Справа № 160/17231/20
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2021-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
при секретарі: Мартіросян Г.А.,
ВСТАНОВИВ:
1. 23.12.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач, з урахуванням уточнень від 19.01.2021 року, просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні до загального страхового стажу ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , при обчисленні пенсії періодів роботи з 17.06.1993 року по 16.10.1995 року в кооперативі Колос в Синельниківському районі Дніпропетровської області, з 18.10.1995 року по 01.03.2000 року в малому ПП ІЗОТОП м.Синельниково Дніпропетровської області, з 01.01.2004 року по 01.12.2007 року в ТОВ Авангард;
- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до загального страхового стажу періоди роботи з 17.06.1993 року по 16.10.1995 року в кооперативі Колос в Синельниківському районі Дніпропетровської області, з 18.10.1995 року по 01.03.2000 року в малому ПП ІЗОТОП м. Синельниково Дніпропетровської області, з 01.01.2004 року по 01.12.2007 року в ТОВ Авангард;
- не стягувати з відповідача Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору в сумі 840 грн.80 коп.
2. Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 23.12.2020 року ця справа була розподілена судді Ількову В.В.
3. Ухвалою суду від 24.12.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, було залишено без руху, з підстав передбачених ст.ст. 160,161 КАС України.
4. Позивачем, у строк визначений в ухвалі суду, усунуті недоліки позовної заяви.
6. Також, ухвалою суду від 20.01.2021 року було витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії таких документів:
- пенсійної справи позивача;
- звернення позивача щодо зарахування спірного періоду роботи;
- лист/відповідь Пенсійного фонду №0400-0306-8/107258 від 11.11.2020 року та інші докази щодо суті спору.
7. 11.03.2021 року від відповідача до канцелярії суду надійшов відзив на адміністративний позов разом із витребуваними судом доказами по справі.
8. Приписами статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
9. Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
10. У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
11. Отже, рішення у цій справі приймається судом 19.03.2021 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
12. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він 19 червня 2020 року досяг віку 60 років.
13. З 19 червня 2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивачу призначена пенсія за віком згідно із Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», який набрав законної сили з 01.01.2004 року.
14. Листом відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №0400-0306-8/107258 від 11.11.2020 року позивачу було повідомлено про відмову у зарахуванні до його загального страхового стажу при призначенні пенсії за віком таких періодів роботи:
- період роботи з 17.06.1993 року по 16.10.1995 року в кооперативі «Колос» в Синельниківському районі Дніпропетровської області, оскільки при звільненні проставлена печатка УССР;
- період роботи з 18.10.1995 року по 01.03.2000 року в малому ПП «ІЗОТОП» м.Синельниково Дніпропетровської області, оскільки відсутні дата та номер наказу при прийнятті на роботу та на печатці підприємства відсутній код ЄДРПОУ;
- період роботи з 01.01.2004 року по 01.12.2007 року в ТОВ «Авангард», оскільки ТОВ «Авангард» не сплачені страхові внески до Пенсійного фонду України за період з 01.01.2004 року по 01.12.2007 року.
15. На думку позивача, такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незарахування йому до загального трудового стажу періодів роботи з 17.06.1993 року по 16.10.1995 року, з 18.10.1995 року по 01.03.2000 року і з 01.01.2004 року по 01.12.2007 року, зазначених у трудовій книжці, протиправними та такими, що порушують його права на належне соціальне забезпечення.
16. З викладених підстав, позивач звернувся до суду із цим позовом.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
17. Відповідач заперечує проти позову. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що до загального страхового стажу не зараховано період роботи позивача: з 17.06.1993 року по 16.10.1995 року в кооперативі "Колос", так як при звільненні проставлена печатка УССР, також не зарахований період роботи з 18.10.1995 року по 01.03.2000 року, в зв`язку із тим, що при прийнятті в МЧП "Ізотоп" , відсутні дата та номер наказу на прийняття та на печатці підприємства відсутній код ОКПО.
18. Період роботи в ТОВ "Авангард" зараховано до страхового стажу
27.04.2003 року по 31.12.2003 року, у зв`язку з тим, що ТОВ "Авангард" не сплачувало
страхові внески до Пенсійного фонду України за період з 01.01.2004 року по
19. Вказали, що органи Пенсійного фонду України в своїй діяльності керуються нормами чинного законодавства.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
20. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд встановив такі обставини.
21. 19 червня 2020 року позивачу виповнилося повних 60 років.
22. З 20 червня 2020 позивачу призначена пенсія за віком, згідно положень Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», який набрав законної сили з 01.01.2004 року.
23. 14.07.2020 року позивач звернувся до Пенсійного фонду із заявою про надання йому повної інформації щодо призначення пенсії за віком.
24. Листом від 11.11.2020 року №0400-0306-8/107258 Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, було повідомлено позивачу, що починаючи з 20.06.2020 року йому призначена пенсія за віком. До загального страхового стажу не зараховано період роботи позивача: з 17.06.1993 року по 16.10.1995 року в кооперативі "Колос", так як при звільненні проставлена печатка УССР, також не зарахований період роботи з 18.10.1995 року по 01.03.2000 року, в зв`язку із тим, що при прийнятті в МЧП "Ізотоп" , відсутні дата та номер наказу на прийняття та на печатці підприємства відсутній код ОКПО. Період роботи в ТОВ "Авангард" зараховано до страхового стажу 27.04.2003 року по 31.12.2003 року, у зв`язку з тим, що ТОВ "Авангард" не сплачувало страхові внески до Пенсійного фонду України за період з 01.01.2004 року по
25. Отже, встановлено, що до загального страхового стажу позивача не було зараховано період його роботи з 17.06.1993 року по 16.10.1995 року у кооперативі "Колос", період роботи з 18.10.1995 року по 01.03.2000 року, а також період його роботи 01.01.2004 року по 01.12.2007 року в ТОВ Авангард.
26. З такими діями відповідача, позивач не погоджується, вважає їх протиправними, що й змусило його звернутися до суду для захисту своїх порушених прав.
27. Вирішуючи спір по суті та надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із такого.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
28. Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
29. Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
30. Статтею 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
31. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок (частина друга статті 24 Закону № 1058-IV).
32. Абзацом першим частини першої статті 26 Закону № 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
33. Відповідно до абзаців другого, п`ятого частини першої статті 26 Закону №1058-IV починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.
34. Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
35. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
36. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частини друга, п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).
37. Згідно з абзацом першим пункту 1.1 розділу I «Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії» Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).
39. Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
40. Пунктом 3 Порядку № 637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
41. У свою чергу, порядок ведення трудових книжок визначається наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58, яким затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі - Інструкція №58).
42. Так, згідно з п.п. 2.3, 2.4 Інструкції № 58 записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а у разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993". Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
43. Тобто, враховуючи положення п.2.3, 2.4 Інструкції №58, запис про звільнення завіряються печаткою та повинні точно відповідати тексту наказу.
44. Відповідно до п.п. 2.6.-2.9 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконуються власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу. У разі необхідності власник або уповноважений ним орган видає працівникам на їх прохання завірені виписки з трудових книжок відомостей про роботу. Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м.Києва, держархівом м.Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму. Виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та інші мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження.
45. Відповідно до абз. 2 п. 6.1 Інструкції № 58 у разі невірного первинного заповнення трудової книжки або вкладиша до неї, а також псування їх бланків внаслідок недбалого зберігання, вартість зіпсованих бланків сплачується підприємством.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
46. Так, згідно з пунктом 1.5 Інструкції № 58 питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників», цією Інструкцією та іншими актами законодавства.
47. Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року №301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.
48. Таким чином, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.
49. Суд наголошує, що саме на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання покладається відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок.
