Справа № 540/1918/20
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2021-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/1918/20
Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.

суддів: Танасогло Т.М. , Єщенка О.В.

за участю секретаря Пономарьової Н.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чорноморської митниці Держмитслужби на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року по справі №540/1918/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Строй Мир» до Чорноморської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Строй Мир» (далі позивач, ТОВ «Строй Мир») звернулося до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнень просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Чорноморської митниці Держмитслужби № UА508040/2020/000120/1 від 15.07.2020 року про коригування митної вартості товарів.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що під час митного оформлення позивачем було надано відповідачу вичерпний перелік наявних документів, що дозволяють використовувати основний метод визначення вартості імпортованого товару за ціною контракту відповідно до ч.1 ст.57 Митного кодексу України. Відповідач протиправно визначив інший метод - резервний, для визначення митної вартості імпортованого позивачем товару. Всі необхідні документи були надані ТОВ «Строй Мир» під час митного оформлення. Митний орган не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують - значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що підлягає сплаті за ці товари.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року адміністративний позов ТОВ «Строй Мир» задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Чорноморської митниці Держмитслужби № UА508040/2020/000120/1 від 15.07.2020 року про коригування митної вартості товарів.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не повне з`ясування обставин справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначає, що декларантом не було надано документи, що містяться у вимозі митного органу, а саме: страхові пакети, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; копію митної декларації країни відправлення; документи, що підтверджують вартість транспортування, а тому заявлену митну вартість декларантом не може бути визнано.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції в рішенні зазначено про таке - 18 січня 2018 року між ТОВ «Строй Мир» (Покупець) та Guangdong Galanz Microwave Electrical Appliances Manufacturing Co LTD (Продавець) був укладений Контракт № CH-UA- 18/01/18.

На умовах визначених контрактом та на підставі супроводжувальних документів Продавець (Guangdong Galanz Microwave Electrical Appliances Manufacturing Co LTD) здійснив поставку на адресу Покупця відповідного товару, а саме Товар 1 - Побутова техніка для дому: мікрохвильові печі - код товару 85165000.

15.07.2020 року до Чорноморської митниці Держмитслужби було подано митну декларацію для здійснення митного оформлення товару - мікрохвильові печі задекларованого у товарній підкатегорії згідно із УКТЗЕД, країна походження Китай, якій присвоєно номер № UA508040/2020/005934.

Товар ввезено на умовах поставки «CIF PIVDENNYI», на виконання умов Контракту від 18.01.2018 року № CH-UA-18/01/18 між позивачем та GUANGDONG GALANZ MICROWAVE ELECTRICAL APPLIANCES MANUFACTURING CO.,LTD.

Митна вартість товару заявлена позивачем самостійно за ціною контракту (основний метод) відповідно до ст. 58 Митного кодексу України у сумі 27 908,00 доларів США.

Для митного оформлення товарів декларантом подано митному органу: пакувальний лист, рахунок-фактура (інвойс), коносамент, автотранспортна накладна, декларація про походження товару, зовнішньоекономічний договір (контракт), доповнення до зовнішньоекономічного договору.

На електронний запит митниці, декларантом було додатково подано наступні документи:

1) прайс - лист від постачальника;

2) комерційна пропозиція.

За результатом дослідження вказаних документів митну вартість вищезазначеного товару було скориговано та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UА508040/2020/000120/1 від 15.07.2020 року.

Вирішуючи спір та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем для оформлення товару за першим методом надано всі передбачені законодавством документи для підтвердження ціни товару, що імпортується, таким чином митним органом безпідставно застосовано резервний метод визначення митної вартості товару.

При цьому, суд першої інстанції зазначив, що відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару є недостовірними чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в недостовірності наданої інформації про митну вартість товару.

За правилами частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Частиною третьою статті 53 МК України встановлено обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу органу доходів і зборів протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із положенням частини четвертої вказаної статті у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність в органу доходів і зборів обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом із тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Положеннями статті 57 МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно із положеннями статей 59, 60 МК України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку рішення та дій суб`єкта владних повноважень щодо відповідності визначеним ч.2 ст.2 КАС України критеріям, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст. 90 КАС України).

