Справа № 560/215/20
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2021-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 березня 2021 року

Київ

справа №560/215/20

адміністративне провадження №К/9901/7306/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мацедонської В.Е.,

суддів: Радишевської О.Р., Шевцової Н.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року

у справі №560/215/20 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, зобов`язання вчинити дії, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Офісу Генерального прокурора, в якій просив суд:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення четвертої кадрової комісії від 19.12.2019 року про неуспішне проходження прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_1 атестації.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора від 21.12.2019 року №2125ц, згідно якого ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому (з місцем постійної дислокації у місті Хмельницькому) управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчим територіальних управлінь Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України з 24.12.2019 року.

3. Поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому (з місцем постійної дислокації у місті Хмельницькому) управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України або рівнозначній посаді в органах прокуратури України.

4. Стягнути з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу із урахуванням коефіцієнту підвищення посадових окладів, починаючи з 24.12.2019 року до моменту фактичного поновлення на посаді.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення четвертої кадрової комісії від 19.12.2019 року про неуспішне проходження прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_1 атестації.

Визнано протиправним та скасовано наказ Генерального прокурора від 21.12.2019 року №2125ц.

Поновлено з 24.12.2019 року ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому (з місцем постійної дислокації у місті Хмельницькому) управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України або рівнозначній посаді в органах прокуратури України.

Стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 24.12.2019 року по 01.10.2020 року у сумі 1109062 (один мільйон сто дев`ять тисяч шістдесят дві) грн 05 коп.

Допущено до негайного виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку за один місяць.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, зобов`язання вчинити дії - скасовано в частині поновлення та визначення дати поновлення позивача на посаді та визначення розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Прийнято в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому (з місцем постійної дислокації у місті Хмельницькому) управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України з 25 грудня 2019 року.

Стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25.12.2019 року по 01.10.2020 року у сумі 291762,05 (двісті дев`яносто одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні п`ять копійок) грн. У решті рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року - залишено без змін.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, позивачем подано касаційну скаргу.

Отже, за правилами частини 1 статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Підставою для відкриття касаційного провадження у справі №560/215/20 є посилання у касаційній скарзі на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України: неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Обґрунтовуючи посилання на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України скаржник зазначає, що судом апеляційної інстанції при ухваленні постанови від 03.02.2021 року у справі № 560/215/20 не враховано правові висновки Верховного Суду щодо ефективності засобів правового захисту, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі 705/552/15-а, постановах Верховного Суду від 11.02.2020 року у справі № 0940/2394/18, від 11.02.2019 року у справі №2а-204/12, від 18.04.2018 року у справі № 826/14016/16, від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15, від 28.05.2020 року у справі № 910/7164/19, від 14.05. 2019 року у справі № 910/11511/18, від 22.01.2019 року у справі № 912/1856/16, від 04.10.2017 року у справі 914/1128/16.

Так, згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 28.03.2018 року у справі № 705/552/15-а, аналіз абзацу 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від ЗО січня 2003 року № 3- рп/2003, частини 1 статті 2 КАС України, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод дає підстави вважати, що ефективний засіб правового захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату, а ухвалення рішень, які безпосередньо не призводять до змін в обсязі прав, та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає змісту цього поняття.

Також висновок Верховного Суду щодо ефективного засобу правового захисту викладено у постановах від 11.02.2020 у справі № 0940/2394/18, від 11.02.2019 у справі №2а-204/12, від 18.04.2018 у справі № 826/14016/16.

Також, відповідно до правових позицій, викладених у постановах Верховного Суду від 28.05.2020 року у справі № 910/7164/19, від 14.05.2019 року у справі № 910/11511/18, від 22.01.2019 року у справі № 912/1856/16 порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту й у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК У країни, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Окрім того, судом апеляційної інстанції не враховано висновки Верховного Суду щодо обрання належним способом захисту права особи поновлення на рівнозначній посаді, за наявності факту перейменування місця роботи, викладені у постановах від 28 лютого 2019 року у справі № 817/860/16, від 03 жовтня 2019 року у справі № 826/10460/16, від 21 лютого 2020 року у справі № 822/2196/16 та від 05 вересня 2019 року у справі № 806/446/16.