50. Судом встановлено, що відповідач, відмовляючи в зарахуванні спірних періодів роботи позивача посилався на те, що:
- період роботи з 17.06.1993 року по 16.10.1995 року в кооперативі «Колос» в Синельниківському районі Дніпропетровської області, не зараховано оскільки при звільненні проставлена печатка УССР;
- період роботи з 18.10.1995 року по 01.03.2000 року в малому ПП «ІЗОТОП» м.Синельниково Дніпропетровської області, не зараховано, оскільки відсутні дата та номер наказу при прийнятті на роботу та на печатці підприємства відсутній код ЄДРПОУ;
- період роботи з 01.01.2004 року по 01.12.2007 року в ТОВ «Авангард», оскільки ТОВ «Авангард» не сплачені страхові внески до Пенсійного фонду України за період з 01.01.2004 року по 01.12.2007 року.
51. Суд не погоджується з такою позицією відповідача, з огляду на таке.
52. Згідно матеріалів справи та записів здійснених у трудовій книжці позивача, встановлено, що 17 червня 1993 року ОСОБА_1 наказом №27 від 17 червня 1993 року прийнятий на посаду слюсаря з ремонту устаткування у кооператив «Колос», про що є відповідний запис №18 у трудовій книжці позивача.
53. 16 жовтня 1995 року наказом №19 від 16 жовтня 1995 року позивач звільнений за згодою сторін за ст.36 п. 5 КЗпП України, що також підтверджується записом №19 у трудовій книжці. Підпис інспектора відділу кадрів завірений печаткою кооперативу «Колос».
54. 3 18 жовтня 1995 року позивач прийнятий по переводу старшим контролером охорони в мале приватне підприємство «ІЗОТОП», про що є запис №20 у трудовій книжці.
55. 01 березня 2000 року наказом №2 від 25 лютого 2000 року позивач звільнений за ст.36 п.5 КЗПП України по переведенню у ВАТ «Укрсільгосппром», що підтверджується записом №21 у трудовій книжці позивача. Підпис начальника відділу кадрів завірений печаткою відповідного підприємства.
56. 27 квітня 2003 року позивач, наказом №17 ОК від 27 квітня 2003 року прийнятий на посаду слюсаря з ремонту устаткування у ТОВ «Авангард», про що є запис №24, здійснений у трудовій книжці.
57. 01 грудня 2007 року наказом №106 ОК від 01 грудня 2007 року позивач звільнений за власним бажанням за ст.38 КЗПП України, що підтверджується записом №25 трудової книжки позивача.
58. Відповідно до довідки Головного управління статистики у Дніпропетровській області №04-09/2399 від 18.12.2020 року про надання відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) станом на 18 грудня 2020 року в ЄДРПОУ по Дніпропетровській області суб`єкт під назвою «кооператив «Колос» (Синельниківський район) не значиться.
59. Відповідно до довідки Головного управління статистики у Дніпропетровській області №04-09/2397 від 18.12.2020 року про надання відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) станом на 18 грудня 2020 року мале приватне підприємство «Ізотоп» (Синельниківський район Дніпропетровської області) ліквідовано 12 вересня 2000 року, орган ліквідації Синельниківська районна державна адміністрація.
60. Відповідно до довідки Головного управління статистики у Дніпропетровській області №04-09/2398 від 18.12.2020 року про надання відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) станом на 18 грудня 2020 року державна реєстрація Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард» припинена 17 січня 2007 року, місце проведення державної реєстрації припинення - виконавчий комітет Дніпровської міської ради.
61. Згідно з довідкою Трудового архіву Синельниківської районної ради №М-313 від 30.11.2020 року документи кооперативу «Колос» та МПП «Ізотоп» на зберігання до Трудового архіву при Синельниківській районній раді Синельниківського району Дніпропетровської області не надходили.
62. Позивачем до Пенсійного фонду, разом із заявою про призначення пенсії за віком, у тому числі, були надана такі документи: трудова книжка позивача, паспорт, ІНН, довідки Головного управління статистики у Дніпропетровській області про надання відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організації, архівні довідки.
63. Слід зазначити, що принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування визначені Законом України від 09.07.2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV).
64. Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV:
застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (абзац п`ятий);
персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку (абзац двадцять п`ятий).
Статтею 8 Закону № 1058-IV закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Так, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
