Справа № 160/4100/21
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

22 березня 2021 р. Справа № 160/4100/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Тулянцева І.В., перевіривши матеріали позовної заяви Дніпровської міської ради до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

19 березня 2021 року Дніпровська міська рада звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області у формі листа від 10.08.2020 року №18-4-0.1-5365/2-20 «Про надання інформації для врахування в роботі», в частині визнання недійсними витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок від 22.05.2019 №2005-3871, №2005-3870, №2005-3689, №2005-3869, №2005-3713, №2005-3714, №2005-3715, №2005-3698 №2005-3699, №2005-3700, №2005-3688, №2005-3710, №2005-3711, №2005-3712, №2005-3680, №2005-3617, №2005-3716, №2005-3677(2005-377), №2005-3683, №2005-3695, №2005-3697 №2005-3696, №2005-3682, №2005-3701, №2005-3702, №2005-3703, №2005-3877, №2005-3866, №2005-3867, №2005-3868; від 10.06.2019 №1000-1226 (1006-4226); від 07.06.2019 №2005-3695.

Одночасно з позовною заявою, Дніпровською міською радою подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, шляхом зупинення дії рішення Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області у формі листа від 10.08.2020 року №18-4-0.1-5365/2-20 «Про надання інформації для врахування в роботі» в частині визнання недійсними витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок від 22.05.2019 №2005-3871, №2005-3870, №2005-3689, №2005-3869, №2005-3713, №2005-3714, №2005-3715, №2005-3698 №2005-3699, №2005-3700, №2005-3688, №2005-3710, №2005-3711, №2005-3712, №2005-3680, №2005-3617, №2005-3716, №2005-3677(2005-377), №2005-3683, №2005-3695, №2005-3697 №2005-3696, №2005-3682, №2005-3701, №2005-3702, №2005-3703, №2005-3877, №2005-3866, №2005-3867, №2005-3868; від 10.06.2019 №1000-1226 (1006-4226); від 07.06.2019 №2005-3695 до набрання чинності рішенням суду по даній справі.

За приписами частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Право на судовий захист гарантоване статтею 55 Конституції України. Відповідно до ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

В контексті завдань адміністративного судочинства, звернення до суду є способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача. Тому, особа повинна довести (а суд - встановити), що їй належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких вона звернулася до суду. Права, свободи та законні інтереси, які належать конкретній особі (особам) є предметом судового захисту.

За правилами п.1 ч.1 ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з пунктами 18 та 19 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України, нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Визначальною особливістю нормативного акта є його спрямованість на врегулювання відносин множинної кількості суб`єктів відповідних правовідносин - двох чи більше учасників певного виду відносин. Тобто, об`єктом правового регулювання є встановлення загальних правил поведінки між декількома суб`єктами, що беруть на себе права чи обов`язки, що призводить до виникнення, зміни чи припинення відповідних правовідносин. Адресата юридичних приписів нормативного акта неможливо чітко ідентифікувати, оскільки ним потенційно може бути кожна особа, що зацікавлена у реалізації свого суб`єктивного права або охоронюваного законом інтересу.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач звернувся до суду з вимогою визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області у формі листа від 10.08.2020 року №18-4-0.1-5365/2-20 «Про надання інформації для врахування в роботі», в частині визнання недійсними витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок від 22.05.2019 №2005-3871, №2005-3870, №2005-3689, №2005-3869, №2005-3713, №2005-3714, №2005-3715, №2005-3698 №2005-3699, №2005-3700, №2005-3688, №2005-3710, №2005-3711, №2005-3712, №2005-3680, №2005-3617, №2005-3716, №2005-3677(2005-377), №2005-3683, №2005-3695, №2005-3697 №2005-3696, №2005-3682, №2005-3701, №2005-3702, №2005-3703, №2005-3877, №2005-3866, №2005-3867, №2005-3868; від 10.06.2019 №1000-1226 (1006-4226); від 07.06.2019 №2005-3695.

Однак на думку суду, оскаржуване рішення Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області у формі листа від 10.08.2020 року №18-4-0.1-5365/2-20 «Про надання інформації для врахування в роботі», не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, а лише носить інформаційний характер, а отже не породжує правовідносин, що можуть бути предметом спору.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, зокрема, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що у відкритті провадження у справі слід відмовити.

Щодо заяви про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 153 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову подається:

1) до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Частиною 2 статті 153 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З системного аналізу наведених норм судом зроблено висновок про те, що питання про забезпечення позову розглядається судом тільки у випадках: 1) якщо відкрито провадження по справі за позовом заявника та здійснюється розгляд справи; 2) якщо позов не поданий, а заявник вказує у заяві про забезпечення позову про намір подати позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Враховуючи, що у відкритті провадження у справі судом відмовлено, розгляд справи №160/4100/21 у Дніпропетровському окружного адміністративному суді не здійснюється, тобто в провадженні суду першої інстанції справа не перебуває.

З огляду на вищевикладені норми, суд приходить до висновку, що положеннями статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено розгляд заяви про забезпечення позову якщо у відкритті провадження у справі відмовлено, у зв`язку із чим, заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 19, 154, 170, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України , суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Дніпровської міської ради до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення.

Заяву про забезпечення позову - повернути заявнику без розгляду.

Копію ухвали разом з матеріалами справи та заяви про забезпечення позову надіслати позивачу.

Повернути позивачу судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. сплачений згідно платіжного доручення №345 від 11.03.2021 року.

Повернути позивачу судовий збір у розмірі 681,00 грн. сплачений згідно платіжного доручення №344 від 11.03.2021 року.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та в строки встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева