Справа № 140/2489/20
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2021-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року

м. Київ

справа № 140/2489/20

адміністративне провадження № К/9901/30373/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Губської О. А.,

суддів: Білак М.В., Мартинюк Н.М.

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вопак-Трейд" до приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Таранка Дмитра Вікторовича, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Акціонерне Товариство "АЛЬФА-БАНК" про визнання протиправною та скасування оцінки, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вопак-Трейд" на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 березня 2020 року, прийняте у складі судді Ксензюка А.Я., та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 серпня 2020 року, ухвалену у складі колегії суддів: Макарика В.Я. (головуючий), Бруновської Н.В., Улицького В.З.,

І. Суть спору:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Вопак-Трейд» (далі - ТОВ «Вопак-Трейд», позивач) звернулося до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Таранка Дмитра Вікторовича (далі - відповідач, приватний виконавець Таранко Д.В.), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Акціонерне Товариство "АЛЬФА-БАНК" про визнання протиправною та скасування оцінки вартості комплексу будівель, споруд ТзОВ "Вопак-Трейд", що розташовані за адресою: місто Луцьк, вул. Клима Савура, 21а та складаються з: нежитлової будівлі, продовольчий двоповерховий склад з підвалом В-2 загальною площею 1 565,7 кв.м., (2 971 220,00 грн.); складу-магазину /літер Н-2/, загальною площею 2 570,5 кв.м., (4 877 454,00 грн.); адміністративного будинку (літер К-2/ загальною площею 960,1 кв.м, (1 821 977,00 грн.); продовольчого складу двоповерхового з підвалом Д-2, загальною площею 2 355,4 кв.м. (4 469 829,00 грн.), яка була визначена приватним виконавцем Таранком Д.В. на підставі звіту за результатами проведення оцінки вартості майна, підготовленого товариством з обмеженою відповідальністю "Приватна експертна служба" (далі - ТзОВ "Приватна експертна служба") станом на 22 січня 2020 року в розмірі 14 140 480,00 грн.

2. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що дана оцінка є протиправною та такою, що порушує права та інтереси товариства, оскільки приватний виконавець зобов`язаний був визначити вартість майна боржника за ринковими цінами.

3. Відповідач позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні.

ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи

4. Постановою приватного виконавця Таранка Д.В. від 11 грудня 2019 року ВП №60857580 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. № 1931 від 26 жовтня 2019 року про звернення стягнення на майно, а саме:

нежитлову будівлю, продовольчий двоповерховий склад з підвалом В-2, загальною площею 1565,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Клима Савура , 21А;

склад-магазин /літер Н-2/, загальною площею 2570,5 кв.м. та знаходиться за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Клима Савура , 21А;

будівля, адміністративний будинок літ. К-2, загальною площею 960,1 кв.м., що знаходиться за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Клима Савура, 21А;

продовольчий склад двоповерховий з підвалом Д-2, загальною площею 2355,4 кв.м., Волинська обл., м. Луцьк, вул. Клима Савура, 21А .

5. Дане нерухоме майно передане в іпотеку Іпотекодавцем - ТзОВ "ВОПАК - ТРЕЙД" за Договором іпотеки від 06 березня 2013 року, який посвідчено приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Ариванюк Т.О. за реєстровим №258 в якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №06.1-20/002 від 11 січня 2013 року, укладеним між стягувачем - Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Укрсоцбанк", в подальшому правонаступником є Акціонерне товариство "АЛЬФА-БАНК" та Боржником - Товариством з обмеженою відповідальністю "ПАККО ХОЛДИНГ".

6. За рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаного нерухомого майна, частково задоволено вимоги стягувача Акціонерне товариство "АЛЬФА-БАНК" у розмірі 88451226,90 грн.

7. 17 грудня 2019 року приватним виконавцем Таранком В.Д. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника ВП № 60857580, а саме:

нежитлової будівлі, продовольчого двоповерхового складу з підвалом В-2, загальною площею 1565,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Клима Савура, 21А ;

склад-магазину /літер Н-2/, загальною площею 2570,5 кв.м., що знаходиться за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Клима Савура, 21А ;

нежитлової будівлі, адміністративного будинку літ. К-2, загальною площею 960,1 кв.м., що знаходиться за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Клима Савура, 21А;

продовольчого складу двоповерхового з підвалом Д-2, загальною площею 2355,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Клима Савура, 21А.

8. 15 січня 2020 року приватним виконавцем Таранком В.Д. винесено постанову ВП 60857580 про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТзОВ "Приватна експертна служба".