65. Згідно з частиною першою статті 21 Закону № 1058-IV персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування. Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять від: державних реєстраторів юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; роботодавців; застрахованих осіб; фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування; центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчих органів сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад та уповноважених суб`єктів для обліку даних Єдиного державного демографічного реєстру; органів доходів і зборів, територіальних органів Пенсійного фонду за результатами перевірок платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або в порядку міжвідомчого обміну інформацією; державної служби зайнятості; інших підприємств, установ, організацій та військових частин; компаній з управління активами; зберігачів; інших джерел, передбачених законодавством.
66. На кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, якій присвоюється унікальний номер електронної облікової картки. Унікальний номер електронної облікової картки формується автоматично шляхом додавання одиниці до останнього наявного унікального номера електронної облікової картки. Порядок та строки впровадження унікальних номерів електронних облікових карток застрахованих осіб, порядок ведення персональних електронних облікових карток визначаються Пенсійним фондом (частина друга статті 21 Закону № 1058-IV).
67. Частиною третьою статті 21 Закону № 1058-IV закріплено, що персональна електронна облікова картка застрахованої особи повинна містити такі відомості:
1) умовно-постійна частина персональної електронної облікової картки: унікальний номер електронної облікової картки; серія, номер і найменування документа, що посвідчує особу; прізвище, ім`я та по батькові на момент створення електронної облікової картки; прізвище, ім`я та по батькові на поточний момент; прізвище при народженні; дата народження; місце народження; стать; адреса місця проживання; адреса, за якою здійснено реєстрацію місця проживання; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки та офіційно повідомили про це відповідний орган доходів і зборів і мають відмітку в паспорті); унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі; громадянство; номер телефону (за згодою); відмітка про смерть;
2) частина персональної електронної облікової картки, яка відображає страховий стаж, заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), розмір сплачених страхових внесків та інші відомості, необхідні для обчислення та призначення страхових виплат: код згідно з ЄДРПОУ або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки та офіційно повідомили про це відповідний орган доходів і зборів і мають відмітку в паспорті) страхувальника (платника); рік, за який внесено відомості; розмір страхового внеску за відповідний місяць; сума сплачених страхових внесків за відповідний місяць; страховий стаж; кількість відпрацьованих застрахованою особою календарних днів (годин) за відповідний місяць; ознака особливих умов праці, що дають право на пільги в системі пенсійного забезпечення; сума заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), з якої сплачено страхові внески за відповідний місяць;
3) частина персональної електронної облікової картки, яка відображає виплату за рахунок коштів Пенсійного фонду пенсії застрахованій особі за місяцями: номер електронної пенсійної справи; номер архівної електронної пенсійної справи в електронному архіві пенсійних справ; дата, з якої призначено пенсію; поточний місяць нарахування (перерахунку, індексації) пенсії; сума періодів страхового стажу; коефіцієнт страхового стажу; коефіцієнт заробітної плати (доходу, грошового забезпечення); заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) для обчислення, перерахунку, індексації пенсії на поточний момент; поточний розмір пенсії для виплати; відомості про членів сім`ї, які перебувають на утриманні застрахованої особи, та її дітей; інформація про уповноважену особу, яка одержала звернення про призначення (перерахунок) пенсії;
4) частина персональної електронної облікової картки, яка відображає участь застрахованої особи в накопичувальній системі пенсійного страхування, стан накопичувального пенсійного рахунку застрахованої особи або здійснення виплат її спадкоємцям за рахунок коштів, що обліковуються на такому рахунку, а також відомості про стан індивідуального пенсійного рахунку застрахованої особи в недержавному пенсійному фонді - суб`єкті другого рівня системи пенсійного забезпечення та здійснення їй пенсійних виплат: сума заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) учасника накопичувальної пенсійної системи, з якої сплачено страхові внески за відповідний місяць; сума страхових внесків, сплачена до накопичувальної системи пенсійного страхування за останній звітний рік; дата перерахування страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування; кількість одиниць пенсійних активів застрахованої особи в накопичувальній системі пенсійного страхування; загальна сума коштів застрахованої особи в накопичувальній системі пенсійного страхування; реквізити обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення, з яким укладено пенсійний контракт, реквізити адміністратора і зберігача такого фонду; сума коштів, що обліковується на індивідуальному пенсійному рахунку застрахованої особи в недержавному пенсійному фонді - суб`єкті другого рівня системи пенсійного забезпечення; сума одноразової виплати, сплаченої відповідно до статті 56 цього Закону застрахованій особі в накопичувальній системі пенсійного страхування або її спадкоємцю, дата такої виплати; реквізити страхової організації, з якою укладено договір страхування довічної пенсії (у разі укладення); дата укладення договору страхування довічної пенсії та розмір страхової виплати за цим договором (у разі укладення); сума коштів, перерахована з накопичувальної системи пенсійного страхування страховій організації, обраній застрахованою особою, для оплати договору страхування довічної пенсії, дата її перерахування; сума штрафної санкції та пені, сплачена агентом-страхувальником за несвоєчасне перерахування сум страхових внесків на користь учасника накопичувальної системи пенсійного страхування, дата її сплати; відмітка про дату смерті застрахованої особи;
5) частина персональної електронної облікової картки, яка відображає звернення застрахованої особи, надання інформації про застраховану особу та інші відомості щодо реалізації прав застрахованої особи у системі пенсійного забезпечення.
68. Відповідно до частини четвертої статті 21 Закону № 1058-IV персоніфіковані відомості, внесені до персональної електронної облікової картки застрахованої особи, зберігаються в Пенсійному фонді протягом усього життя цієї особи, а після її смерті - протягом 75 років на паперових носіях та/або в електронній формі за наявності засобів, що гарантують ідентичність паперової та електронної форм документа.
69. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 22 Закону № 1058-IV відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду серед іншого для: підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; обчислення страхових внесків; визначення права застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат згідно з цим Законом; визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом; надання застрахованій особі на її вимогу або у випадках, передбачених цим Законом та Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".
70. Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
71. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону № 1058-IV).
72. Згідно частини третьої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
73. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону № 1058-IV).
74. Згідно абз. 4 частини першої статті 26 Закону № 1058-ІV, починаючи з 01.01.2018 право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи, за наявності страхового стажу з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року не менше 27 років.
75. На момент звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, позивачу виповнилось 60 років, отже, він досяг віку, який надає йому право на звернення до органу Пенсійного фонду України за призначенням пенсії за віком.
76. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148-VIII від 03.10.2017, розділ XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV доповнено пунктом 3-1 наступного змісту: «до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються в т.ч. періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску)».
77. Постановою Кабінету Міністрів України № 794 від 04.06.1998 року затверджено Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - Положення №794), згідно пункту 1 якого, персоніфікований облік полягає в збиранні, обробленні, систематизації та зберіганні передбачених законодавством про пенсійне забезпечення відомостей про фізичних осіб, що пов`язані з визначенням права на виплати з Пенсійного фонду та їх розмір за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.
78. Відповідно до п.5 Положення №794, персоніфікований облік здійснює Пенсійний фонд та його органи на місцях (далі - уповноважений орган).
79. Пунктом 6 цього Положення передбачено, що уповноважений орган з додержанням вимог статті 23 Закону України «Про інформацію» має право своєчасно одержувати в установленому порядку від фізичних осіб та роботодавців відомості, передбачені пунктом 1 цієї Постанови.
80. Згідно п. 7 Положення № 794, уповноважений орган створює і забезпечує функціонування єдиного державного автоматизованого банку відомостей про фізичних осіб та з цією метою організовує збирання, оброблення, систематизацію і зберігання відомостей про фізичних осіб.
81. Пунктами 9.1-9.3 Інструкції про порядок обчислення і сплати підприємствами, установами, організаціями та громадянами збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, інших платежів, а також обліку їх надходження до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України №16-6 від 19.10.2001та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.11.2001 року за №998/6189 (далі-Інструкція) визначено поняття організації персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