З наявних в матеріалах справи доказів слідує, що митну вартість імпортованого товару, що вказана у митній декларації, декларантом визначено за основним методом.

Для митного оформлення товарів декларантом подано митному органу: пакувальний лист, рахунок-фактура (інвойс), коносамент, автотранспортна накладна, декларація про походження товару, зовнішньоекономічний договір (контракт), доповнення до зовнішньоекономічного договору.

Згідно наданого позивачем інвойсу від 28 травня 2020 року № WA203229 (супровідний документ, що надається продавцем покупцеві і містить перелік товарів, їх кількість і ціну), загальна вартість імпортованого товару складає 27 908 дол. США (а.с.16).

Процедура консультації відповідно до вимог ст. 57 МК України митницею була проведена шляхом витребування додаткових документів.

Відповідачем під час здійснення перевірки правильності визначення вартості товару позивачу були надіслані електронні повідомлення про необхідність надання додаткових документів.

На електронний запит митниці, декларантом було подано наступні документи: прайс - лист від постачальника,комерційна пропозиція.

За результатом дослідження вказаних документів митну вартість вищезазначеного товару було скориговано та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UА508040/2020/000120/1 від 15.07.2020 року.

Зі змісту оскаржуваного рішення митного органу убачається, що поставка товарів здійснюється на умовах поставки «CIF PIVDENNYI», відповідно до ІНКОТЕРМС 2010.

Серед документів наданих митниці для підтвердження заявленого рівня митної вартості відсутня інформація про те, що товар не страхувався або страхувався сторонами угоди, що може свідчити про відсутність всіх відомостей щодо страхування товару. Згідно до правил Інкотермс 2010 на умовах поставки CIF, продавець зобов`язаний надати покупцю, на його прохання, на його ризик і за його рахунок (при наявності витрат) інформацію, необхідну для отримання страхування.

Колегією суддів з`ясовано, що 18 січня 2018 року між ТОВ «Строй Мир» (Покупець) та Guangdong Galanz Microwave Electrical Appliances Manufacturing Co LTD (Продавець) був укладений Контракт № CH-UA- 18/01/18.(а.с.18)

На умовах визначених контрактом та на підставі супроводжувальних документів Продавець (Guangdong Galanz Microwave Electrical Appliances Manufacturing Co LTD) здійснив поставку на адресу Покупця відповідного товару, а саме Товар 1 - Побутова техніка для дому: мікрохвильові печі - код товару 85165000.

Товар ввезено на умовах поставки «CIF PIVDENNYI», на виконання умов Контракту від 18.01.2018 року № CH-UA-18/01/18 між позивачем та GUANGDONG GALANZ MICROWAVE ELECTRICAL APPLIANCES MANUFACTURING CO.,LTD.

Згідно із ч.2 ст.53 МК України документами, що підтверджують заявлену митну вартість товарі є, зокрема, страхові документи, що містять відомості про вартість страхування (якщо здійснювалось страхування).

Апеляційний суд зазначає, що на сьогодні діють Офіційні правила Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів, видання МТП № 560, в редакції з 01.01.2011 року Інкотермс-2010.

Відповідно до Інкотермс-2010 CIF (Cost, Insurance and Freight (... named port of destination) - вартість, страхування і фрахт (... назва порту призначення). Термін "вартість, страхування та фрахт" означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов`язаний понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення, проте, ризик втрати чи пошкодження товару, а також будь-які додаткові витрати, спричинені подіями, що виникають після здійснення поставки, переходять з продавця на покупця. Однак за умовами терміна CIF на продавця покладається також обов`язок забезпечення морського страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення.

Отже, продавець зобов`язаний укласти договір страхування та сплатити страхові внески. Покупець повинен мати на увазі, що за умовами терміна CIF від продавця вимагається забезпечення страхування лише з мінімальним покриттям. У випадку, якщо покупець бажає мати страхування з більшим покриттям, він повинен або прямо та недвозначно домовитися про це з продавцем, або самостійно вжити заходів до забезпечення додаткового страхування.

Тому, у разі укладання контракту за умовами поставки CIF на продавця покладається обов`язок забезпечення страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення, а також сплати страхових внесків та вартості перевезення вантажу до порту відвантаження.

