Справа № 320/5975/20
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5975/20 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Колеснікова І.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Кобаля М.І.;

за участю секретаря: Несін К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року (розглянута у відкритому судовому засіданні, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - 26 жовтня 2020 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Ставищенське ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2020 року, ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Київській області №368 від 11.06.2020 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 ; визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Київській області №171 о/с від 19.06.2020, яким капітана ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію»; поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді старшого інспектора з режиму секретності Ставищенського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області; стягнення з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 25.06.2020 по день прийняття судового рішення з розрахунку 370,13 грн. за кожен робочий день вимушеного прогулу.

Позов мотивовано протиправністю прийняття оскаржуваних наказів, з огляду на неналежне проведення відповідачем службового розслідування за фактом відмови позивача на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме не проведення об`єктивного, повного та всебічного дослідження обставин, не встановлення та відсутність обґрунтування провини позивача, тяжкості вчиненого проступку, не доведення вини позивача в скоєнні проступків, що спричинило застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади, що за наведених обставин є надмірним та передчасним. Також, в обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що про відсутність в її діях складу інкримінованого правопорушення, яке слугувало підставою для проведення відповідачем відносно позивача службового розслідування, за наслідками якого позивача звільнено зі служби в поліції, свідчить рішення суду, яке набрало законної сили, за результатами розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за відмову від проходження медичного огляду в установленому порядку на стан сп`яніння.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Київській області №368 від 11.06.2020 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Київській області №171 о/с від 19.06.2020, яким капітана ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Поновлено ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді старшого інспектора з режиму секретності Ставищенського відділення поліції Сквирського відділу поліції з 25.06.2020.

Стягнено з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 25.06.2020 по 21.10.2020 в розмірі 43675,34 грн., з вирахуванням обов`язкових податків та зборів.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідачем у справі подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана постанова суду першої інстанції - зміні з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, що згідно послужного списку, капітан поліції ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , проходила з 15.04.2016 службу на посаді старшого інспектора з режиму секретності Ставищенського ВП Сквирського ВП.

Відповідно до інформаційної довідки начальника Головного управління Національної поліції в Київській області полковника поліції Кирила Андрєєва від 26.05.2020 №71, 26.05.2020 до Головного управління з БПП у м. Біла Церква УПП в Київській області ДПП НП України надійшла інформація про порушення Правил дорожнього руху старшим інспектором з режиму секретності Ставищанського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області капітаном поліції Навроцькою М.Ю. У ході попередньої перевірки встановлено, що 25.05.2020 близько 21:00 год. працівниками взводу №1 роти №1 БПП у місті Біла Церква УПП в Київській області ДПП НП України, під час патрулювання по вул. Паланського, 10, що у смт. Ставище Київської області, було зупинено автомобіль марки «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Під час розмови у працівників поліції виникла підозра, що ОСОБА_1 , перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим їй було запропоновано пройти відповідний тест за допомогою приладу «Drager», на що вона у встановленому порядку відмовилась. У зв`язку з вищевикладеним, працівниками БПП у місті Біла Церква УПП в Київській області ДПП НП України відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №150283 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП. Надалі, після складання працівниками поліції адміністративних матеріалів, ОСОБА_1 самостійно звернулась до КНП ОРР «Ставищенська центральна районна лікарня» та пройшла медичний огляд для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння. Відповідно до протоколу медичного огляду, для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння №110, виданого вказаним медичним закладом , у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння не виявлено - 0,01 проміле алкоголю у парах видихального повітря. Під час вищезазначеної події ОСОБА_1 перебувала поза службою у цивільному одязі, без вогнепальної зброї.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Київській області - полковника поліції Андрія Нєбитова від 27.05.2020 №873 «Про призначення службового розслідування» призначено службове розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни окремими працівниками Ставищенського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області.

За наслідками проведеного службового розслідування начальником Головного управління Національної поліції в Київській області - полковником поліції А. Нєбитовим затверджено 05.06.2020 висновок службового розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни окремими працівниками Ставищенського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Київській області - полковника поліції А. Нєбитова від 11.06.2020 №368 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Ставищенського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області» за порушення службової дисципліни, статті 3, підпункту 1 пункту 1 частини 1 статті 18 та статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 за №2337-VIII, пункту 2.5 розділу 2 Правил дорожнього руху, що виразилося у відмові на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, старшого інспектора з режиму секретності Ставищенського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Київській області - полковника поліції А. Нєбитова від 19.06.2020 №171 о/с «По особовому складу» капітана поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора з режиму секретності Ставищенського відділення поліції Сквирського відділу поліції звільнено з 24.06.2020 зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Вважаючи протиправними накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності та про звільнення зі служби в поліції, позивач звернулась із позовом до суду про їх скасування.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України врегульовано Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі по тексту - Закон №580-VIII).

Відповідно до статті 3 Закону №580-VIII, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (частина перша).

За приписами пункту 1 частини 1 статті 18 Закону №580-VIII, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Відповідно до частини 1 статті 64 Закону №580-VIII, особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Згідно статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII (далі по тексту - Дисциплінарний статут), службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників (частина перша).

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу (частина друга).

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння. (пункт 14 частини третьої).

Статтею 11 Дисциплінарного статуту встановлено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (частина перша).

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом (частина третя).

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків (частина перша).

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (частина друга).

Наказом Міністерства внутрішні справ України від 09.11.2016 №1179 «Про затвердження Правил етичної поведінки поліцейських», зареєстровано в міністерстві юстиції України 06.12.2016 за №1576/29706, затверджено Правила етичної поведінки поліцейських пунктом 2 розділу IІ яких визначено, зокрема, що під час виконання службових обов`язків поліцейському заборонено перебувати на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, уживати тютюнові вироби під час безпосереднього виконання службових обов`язків і в невстановленому місці.

Колегія суддів звертає увагу на те, що, як встановлено з висновку службового розслідування, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади слугували висновки про порушення позивачем статті 3, підпункту 1 пункту 1 частини 1 статті 18 та статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 за №2337-VIII, пункту 2.5 розділу 2 Правил дорожнього руху, що виразилося у відмові на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, старшого інспектора з режиму секретності Ставищенського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту визначено, зокрема, що службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків (частина друга) Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення (частина третя). Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку (частина четверта). У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів (частина п`ята). Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (частина десята).

Колегія суддів звертає увагу на те, що як встановлено матеріалами справи, що наказом начальника Головного управління Національної поліції в Київській області - полковника поліції А. Нєбитова від 27.05.2020 №873 «Про призначення службового розслідування» призначено службове розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни окремими працівниками Ставищенського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області.

Висновок службового розслідування затверджено 05.06.2020, тобто в межах місячного строку з дня його призначення керівником.

Згідно висновку, під час службового розслідування встановлено, що: 25.05.2020 близько 21:00 год. працівниками взводу №1 роти №1 БПП у місті Біла Церква УПП в Київській області ДПП НП України, під час патрулювання по вул. Паланського, 10, що у смт. Ставище Київської області, було зупинено автомобіль марки «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

Під час розмови у працівників поліції виникла підозра, що ОСОБА_1 , перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим їй було запропоновано пройти відповідний тест за допомогою приладу «Drager», на що вона у встановленому порядку відмовилась.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги пункту 2.5 розділу 2 Правил дорожнього руху, яким визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У зв`язку з вищевикладеним, працівниками БПП у місті Біла Церква УПП в Київській області ДПП НП України відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №150283 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Надалі, після складання працівниками поліції адміністративних матеріалів, ОСОБА_1 самостійно звернулась до КНП ОРР «Ставищенська центральна районна лікарня» та пройшла медичний огляд для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння.

Відповідно до протоколу медичного огляду, для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння №110, виданого вказаним медичним закладом , у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння не виявлено - 0,01 проміле алкоголю у парах видихального повітря (твереза).

Під час вищезазначеної події ОСОБА_1 перебувала поза службою у цивільному одязі, без вогнепальної зброї.