9. Згідно з пунктом 2 даної постанови суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТзОВ "Приватна експертна служба" зобов`язано надати висновок (звіт) щодо вартості описаного та арештованого майна боржника, а саме: нежитлової будівлі, продовольчого двоповерхового складу з підвалом В-2, загальною площею 1565,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Клима Савура, 21А ; склад-магазину /літер Н-2/, загальною площею 2570,5 кв.м., що знаходиться за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Клима Савура, 21А ; нежитлової будівлі, адміністративного будинку літ. К-2, загальною площею 960,1 кв.м., що знаходиться за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Клима Савура, 21А ; продовольчого складу двоповерхового з підвалом Д-2, загальною площею 2355,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Клима Савура, 21А .

10. Згідно пункту 3 постанови попереджено суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання ТзОВ "Приватна експертна служба", в особі Кирилюка П.В., про кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого звіту з питань, що містяться в постанові.

11. Постанова приватного виконавця Таранка Д.В. про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 15 січня 2020 року ВП 60857580 оскаржена позивачем в судовому порядку.

12. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року в справі №140/327/20 в задоволенні адміністративного позову ТзОВ "Вопак-Трейд" до приватного виконавця Таранка Д.В. за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ТзОВ "Приватна експертна служба" про визнання протиправною та скасування постанови, відмовлено повністю.

13. За результатами проведеної оцінки майна, ТзОВ "Приватною експертною службою" складено звіт від 22 січня 2020 року, з яким 25 лютого 2020 року позивач ознайомився.

14. Вважаючи протиправною оцінку арештованого майна, позивач звернувся із цим позовом до суду.

ІІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

15. Волинський окружний адміністративний суд рішенням від 18 березня 2020 року, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 серпня 2020 року, у задоволенні позовних вимог відмовив.

16. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що звіт про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором. Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності. Наведене в сукупності свідчить про те, що встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів. За таких обставин, в даному випадку відсутнє право позивача, що підлягає судовому захисту, а сам звіт про оцінку майна за результатами проведення оцінки майна боржника лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки та його дії стосовно реалізації своєї практичної діяльності з визначених питань.

IV. Провадження в суді касаційної інстанції

17. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, просив скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

18. В обґрунтування касаційної скарги скаржник посилається на те, що в оскаржуваних судових рішеннях застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 по справі №821/197/18, у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 22.04.2020 по справі №400/1977/19.

18.1. При цьому, позивач посилається на те, що визначення вартості майна боржника повинно бути здійснено за ринковими цінами і у відповідності до вимог норм чинного законодавства. Проведена оцінка майна не відповідає пунктами 15, 16 Національного стандарту № 1, а вказаний звіт про оцінку майна не можна вважати достатньо обґрунтованим та об`єктивним, а зазначена в ньому вартість майна є заниженою та такою, що не відповідає ринковій, а тому дії приватного виконавця Таранко Д.В. по визначенню вартості нерухомого майна на підставі згаданого звіту є протиправними. Відтак, позивач зазначає, що оцінка майна, проведена приватним виконавцем є незаконною та не відповідає ринковій вартості, звіт про оцінку не відповідає вимогам спеціального законодавства, яким має керуватися суб`єкт оцінювання, і має бути визнаний неналежним та недопустимим для використання його у процедурі примусового виконання рішення суду.

19. Відповідач своїм правом подати відзив на касаційну скаргу не скористався, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає касаційному перегляду справи.

V. Джерела права й акти їх застосування

20. За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

21. Згідно із частиною першою статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

22. За приписами статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

23. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

24. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (частина перша статті 5 Закону №1404-VIII).

25. Частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

26. Для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання (частина перша статті 20 Закону № 1404-VIII).

27. Відповідно до частини перша статті 57 Закону № 1404-VIII визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

28. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна (частина друга статті 57 Закону № 1404-VIII).

29. Відповідно до частини третьої та четвертої статті 57 Закону № 1404-VIII у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

30. Частиною п`ятою статті 57 Закону № 1404-VIII виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

31. Частиною першою статті 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

32. Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" від 12 липня 2001 року № 2658-III (далі - Закон № 2658-III).

33. Оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності (частина перша статті 3 Закону №2658-III).

34. За правилами статті 5 Закону № 2658-III суб`єктами оціночної діяльності є: суб`єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, які отримали повноваження на здійснення оціночної діяльності в процесі виконання функцій з управління та розпорядження державним майном та (або) майном, що є у комунальній власності, та у складі яких працюють оцінювачі. Права, обов`язки та відповідальність суб`єктів оціночної діяльності встановлюються цим та іншими законами.