Крім того, продавець повинен надати покупцю страховий поліс чи інше підтвердження страхового покриття.

Разом з тим, як зазначено в спірному рішенні митного органу, страхових документів та документів, які б містили відомості про вартість страхування та вартість перевезення оцінюваних товарів, контролюючому органу надано не було.

В матеріалах справи наявний Коносамент № QFL20060552, а також наданий позивачем його переклад.

Судова колегія зазначає, що коносамент за своєю суттю є договором перевезення вантажу із зазначенням пункту призначення, умов перевезення та оплати, який укладається між відправником та морським перевізником у момент відправлення вантажу морським транспортом. Виписуванням коносаменту перевізник підтверджує укладання такого договору, при цьому всі основні умови цього договору переносяться в коносамент.

У коносаменті зазначаються, зокрема, фрахт та інші належні перевізнику платежі або зазначення, що фрахт повинен бути сплачений згідно із умовами, викладеними в рейсовому чартері або іншому документі, або зазначення, що фрахт повністю сплачено.

Однак, зі змісту Коносаменту № QFL20060552, а також його перекладу убачається, що в ньому відсутні зазначення, що фрахт повинен бути сплачений згідно із умовами, викладеними в рейсовому чартері або іншому документі, або зазначення, що фрахт повністю сплачено.(а.с.15)

Слід зауважити, положення пункту 3.4 Контракту № CH-UA- 18/01/18 передбачає, що за згодою сторін постачання товару на виконання цього контракту може здійснюватись від третіх осіб попередньо зазначеними Продавцем. При цьому обов`язки продавця в частині постачання товару будуть вважатись виконаному у повному обсязі за умови зазначення в товаросупровідних документах посилання на даний контракт. Обов`язок по сплаті залишається за Покупцем.(а.с.19)

Судова колегія зазначає, що з метою усунення будь-яких сумнівів щодо понесених витрат на перевезення вантажу, позивач не позбавлений можливості звернутися до компанії, яка виступала продавцем товару, із проханням письмово підтвердити відсутність понесених ТОВ «Строй Мир» витрат на транспортування.

Частинами 4, 5 статті 58 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

В частині 10 статті 58 МК України наведені витрати (складові митної вартості), які додаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, до яких зокрема, віднесені витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; витрати на страхування цих товарів.

Проте, як встановлено матеріалами справи, як до митного оформлення так і під час судового розгляду справи позивачем не надано документів, які підтверджують, зокрема, витрати на перевезення (фрахту) товарів до моменту перетинання ними митного кордону України, що підтверджують митну вартість товару.

Разом з цим, в позовній заяві зазначено, що позивачем надавались до митному органу перелік документів, у том числі декларація про походження товару. Однак в матеріалах справи відсутній оригінал зазначеного документу. Не було надано цих документів і на пропозицію суду апеляційної інстанції.

Так, на підтвердження наведених вище обставин щодо заявленої митної вартості товару, під час апеляційного перегляду справи, представником позивача надано, зокрема, митну декларацію країни відправлення № 10571312 в перекладі.(а.с.175)

Надаючи аналіз зазначеному документу, колегія суддів звертає увагу, що у графі «витрати на перевезення», «витрати на страхування» та «інші витрати» відсутні будь-які відомості стосовно цього.

Ще одна обставина, яка на думку судової колегії, впливає на митну вартість товарів, зазначена у рішенні про коригування митної вартості товарів UА508040/2020/000120/1 від 15.07.2020 року, а саме, що відповідно до положення статті VII Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості товару (під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції).

В матеріалах справи наявна митна декларація № 100020/2020/31281 від 02.07.2020 року, зі змісту якої убачається операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів. Зазначені (подібні) товари мають схожі фізичні характеристики, а саме: вироблені в тій же країні, одним і тим же виробником, при цьому мають різницю у вартості за одиницю товару у порівнянні з товарами, що оцінюються (майже вдвічі меншу ніж оцінювані товари) та інші умови поставки (FOB).(а.с.64) Позивач не надав суду доказів отримання персональної знижки наданої йому продавцем товару.