82. З аналізу наведених вище норм видно, що на підставі відомостей, поданих роботодавцями і громадянами, які самостійно сплачують страхові внески, в централізованому банку даних Пенсійного фонду України на кожну застраховану особу відкривається електронна персональна облікова картка з постійним страховим номером, який відповідає персональному номеру фізичної особи з Державного реєстру фізичних осіб (ідентифікаційному номеру фізичної особи).
83. Персональна облікова картка застрахованої особи - документ, що централізовано зберігається у вигляді електронної таблиці Державного автоматизованого банку відомостей про застрахованих осіб у Пенсійному фонді України.
84. Відкривається картка після реєстрації застрахованої особи в місцевому відділі Пенсійного фонду. У цій картці накопичуються та зберігаються всі відомості про доходи, перераховані внески застрахованої особи до Пенсійного фонду, а також інші відомості (про стаж, умови праці), які необхідні для правильного призначення пенсії. Зазначені відомості доповнюються щорічно відомостями від усіх роботодавців з урахуванням випадків трудової міграції та роботи за сумісництвом.
85. Алгоритм дій органу, уповноваженого на розгляд заяв щодо призначення пенсії, встановлено положеннями Закону №1058-IV та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Порядок №22-1).
86. Відповідно до положень підпунктів 2, 5 пункту 2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 та документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника бойових дій та довідка військового комісаріату про період (періоди) участі у бойових діях (при призначенні пенсії згідно з абзацом шостим пункту 3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону).
87. Пунктом 4.1 Порядку №22-1 передбачено, що орган, який призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.
88. Відповідно до пункту 4.2. Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності); 4) видає пам`ятку пенсіонеру, копія якої зберігається у пенсійній справі.
89. Згідно з пунктом 4.3. Порядку №22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
90. Отже, реалізація права особи на отримання пенсії здійснюється шляхом подання заяви до компетентного органу із зазначенням інформації та долученням документів, які передбачені вимогами чинного законодавства. У свою чергу, працівник пенсійного органу під час приймання документів від заявника перевіряє повноту поданих заявником документів та відповідність оформлення таких вимогам законодавства та приймає одне із рішень, передбачених пунктом 4.3. Порядку №22-1.
91. У ході розгляду справи встановлено, що позивач у спірний період працював, у тому числі:
- з 17.06.1993 року по 16.10.1995 року у кооперативі «Колос» в
Синельниківському районі Дніпропетровської області;
- з 18.10.1995 року по 01.03.2000 року у малому ПП «ІЗОТОП» м.Синельниково Дніпропетровської області;
- з 01.01.2004 року по 01.12.2007 року в ТОВ «Авангард».
92. Зазначені вище обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача НОМЕР_2 від 22.09.1977 року.
93. Вказаними вище товариствами, відносно позивача були сплачені страхові внески.
94. Іншого відомостей матеріли справи не місять.
95. Таким чином, з урахуванням наведеного вище, слід дійти до висновку, що Пенсійним фондом передчасно відмовлено позивачеві у загазуванні спірних періодів його роботи на вказаних вище підприємствах.
96. Твердження відповідача про те, що спірний період роботи зарахувати до страхового стажу неможливо у зв`язку з тим, що період роботи у цій організації завірено печаткою УССР, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, не впливає на права та законні інтереси позивача й факт припинення статусу УССР.
97. Неприйняття запису із посиланням на печатку малого приватного підприємства «Ізотоп» з відсутнім ідентифікаційним кодом ЄДРПОУ є неналежним, оскільки використання старих печаток не було заборонено законом, при цьому використання такої печатки підприємством підтверджено трудовою книжкою позивача.
98. Ті обставини, що підприємство не змінило свою печатку на нову після
припинення УССР, не робить документи, які засвідчені нею, неналежними.
99. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 року справа № 275/615/17 (К/9901/768/17).
100. Відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії не є підставою для позбавлення права для призначення пенсії.
101. Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
102. У рамках адміністративного судочинства:
дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;
бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;
рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

103. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

104. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява №38722/02).

105. Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

106. Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

107. Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

108. З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми закону, якими регулюються спірні відносини, суд дійшов висновку, що належним способом захисту у цій справі буде визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні до загального страхового стажу ОСОБА_1 при обчисленні пенсії періодів його роботи з 17.06.1993 року по 16.10.1995 року в кооперативі Колос в Синельниківському районі Дніпропетровської області, з 18.10.1995 року по 01.03.2000 року в малому ПП ІЗОТОП м.Синельниково Дніпропетровської області, та з 01.01.2004 року по 01.12.2007 року в ТОВ Авангард, а також зобов`язання Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу періоди роботи з 17.06.1993 року по 16.10.1995 року в кооперативі Колос в Синельниківському районі Дніпропетровської області, з 18.10.1995 року по 01.03.2000 року в малому ПП ІЗОТОП м.Синельниково Дніпропетровської області, та з 01.01.2004 року по 01.12.2007 року в ТОВ Авангард.

109. Підсумовуючи викладене, беручи до уваги все вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами й іншими учасниками справи докази, а також їх письмові доводи, слід дійти висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

110. Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

111. Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

112. Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

113. Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі Рисовський проти України (№ 29979/04) визнав низку порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу доброго врядування.

114. Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах Beyeler v. Italy № 33202/96, Oneryildiz v. Turkey № 48939/99, Moskal v. Poland № 10373/05).

115. Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі Hasan and Chaush v. Bulgaria №30985/96).

116. Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

117. Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

118. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

119. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами щодо правомірної відмови позивачу у зарахуванні до загального страхового стажу позивача при обчисленні пенсії періодів його роботи з 17.06.1993 року по 16.10.1995 року в кооперативі Колос в Синельниківському районі Дніпропетровської області, з 18.10.1995 року по 01.03.2000 року в малому ПП ІЗОТОП м.Синельниково Дніпропетровської області, та з 01.01.2004 року по 01.12.2007 року в ТОВ Авангард.

120. За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні до загального страхового стажу ОСОБА_1 при обчисленні пенсії періодів його роботи з 17.06.1993 року по 16.10.1995 року в кооперативі Колос в Синельниківському районі Дніпропетровської області, з 18.10.1995 року по 01.03.2000 року в малому ПП ІЗОТОП м.Синельниково Дніпропетровської області, та з 01.01.2004 року по 01.12.2007 року в ТОВ Авангард, а також зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу періоди роботи з 17.06.1993 року по 16.10.1995 року в кооперативі Колос в Синельниківському районі Дніпропетровської області, з 18.10.1995 року по 01.03.2000 року в малому ПП ІЗОТОП м. Синельниково Дніпропетровської області, та з 01.01.2004 року по 01.12.2007 року в ТОВ Авангард.

121. Щодо розподілу судових витрат.

122. Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

123. Згідно матеріалів справи, позивач, звертаючись до суду із цим позовом просив суд не стягувати з відповідача Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на його користь судові витрати по оплаті судового збору в сумі 840 грн.80 коп., проте належним чином такі вимоги позивачем не обґрунтовані.

124. Відповідно до приписів статті 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

125. Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

126. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

127. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні до загального страхового стажу ОСОБА_1 при обчисленні пенсії періодів його роботи з 17.06.1993 року по 16.10.1995 року в кооперативі Колос в Синельниківському районі Дніпропетровської області, з 18.10.1995 року по 01.03.2000 року в малому ПП ІЗОТОП м.Синельниково Дніпропетровської області, та з 01.01.2004 року по 01.12.2007 року в ТОВ Авангард.

128. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу періоди його роботи з 17.06.1993 року по 16.10.1995 року в кооперативі Колос в Синельниківському районі Дніпропетровської області, з 18.10.1995 року по 01.03.2000 року в малому ПП ІЗОТОП м.Синельниково Дніпропетровської області, та період роботи з 01.01.2004 року по 01.12.2007 року в ТОВ Авангард.

129. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 840,80 гривень.

130. Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ОКПП НОМЕР_1 ).

131. Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ).

132. Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

133. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

134. Повний текст рішення складено 19.03.2021 року.

Суддя В.В Ільков