Зі змісту наявних у матеріалах службового розслідування письмових пояснень позивача від 27.05.2020 убачається, що 25.05.2020 близько 21:00 год. позивач рухалась до свого місця проживання на власному автомобілі марки «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Паланського у смт. Ставище Київської області, де її безпідставно було зупинено патрульними поліцейськими та запропоновано пройти тест на алкотестері, на що позивачем було висловлено відмову. В подальшому поліцейськими доставлено до місця зупинки позивача понятих та складено відносно позивача протокол про відмову пройти тест на стан алкогольного сп`яніння. При цьому зовнішній огляд позивача щодо наявності у неї ознак алкогольного сп`яніння не проводився, відповідних питань до понятих поліцейськими не зверталось. У зв`язку з врученням поліцейськими позивачу складеного відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, з яким позивач не погодилась, вона самостійно пройшла медичний огляд для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану алкогольного сп`яніння в Ставищенкій ЦРЛ за допомогою апарату «Алкофон», результат якого 0,01% , про що складено протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння №110 від 25.05.2020. Про вказану подію позивач доповіла керівництву Ставищенського ВП.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858, розділом І якої встановлено, зокрема, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (пункт 2).

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (пункт 6).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я) (пункт 7).

Згідно статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (частина перша).

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків (частина друга).

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється (частина третя).

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я (частина четверта).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (частина п`ята).

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (частина шоста).

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам (пункт 6).

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав (пункт 7).

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8).

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить довисновку, що у випадку незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, який повинен забезпечити поліцейський. Складання відносно водія протоколу про адміністративне правопорушення можливе лише у випадку відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, а не у випадку відмови водія від проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів.

Окрім зазначеного, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно описової частини висновку службового розслідування позивач відмовилась пройти тест щодо виявлення у неї стану алкогольного сп`яніння лише за допомогою приладу «Drager». Втім, за наслідком проведеного службового розслідування відповідачем притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності саме з підстав відмови проходження позивачем медичного огляду, що за своєю суттю не є тотожнім.

При цьому у висновку службового розслідування відсутні відомості про вжиття патрульними поліцейськими заходів щодо огляду позивача на стан алкогольного сп`яніння в закладах охорони здоров`я чи відмови позивача від проведення огляду в закладі охорони здоров`я.

Колегія суддів звертає увагу на те, що під час зупинки ОСОБА_1 , останній було запропоновано пройти тест щодо виявлення у неї стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager» та не запропоновано повести проведення медичного огляду в медичному закладі, який забезпечує безпосередньо поліцейський, та у зв`язку з відмовою пройти саме тест на приладі «Drager» складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що ОСОБА_1 самостійно звернулась до КНП ОРР «Ставищенська центральна районна лікарня» та пройшла медичний огляд для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що висновок службового розслідування про відмову позивача на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на думку колегії, є передчасним та необґрунтованим, оскільки відмова позивача від проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів, не є тотожним відмові позивача від проведення огляду в закладі охорони здоров`я.

Такий висновок суду підтверджується також постановою Ставищенського районного суду Київської області від 16.06.2020 у справі №378/469/20, яка набрала законної сили 30.06.2020, та якою закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Так, зі змісту вказаної постанови убачається, що в ході відтворення відеозапису нагрудних камер працівників поліції в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 відмовилась лише від проходження огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду працівники поліції їй не пропонували.

Згідно приписів частини 4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, колегія суддів констатує відсутність у матеріалах справи, зокрема, у матеріалах службового розслідування доказів на підтвердження факту відмови позивача на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та спростування зазначеного факту належними, допустимими та достатніми доказами.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано (пункт 2); обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (пункт 3); добросовісно (пункт 5); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (пункт 8).

На думку колегії суддів, відповідачем не дотримано критерію обґрунтованості, оскільки, приймаючи рішення про наявність в діях позивача ознак дисциплінарного проступку, яке тягне за собою звільнення, не враховано всіх обставин, які мали бути враховані.

Зокрема, службовим розслідуванням на підставі достовірних та достатніх доказів не встановлено факту відмови позивача на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а лише встановлено факт відмови позивача від проведення огляду поліцейським на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів, що не є тотожними поняттями.

При цьому під час судового розгляду обставин щодо безпосередньої відмови позивача на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не встановлено.

Пунктом 4 Розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807, визначено, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України встановлено, що у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення (пункти 3,7, 9 частини першої); під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби (частина третя); під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби (частина восьма).

Пунктом 4 Розділу VI Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України передбачено, що в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування, зокрема, документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку, обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

У висновку службового розслідування не зазначено про наявність чи відсутність пом`якшуючих, обтяжуючих обставин, не надано оцінки особі позивача (попередня поведінка, ставлення до служби).