Як зазначає митний орган у спірному рішенні про коригування митної вартості товару, додатково наданий прайс - лист має адресний характер та суб`єктивну спрямованість, що суперечить суті прайс - листа, як комерційної пропозиції необмеженій кількості потенційних покупців. У додатково наданій комерційній пропозиції виробника товару адресованій ТОВ «Строй Мир» відсутня інформація щодо терміну дії цін, тобто не можливо прослідкувати чи діяли зазначені у комерційній пропозиції ціни на день встановлення специфікації до контракту.

Згідно із частиною другою статті 53 МК України, наряду з переліком додаткових документів передбачене подання саме договору з третіми особами, що пов`язаний з договором (контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається. В даних випадках мається на увазі подання відповідних договорів від фірм, які пов`язані зі спірною поставкою з метою прослідковування механізму ціноутворення на спірний товар та співставлення їх відповідності даним, що містились в поданих декларантом позивача документах на предмет достовірності заявленої митної вартості, ідентифікації спірного товару.

Судова колегія зазначає, що прайс лист (а.с.26) також не містить інформації стосовно наявних для товариства знижок на зазначений товар, наявність акційних пропозицій. Формування ціни повинно здійснюватися на основі використання великого спектру інформації. Надані позивачем документи, прайс лист, комерційна пропозиція (а.с.25), специфікація до контракту (а.с.24), на думку колегії суддів, повинні містити цінову інформацію щодо товарів виробника, яка пропонується до необмеженого кола покупців.

Наведені обставини, на переконання суду апеляційної інстанції, впливають на достовірність заявленої декларантом митної вартості імпортованого товару та свідчить про відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Слід зазначити, що саме позивач на стадії декларування товару (подання декларації та інших документів) зобов`язаний довести та надати докази (відповідні документи) того, що має право декларувати товари за основним методом - за ціною договору (контракту), і лише у разі надання таких документів, контролюючий орган за наявності у нього сумнівів може витребувати додаткові документи, що передбачені ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України.

Такий сумнів в даному випадку зумовлений неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

В свою чергу, позиція позивача зводиться лише до того, що надання інших додаткових документів на стадії декларування товару, на підтвердження митної вартості товару, зазначеної декларантом, Товариством надано не буде.(а.с.14)

Крім цього, матеріалами справи встановлено, що згідно до п. 4.2 зовнішньоекономічного Договору (Контракт № CH-UA- 18/01/18) витрати на пакування та маркування включені у вартість товару.(а.с.19)

Проте, серед наданих до митного органу документів, відсутні дані щодо даної складової митної вартості, а тому неможливо перевірити правильність визначення митної вартості товару відповідно до вимог положень пп. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 МК України.

Пунктом 4 частини 2 ст.53 МК України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, якщо рахунок сплачено.

Пунктом 5.5. Контракту № CH-UA-18/01/29 від 29.01.2018 року передбачено умови оплати : 100% оплата на протязі 30 дні після отримання товару на склад.

Так, судовою колегією з`ясовано, до митного оформлення декларантом надано інвойс (рахунок-фактура) від 28 травня 2020 року № WA203229, який в свою чергу, є супровідним документом, що надається продавцем покупцеві і містить перелік товарів, їх кількість і ціну. Тобто документ не є письмовим доказом у розумінні вимог ст. 9 КАС України.

На підтвердження сплати суми, яка визначена у рахунку-фактурі, Товариством до апеляційного суду надано платіжне доручення № 86 від 10.08.2020 року.(а.с.176)

У даному випадку, в межах спірних правовідносин, зазначена інформація у вище перелічених документах підтверджує лише оплату за імпортований товар, однак не містить відомостей щодо інших витрат декларанта, які повинні включатися під час реального визначення митної вартості товару.

На неодноразову пропозицію суду апеляційної інстанції про надання додаткових доказів для підтвердження заявленої у декларації митної вартості товару, позивачем вказано на їх відсутність.

У сукупності, з урахуванням наведених обставин, судова колегія вважає, що відповідачем обґрунтовано прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UА508040/2020/000120/1 від 15.07.2020 року, сумніви в заявленій декларантом митній вартості, з врахуванням документів, поданих до митного оформлення товару є очевидними та не спростованими.

Окрім цього, зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості слідує, що митна вартість товару визначена контролюючим органом за третім методом (стаття 64 Митного кодексу України).