35. Частиною шостою статті 9 Закону № 2658-III положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

36. Частиною першою статті 12 Закону № 2658-III звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

37. Статтею 13 Закону № 2658-III передбачена можливість рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

38. За приписами частини першої статті 18 Закону № 2658-III сертифікат суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання (далі - сертифікат) є документом, що засвідчує право суб`єкта оціночної діяльності на внесення його до Державного реєстру суб`єктів оціночної діяльності, які здійснюють оціночну діяльність у формі практичної діяльності з оцінки майна та які визнані суб`єктами оціночної діяльності за напрямами оцінки майна, що в ньому зазначені.

39. Під час здійснення оцінки майна та майнових прав обов`язковими для застосування суб`єктами оціночної діяльності є Національного стандарту № 1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 та Національний стандарт № 2, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року № 1442.

40. Відповідно до пункту 15 Національного стандарту № 1 Методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно. Витрати на відтворення (заміщення) повинні визначатися на дату оцінки з урахуванням ринкових цін. Під час прогнозування грошового потоку та відповідної норми доходу повинен бути врахований вплив ринкових умов на функціонування (використання) об`єкта оцінки виходячи з принципу його найбільш ефективного використання.

41. Пунктом 16 Національного стандарту № 1 визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів у оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки.

За відсутності достовірної інформації про ціни продажу подібного майна ринкова вартість об`єкта оцінки може визначатися на основі інформації про ціни пропонуванна подібного майна з урахуванням відповідних поправок, які враховують тенденції зміни ціни продажу подібного майна порівняно з ціною їх пропонування.

За наявності істотного впливу зовнішніх факторів (соціально-економічних, політичних, екологічних тощо) на ринок подібного майна, що призводить до фактичної неможливості надання аргументованого та достовірного висновку про ринкову вартість, у звіті про оцінку майна даються додаткові роз`яснення та застереження. При цьому оцінювач має право надавати висновок про ринкову вартість об`єкта оцінки, що ґрунтується, зокрема, на інформації про попередній рівень цін на ринку подібного майна або на припущенні про відновлення стабільної ситуації на ринку.

VI. Висновок Верховного Суду

42. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

43. Згідно з приписами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

44. Зі змісту ухвали Верховного Суду від 21 грудня 2020 року слідує, що провадження у справі відкрито з підстав, визначених пунктом першим частини четвертої статті 328 КАС України, з посиланням у касаційній скарзі на те, що в оскаржуваних судових рішеннях суди застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 по справі №821/197/18, у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 22.04.2020 по справі №400/1977/19.

45. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), вважає за необхідне зазначити наступне.

46. Визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності, здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання на підставі виконавчих документів. Отже, оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

47. Оскільки в розглядуваному випадку оцінка майна здійснена в процесі виконання виконавчого напису нотаріуса, то в силу вимог частини другої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» така оцінка може бути оскаржена сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Відповідачем у такому випадку має бути орган державної виконавчої служби, а суб`єкт оціночної діяльності може бути залучений як третя особа.

48. Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 20 березня 2019 року у справі №821/197/18, а також Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у справі №520/2218/2020 (постанова від 30 липня 2020 року) і підстави для відступлення від нього відсутні.

49. Зважаючи на таку правову позицію, спірний звіт про оцінку майна (комплексу будівель, споруд ТзОВ "Вопак-Трейд", що розташовані за адресою: місто Луцьк, вул. Клима Савура, 21а) має бути перевірений судом першої інстанції на предмет відповідності його нормативним вимогам з наданням належної правової оцінки відповідним аргументам сторін.

50. Щодо посилань судів попередніх інстанцій на правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі №914/881/17, то варто зазначити, що ці посилання є безпідставними, оскільки Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі №755/10947/17 зазначила, що суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

51. Отже, правова позиція, викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року у справі №821/197/18 у розглядуваному випадку є пріоритетною порівняно з позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 березня 2018 року у справі №914/881/17.

52. Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

53. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

54. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

55. Верховний Суд зазначає, що оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій не відповідають вимогам щодо їх законності та обґрунтованості, оскільки ухвалені без повного і всебічного з`ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення цього спору, а також з порушенням норм матеріального та процесуального права.

56. Суд касаційної інстанції відповідно до частини другої статті 341 КАС України позбавлений процесуальної можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

57. За змістом статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

58. З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про недотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права щодо повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі та, як наслідок, висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

59. При новому розгляді спору суду необхідно: надати оцінку всім твердженням та аргументам сторін, перевірити законність спірного звіту про оцінку майна і прийняти законне та обґрунтоване рішення.

VII. Судові витрати

60. З огляду на результат касаційного розгляду, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вопак-Трейд" задовольнити частково.

2. Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 березня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 серпня 2020 року у справі №140/2489/20 скасувати і направити справу на новий розгляд до Волинського окружного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Головуючий О. А. Губська

Судді М.В. Білак

Н.М. Мартинюк