А тому, на думку позивача, оскаржувана постанова є помилковою в частині поновлення на посаді, з якої було звільнено позивача, оскільки, належним способом захисту порушеного права має бути поновлення позивача на рівнозначній посаді в Офісі Генерального прокурора, яка відповідає посаді прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому (з місцем постійної дислокації у місті Хмельницькому) управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України.

Разом з тим, скаржником зазначено, що необхідність поновлення позивача на посаді, з якої його звільнено, слідує з буквального тлумачення поняття «поновлення на попередній роботі», зазначеного в статті 235 КЗпП України. Проте, ототожнення поняття «попередня робота» та «попередня посада» є помилковим.

А тому, враховуючи ту обставину, що посада позивача не існувала на час постановлення судового рішення, задля повного та належного захисту порушеного права позивача, суд повинен був з`ясувати, яка посада в апараті органу прокуратури є рівнозначною тій, яку позивач обіймав до звільнення.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції не враховано висновки Верховного Суду щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу із застосуванням коефіцієнту підвищення посадового окладу.

Так, у правових висновках Верховного Суду, викладених у постановах від 28.01.2021 у справі № 803/63/16, від 15.10.2020 у справі № 826/17601/14, від 07.10.2020 у справі 826/25472/15, від 29.09.2020 у справі №826/1659/17, від 19.08.2020 у справі № 826/1444/15, від 15.04.2020 у справі № 826/15725/17, від 26.06.2019 у справі № 813/5855/15, від 22.05.2019 у справі №572/2429/15ц, від 21.01.2015 у справі № 6-203цс14, Верховний Суд чітко визначив, що якщо у розрахунковий період (за який нараховано і стягнено середній заробіток) посадовий оклад працівників прокуратури підвищився відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, то обчислення середнього заробітку за час вимушеного прогулу здійснюється із застосуванням коефіцієнту підвищення посадового окладу.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги щодо підстав касаційного оскарження, визначених статтею 328 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки вказані скаржником доводи є достатньо обґрунтованими та потребують перевірки.

Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України, а саме - неврахування судом апеляційної інстанції висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі 705/552/15-а, постановах Верховного Суду від 11.02.2020 року у справі № 0940/2394/18, від 11.02.2019 року у справі №2а-204/12, від 18.04.2018 року у справі № 826/14016/16, від 28.05.2020 року у справі № 910/7164/19, від 14.05. 2019 року у справі № 910/11511/18, від 22.01.2019 року у справі № 912/1856/16 щодо ефективності засобів правового захисту особи, звільненої із займаної посади; неврахування судом апеляційної інстанції висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 28 лютого 2019 року у справі № 817/860/16, від 03 жовтня 2019 року у справі № 826/10460/16, від 21 лютого 2020 року у справі № 822/2196/16 та від 05 вересня 2019 року у справі № 806/446/16 щодо обрання належним способом захисту права особи поновлення на рівнозначній посаді, за наявності факту перейменування місця роботи; неврахування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 28.01.2021 у справі № 803/63/16, від 15.10.2020 у справі № 826/17601/14, від 07.10.2020 у справі 826/25472/15, від 29.09.2020 у справі №826/1659/17, від 19.08.2020 у справі № 826/1444/15, від 15.04.2020 у справі № 826/15725/17, від 26.06.2019 у справі № 813/5855/15, від 22.05.2019 у справі №572/2429/15ц, від 21.01.2015 у справі № 6-203цс14 щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу із застосуванням коефіцієнту підвищення посадового окладу.

Керуючись статтями 328-330, 334, 335, 338 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року у справі №560/215/20.

Витребувати з Хмельницького окружного адміністративного суду справу №560/215/20.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді О. Р. Радишевська

Н. В. Шевцова