Справа № 400/156/21
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2021-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 березня 2021 р. № 400/156/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т. О. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020

про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправними дії щодо проведення з 01.10.2020 року призначення та виплати пенсії відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІІ групи в розмірі 60 % відповідних сум грошового забезпечення (заробітку), з обмеженням пенсії максимальним розміром; зобов`язання провести призначення та виплачувати пенсію з 01.10.2020 року відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІІ групи в розмірі 60 % відповідних сум грошового забезпечення (заробітку), без обмеження розміру пенсії максимальним розміром; зобов`язання прийняти відповідне рішення (розпорядження) про проведення призначення та виплату пенсії з 01.10.2020 року відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІІ групи в розмірі 60 % відповідних сум грошового забезпечення (заробітку), без обмеження розміру пенсії максимальним розміром; зобов`язання виплатити різницю розміру пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІІ групи в розмірі 60 % відповідних сум грошового забезпечення (заробітку), без обмеження розміру пенсії максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум, однією сумою.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що відповідач протиправно при призначенні пенсії обмежив її розмір.

Відповідач надав відзив на позов, просив відмовити у задоволенні позову, оскільки розмір пенсії позивача обраховано відповідно до норм чинного законодавства.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 263 КАС України.

Ч. 3 ст. 263 КАС України встановлено, що у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив, тому суд не приймає до уваги надану позивачем відповідь на відзив.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив докази, суд дійшов висновку:

ОСОБА_1 з 01.10.2020 року отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ, яка призначена на підставі довідки Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, з урахуванням таких складових грошового забезпечення: посадовий оклад 7460,00 грн.; оклад за військовим званням 1480,00 грн.; надбавка за вислугу років 35 % - 3129,00 грн.% середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці 19020,92 грн., в т.ч.: надбавка до посадового окладу за відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «таємно» 10%, надбавка за високі досягнення або виконання особливо важливої роботи 70%, щомісячна премія 40%; т. ч. сума грошового забезпечення для обчислення пенсії 31089,92 грн. Основний розмір пенсії 23317,44 грн.: 60 % грошового забезпечення у розмірі 18653,95 грн. з урахуванням доплати - збільшення основного розміру пенсії (25%) 4663,49 грн., підвищення або надбавка до пенсії: інвалід війни 3 групи/при виконанні обов`язків в/с інвалід війни 3 гр. (ст. 7) 513,60 грн., інваліди війни 3 гр./ при виконанні обов`язків в/с 50,00 грн. Всього призначено 23881,04 грн. Призначено згідно з Законом України № 2262-ХІІ від 09.04.1992 загальний розмір пенсії за справою щомісячно в сумі 17120,00 грн. з 01.10.2020 року довічно.

09.12.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив провести призначення та виплачувати пенсію як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІІ групи в розмірі 60 % відповідних сум грошового забезпечення без обмеження її максимальним розміром та прийняти рішення (розпорядження) про призначення та виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром.

Листом від 23.12.2020 відповідач повідомив, що відповідно до Закону № 2262 з 01.10.2020 року позивачу призначено пенсію по інвалідності ІІІ групи внаслідок захворювань, пов`язаних із захистом Батьківщини, на підставі подання з необхідними документами, наданими Миколаївським обласним військовим комісаріатом. Пенсію обчислено з грошового забезпечення згідно з довідкою від 30.10.2020 року № 21/53 про грошове забезпечення та довідкою від 30.10.2020 № 21/54 про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії, виданими Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Південного регіону. Загальний розмір пенсії з 01.10.2020 становив 23881,04 грн. Відповідно до ст. 43 закону № 2262, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. З урахуванням зазначеного розмір пенсії до виплати з 01.10.2020 становив 17120,00 грн. (1712,00 грн. х 10). У зв`язку із збільшенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 01.12.2020 року загальний розмір пенсії становив 23898,14 грн., розмір пенсії до виплати 17690,00 грн. (1769,00 грн. х 10). Розміри пенсії встановлено згідно з нормами чинного законодавства.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначає Закон № 2262-ХІІ. Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно із частиною сьомою статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції Закону № 911-VIII від 24 грудня 2015 чинній з 1 січня 2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 грн.

Рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зі змінами, а саме: частини 7 статті 43, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 грн.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року положення частини 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.
Відповідно до статті 152 Конституції України, закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Крім того, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року №1774-VIII, який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 1 січня 2017 року, у частині сьомій статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Таким чином, буквальне розуміння змін внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року дозволяє стверджувати, що у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Це означає, що протягом 2017 року стаття 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Отже, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року №1774 до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Даний висновок узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/16882/17 та від 31 січня 2019 року у справі №638/6363/17, від 12 березня 2019 року у справі №522/3049/17, від 15 квітня 2019 року у справі № 522/16973/17, від 08 серпня 2019 року у справі № 522/3271/17, від 10 жовтня 2019 року у справі № 522/22798/17, від 23 червня 2020 року у справі №686/24928/16-а.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 09.02.2021 року у справі № 1640/2500/18.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, відповідач протиправно обмежив розмір пенсії позивача.

Вимога про зобов`язання відповідача прийняти відповідне рішення (розпорядження) про проведення призначення та виплату пенсії з 01.10.2020 року відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІІ групи в розмірі 60 % відповідних сум грошового забезпечення (заробітку), без обмеження розміру пенсії максимальним розміром, задоволенню не підлягає, оскільки позивач не зазначив норму права, яка б зобов`язувала відповідача прийняти розпорядження про перерахунок пенсії позивача. Також чинним законодавством не передбачено виплату різниці між перерахованою пенсією і фактично виплаченою однією сумою.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Тому для захисту прав позивача суд вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо призначення та виплати з 01.10.2020 пенсії позивачу відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІІ групи в розмірі 60 % відповідних сум грошового забезпечення (заробітку), з обмеженням пенсії максимальним розміром та зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсії з дня її призначення з 01.10.2020 року без обмеження її розміру.

Вимоги позивача про зобов`язання відповідача надати звіт відповідно до ст.382 КАС України в розумінні норм КАС України не є позовною вимогою, а є правом суду зобов`язати або не зобов`язувати суб`єкта владних повноважень, на якого покладені певні обов`язки, надати у встановленому судом строк звіт про виконання судового рішення. У суду немає підстав вважати, що рішення суду відповідачем не буде виконуватись.

Правові підстави допустити рішення до негайного виконання відсутні, оскільки ст. 371 КАС України містить вичерпний перелік рішень, до яких рішення зобов`язального характеру (якими є позовні вимоги по даній справі) не відноситься.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Тому позовні вимоги слід задовольнити частково.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) щодо призначення та виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.10.2020 пенсії відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІІ групи в розмірі 60 % відповідних сум грошового забезпечення (заробітку), з обмеженням пенсії максимальним розміром.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію з 01.10.2020 року без обмеження її розміру.

4. В решті позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду - 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження - 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України і п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Т. О. Гордієнко