З огляду на встановлені обставини, правове регулювання спірних відносин, підстави позову, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог щодо протиправності наказу Головного управління Національної поліції в Київській області №368 від 11.06.2020 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 , відповідно, цей наказ підлягає скасуванню.

Окрім зазначеного, оскільки наказ Головного управління Національної поліції в Київській області №171 о/с від 19.06.2020 по особовому складу прийнято з метою реалізації наказу від 11.06.2020 №368 про притягнення, в тому числі, позивача до дисциплінарної відповідальності, наказ від 19.06.2020 №171 о/с також підлягає визнанню протиправним та скасуванню в частині звільнення позивача зі служби в поліції.

З огляду на встановлення протиправності звільнення позивача з посади поліцейського, його право підлягає відновленню.

Втім, Законом №580-VIII не визначено процедури поновлення протиправно звільненого поліцейського на посаді, відповідно, застосуванню підлягають норми трудового законодавства.

За приписами частини 1 статті 233 КЗпП України, в разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відтак, підлягає задоволенню вимога в частині про поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора з режиму секретності Ставищенського відділення поліції Сквирського відділу поліції (назва посади згідно формулювання, зазначеного в наказі від 19.06.2020 №171 о/с «По особовому складу»).

Щодо дати поновлення, то як убачається з наказу від 19.06.2020 №171 о/с «По особовому складу», позивача звільнено зі служби в поліції 24.06.2020.

Згідно приписів частин 2 та 3 статті 77 Закону №580-VIII, днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення; день звільнення вважається останнім днем служби. Відтак, позивач підлягає поновленню на посаді з 25.06.2020.

Відповідно до частини 2 статті 233 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260, визначено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата (пункт 9 розділу І); при прийнятті на службу до Національної поліції грошове забезпечення поліцейським нараховується з дня призначення на посаду. У разі звільнення зі служби грошове забезпечення поліцейським виплачується по день їх звільнення зі служби в поліції включно (пункт 15 розділу І); поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення (пункт 6 розділу ІІІ).

Як убачається з довідки Головного управління Національної поліції в Київській області від 23.06.2020 №413, середньоденне грошове забезпечення ОСОБА_1 становить 370,13 грн. до нарахування.

Зважаючи на 118 календарних днів вимушеного прогулу з 25.06.2020 (день наступний за днем звільнення позивача зі служби в поліції) по 21.10.2020 (день, ухвалення судом рішення про поновлення позивача на службі), сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить 43675,34 грн. При цьому з вказаної суми відповідачем має бути відраховано податки та обов`язкові платежі.

За наведених обставин підлягає задоволенню вимога в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з моменту незаконного звільнення позивача і до дня винесення судом рішення про поновлення позивача на службі в розмірі 43675,34 грн., з якої підлягають відрахуванню обов`язкові податки та збори.

Відповідно до ст. 371 КАС України, негайно виконуються рішення суду, зокрема, про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць (пункт 2); поновлення на посаді у відносинах публічної служби (пункт 3).

Відтак, рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за один місяць підлягає негайному виконанню.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Проте колегія суддів звертає увагу на, що судом першої інстанції під час винесення рішення не вирішено питання щодо стягнення судових витрат понесених за подання позовної заяви, у зв`язку із чим рішення суду першої інстанції підлягає зміні та доповненню, шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Київській області (адреса: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15, ) на користь ОСОБА_1 ( адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), судовий збір за подання позовної заяви до суду першої інстанції, у розмірі 840 (вісімсот сорока) гривень 80 копійок.».

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мір досліджено обставини справи на підставі яких суд прийшов до правильного висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню проте не вирішив питання щодо стягнення понесених витрат за подання позовної заяви у суді першої інстанції, а тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, але помилкове застосування норм матеріального права призвели до неправильного вирішення питання, а тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні на підставі ст. 317 КАС України.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції не повно встановив обставини у справі, судове рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права, тому рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області - задоволити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року - змінити.

Доповнити резолютивну частину рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року абзацом наступного змісту:

«Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Київській області (адреса: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15, ) на користь ОСОБА_1 ( адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), судовий збір за подання позовної заяви до суду першої інстанції, у розмірі 840 (вісімсот сорока) гривень 80 копійок.».

В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 18 березня 2021 року).

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

М.І. Кобаль