тому числі в період перебування позивача на службі (зокрема до 01.03.2018), що є підставою для встановлення іншого базового місяця при проведенні індексації не відбувалося.

Отже, базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення позивача до 01.03.2018 є саме січень 2008 року, в якому Постановою №1294 встановлені підвищені розміри посадових окладів військовослужбовців.

У такому порядку нарахування індексації здійснюється до наступного підвищення розміру посадового окладу військовослужбовців, яке відбулося у березні 2018 року, відповідно до Наказу Міністерства оборони України від 01.03.2018 № 90 "Про встановлення тарифних розрядів осіб офіцерського складу Збройних Сил України".

Таким чином, з березня 2018 року при виплаті індексації грошового забезпечення базовим місяцем є березень 2018 року. В решті періоду базовий місяць повинен був залишатись незмінним, а саме: січень 2008 року.

Як свідчать матеріали справи, відповідач на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24.03.2020 у справі №460/258/20 провів нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по лютий 2018 року, однак таке було проведене з урахуванням базового місяця січень 2014 року, а не січень 2008 року, що підтверджується копією рапорта від 29.04.2020 та розрахунку суми індексації грошового забезпечення (а.с.31,32).

Суд зазначає, що непроведення та невиплата відповідачем індексації грошового забезпечення у відповідних розмірах є протиправним обмеженням конституційних прав позивача та порушенням вимог Закону України Про індексацію грошових доходів населення, Порядку № 1078.

У рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013 у справі № 9-рп/2013 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Тому системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.07.2019 (справа № 240/4911/18), від 07.08.2019 (справа №825/694/17), від 23.10.2019 (справа №825/1832/17), яку суд враховую при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Суд також звертає увагу на правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у п.23 рішення у справі "Сук проти України" від 10.03.2011 року, заява №10972/05, де зазначено, що держава на власний розсуд визначає, які доплати надавати своїм працівникам із державного бюджету. Держава може ввести, призупинити або припинити їх виплату, вносячи відповідні законодавчі зміни. Однак, якщо законодавча норма, яка передбачає певні доплати, є чинною, а передбачені умови - дотриманими, державні органи не можуть відмовляти у їх наданні, доки законодавче положення залишається чинним.

Отже, відсутність у відповідача фінансових ресурсів для покриття витрат з індексації грошового забезпечення, не може впливати на наявність або відсутність у позивача права на отримання такої індексації, оскільки відповідне право гарантується законом, а проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін є безумовним обов`язком відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За результатом розгляду справи суд дійшов висновку, що охоронювані законом права, свободи та інтереси позивача протиправно порушені діями відповідача, які полягають у неправильному нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 03.08.2018, а саме без встановлення базового місяця - січень 2008 року і березень 2018 року.

З огляду на наведене та зважаючи на те, що завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення (вчинення дії) суб`єктом владних повноважень, то порушене право позивача у даному випадку підлягає захисту шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо неправильного нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 03.08.2018, без встановлення базового місяця січень 2008 року і березень 2018 року та відновленню - шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за вказаний період з встановленням базового місяця - січень 2008 року та березень 2018 року, з урахуванням проведеної виплати.

Правові висновки аналогічного змісту викладені в постанові Верховного Суду від 17 вересня 2020 року по справі №420/1207/19.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування своєї позиції та не довів правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах, натомість доводи позивача відповідають обставинам справи та ґрунтуються на нормах матеріального закону.

За наведених обставин, позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Правові підстави для застосування положень статті 139 КАС у суду відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" як учасник бойових дій.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Рівненського зонального відділу Військової служби правопорядку у Збройних силах України (вул. Коцюбинського, 1, м.Рівне, 33001, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинення певних дій - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Рівненського зонального відділу Військової служби правопорядку у Збройних силах України щодо неправильного нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 03.08.2018, без встановлення базового місяця - січень 2008 року та березень 2018 року.

Зобов`язати Рівненський зональний відділ Військової служби правопорядку у Збройних силах України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 03.08.2018, з встановленням базового місяця - січень 2008 року та березень 2018 року, з урахуванням проведеної виплати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 16 березня 2021 року.

Суддя Н.С. Гудима