Згідно із частиною другою статті 59 МК України, при застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Відповідно до частини першої статті 60 МК України, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно із положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

В розумінні ч.2 ст.60 МК України подібними (аналогічними) є товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку (ч.3 ст.60 МК України).

За правилами, встановленими ч. 4 ст.60 МК України, ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

Згідно до положень статті 61 МК України, товари не вважаються ідентичними або подібними (аналогічними) оцінюваним, якщо вони не вироблені в тій же країні, що і товари, які оцінюються. Товари, виготовлені не виробником оцінюваних товарів, а іншою особою, беруться до уваги лише у разі, якщо немає ні ідентичних, ні подібних (аналогічних) товарів, виготовлених особою - виробником товарів, що оцінюються. Товари не вважаються ідентичними чи подібними (аналогічними) оцінюваним, якщо їх проектування, дослідно-конструкторські роботи, художнє оформлення, дизайн, ескізи, креслення, а також інші аналогічні роботи виконані в Україні.

Також зі змісту спірного рішення слідує, що його прийняттю передувало проведення митним органом консультації з декларантом. За результатом проведеної процедури консультації із декларантом та у зв`язку з відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно до положень глави 9 МК України) інформації щодо вартості операцій стосовно ідентичних товарів (стаття 59 Кодексу), митну вартість імпортованого товару визначено на основі вартості подібних товарів (статті 60 та 61 МК України, митне оформлення, яких здійснено за митною декларацією від 02.07.2020 року № 100020/2020/31281 - 34,42 дол. США/за одиницю товару (числове значення митної вартості товару становить : 1314х34,42= 45 227,88 дол. США (а.с.64).

Визначаючи спірну митну вартість за митною декларацією від 02.07.2020 року № 100020/2020/31281 - 34,42 дол. США/за одиницю товару, Митниця діяла у відповідності до приписів статей 60, 61 МК України, позаяк час експорту за вказаною декларацією та декларацією від 15.07.2020 року № 508040/2020/005934 є максимально наближеними.

При цьому, як убачається зі змісту оскаржуваного рішення митного органу, попередні методи не застосовувалися з наступних причин: основний метод (вартість операції) - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні: - за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо ідентичних товарів; - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів; - на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості; - на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товару".

У зв`язку з відсутністю можливості застосування попередніх методів (з огляду на відсутністю інформації стосовно ціни угоди щодо ідентичних товарів, що береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари) при здійсненні митної оцінки товару, задекларованого позивачем, відповідачем обґрунтовано застосовано третій метод визначення митної вартості.

Таким чином, висновок про неможливість визначення митної вартості за першим основним методом за ціною контракту з підстав ненадання декларантом документів, які є достатніми для визначення митної вартості товару за ціною договору та в повній мірі підтверджують заявлену митну вартість товару, та про застосування при визначенні митної вартості імпортованого позивачем товару на основі вартості подібних товарів (за третім методом) колегія суддів вважає правомірним.

Насамкінець, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що однією із цілей врегулювання державою відносин, пов`язаних із справлянням митних платежів є захист економічної конкуренції. Ухилення підприємств і громадян, які переміщують товари, через митний кордон України від сплати у повному обсязі встановлених митних платежів, завдає шкоди не тільки економічним інтересам держави, яка втрачає вкрай необхідні кошти для свого розвитку. Зазначене робить економічно невигідним і виготовлення такого, або ж подібного товару, підприємцями на території куди ввозиться штучно здешевлений товар. Крім того, ввезення підприємцями одного і того ж товару але з різними витратами на його придбання, створює нерівні умови ведення підприємницької діяльності. Також, так як ціну регулює ринок, імпорт більш дешевого товару зовсім не означає, що він буде реалізований покупцям за більш дешевою ціною ніж у конкурентів.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права, а відтак, відповідно до ст.ст. 315,317 КАС України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись: ст.ст. 293, 308, 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Чорноморської митниці Держмитслужби задовольнити повністю.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року по справі №540/1918/20 скасувати та прийняти нове судове рішення.

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Строй Мир» до Чорноморської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з часу отримання сторонами копії повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено та підписано суддями 19.03.2021 року.

Суддя-доповідач Димерлій О.О.
Судді Танасогло Т.М. Єщенко О.В.