Справа № 577/543/21
Суддя: Буток Т. А.
Дата ухвалення: 2021-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 577/543/21
Провадження № 2-а/577/8/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2021 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Буток Т.А.

при секретарі Кузнєцовій О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Конотоп справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Можаєвої Тетяни Григорівни , Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання незаконною постанови та закриття провадження по справі,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить постанову № 195-ДК/0237/По/08/01/-20 від 17 грудня 2020 року про накладення адміністративного стягнення на нього за ст. 53-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., винесену головним спеціалістом-державним інспектором відділу контролю за використанням та охороною земель у Буринському, Конотопському, Кролевецькому, Путивльському районах Управління з контролю за використанням та охороною земель Можаєвою Т.Г. визнати незаконною та скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ст. 53-1 КУпАП закрити. Свої вимоги обгрунтовує тим, що постановою від 17.12.2020 року № 195-ДК/0237/По/08/01/-20 головного спеціаліста-державного інспектора відділу контролю за використанням та охороною земель у Буринському, Конотопському, Кролевецькому, Путивльському районах Управління з контролю за використанням та охороною земель Можаєвою Т.Г. його притягнуто до відповідальності за ст. 53-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 грн., а саме за порушення вимог ст. 125, 126 ЗК України, у зв`язку з тим, що ПрАТ «Радгосп Шевченківський» використовує земельні ділянки державної власності історико-культурного призначення, загальною площею 40,7652 га на території Шевченської сільської ради. Земельні ділянки використовуються в масивах та засіяні сільськогосподарськими культурами, документи, що посвідчують право користування земельними ділянками історико-культурного призначення відсутні. Вважає, що постанова є незаконною, оскільки в ній не зазначені обставини справи, не визначені межі цієї земельної ділянки, не встановлені межі з землями належними іншим власникам. Також зазначає, що ПрАТ «Радгосп Шевченківський» не використовувало і не використовує ці земельні ділянки. З наявних матеріалів вбачається, що перевірка земельних ділянок проведена 20.06.2019 року, що слідує з актів, на підставі яких 04.07.2019 року Можаєвою Т.Г. складено протокол про адміністративне правопорушення, який розглянуто 12.07.2019 року і винесено постанову про закриття справи. Інших доказів на підтвердження його вини до додано. Вважає, що постанова є протиправною, тому звернувся до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 17).

Відповідач Можаєва Т.Г. в судовому засіданні проти позовних вимог заперечує в повному обсязі, посилається на відзив, просить відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с. 40-42).

Відповідач: Головне управління Держгеокадастру у Сумській області в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку (а.с. 19) Надав відзив, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог (а.с. 21-23).

Суд вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 17.12.2020 року відносно позивача головним спеціалістом-державним інспектором відділу контролю за використанням та охороною земель у Буринському, Конотопському, Кролевецькому, Путивльському районах Управління з контролю за використанням та охороною земель Можаєвою Т.Г. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ст. 53-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. З вищевказаної постанови, вбачається, що розглянувши протокол від 04.07.2019 року № 195-ДК/0099/П/07/01/-19 встановлено, що ОСОБА_1 , який є головою правління ПрАТ «Радгосп Шевченківський», порушив вимоги ст. 125, 126 ЗК України у зв`язку з тим, що ПрАТ «Радгосп Шевченківський» використовує земельні ділянки державної власності історико-культурного призначення, загальною площею 40,7652 га на території Шевченської сільської ради. Земельні ділянки використовуються в масивах та засіяні сільськогосподарськими культурами; документи, що посвідчують право користування земельними ділянками історико-культурного призначення відсутні. Порушення заподіяло матеріальну шкоду у розмірі 210532 грн. 83 коп. (а.с. 4).

З копії акта перевірки дотримання земельного господарства за об`єктом - земельною ділянкою від 20.06.2019 року № 195-ДК/249/АП/09/01-19 та акта обстеження земельної ділянки від 20.06.2019 року № 195-ДК/64/АОО/10/01-19 вбачається, що головним спеціалістом-державним інспектором відділу контролю за використанням та охороною земель у Буринському, Конотопському, Кролевецькому, Путивльському районах Управління з контролю за використанням та охороною земель Можаєвою Т.Г. у присутності спеціаліста Шевченківської сільської ради Руденко Л.П. у зв`язку з самовільним заняттям земельних ділянок, проведено обстеження земельної ділянки на території Шевченківської сільської ради, загальною площею 40,7698 га, яка знаходиться у державній власності. За результатами перевірки встановлено, що за інформаційною довідкою відділу у Конотопському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області, відповідно до «Проекту із землеустрою щодо приватизації земель державної власності колишнього радгоспу «Шевченківський» на території Шевченківської сільської ради Конотопського району Сумської області» розробленого ДП «Сумській інститут землеустрою» в 2017 році, визначені землі історико-культурного призначення на території Шевченківської сільської ради, площею 40,7652 га по угіддям рілля. В ході перевірки з виїздом на місцевість встановлено, що земельні ділянки державної власності історико-культурного призначення, площею 40,7652 га використовуються в масивах ПрАТ «Радгосп Шевченківський» та засіяні сільськогосподарськими культурами. Документи, що посвідчують право користування земельними ділянками відсутні. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 150 Земельного кодексу України земельні ділянки відносяться до особливо цінних земель, за самовільне зайняття земельної ділянки особливо цінних земель передбачена кримінальна відповідальність за ч. 2 с. 197-1 КК України (а.с. 5,6)

Приписом від 21.06.2019 року ГУ Держеокадастру у Сумській області № 195-ДК/0082 Пр/03/01-19, ОСОБА_1 , директора ПрАТ «Радгосп «Шевченківський» зобов`язано у 30-ти денний термін звільнити земельні ділянки історико-культурного призначення, загальною площею 40,7652 га, які розташовані на території Шевченківської сільської ради Конотопського району (а.с. 27)

04.07.2019 року складено протокол про адміністративне правопорушення № 195-ДК/0091/П/07/01/-19 у відношенні ОСОБА_1 (а.с. 7)

Постановою від 12.07.2019 року № 195-ДК/0111По/08/01/-19 справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито, матеріали справи передано до Конотопського ВП ГУНП в Сумській області (а.с. 9).

З постанови про закриття кримінального провадження від 26.11.2020 року вбачається, що кримінальне правопорушення внесене до ЄРДР за № 0000142 від 01.07.2019 року закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 197 ч. 1 КК України, копію постанови про прийняте рішення направлено прокурору та ГУ Держгеокадастру в Сумській області для вирішення питання про притягнення працівників ПрАТ «Радгосп «Шевченківський» до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП (а.с. 10,11).

Наказом ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 03.06.2019 року № 195-ДК державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель - головного спеціаліста відділу конторолю за використанням та охороною земель у Буринському, Конотопському, Кролевецькому, Путивльському районах Управління з контролю за використанням та охороною земель Можаєву Т.Г. зобов`язано здійснити в термін з 03.06.2019 року по 20.06.2019 року державний контроль за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості грунтів шляхом проведення планової перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо використання та охорони особливо цінних земель орієнтованою площею 41,7698 га, як об`єкта перевірки, на території Шевченківської сільської ради Конотопського району (а.с. 24)

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтями 75, 76 КАС України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У оскаржуваній постанові зазначено, що позивачем порушено вимоги ст. 125, 126 ЗК України.

Статтями 125, 126 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Поняття самовільного зайняття земельної ділянки розкривається у ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» та включає у себе будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Статтею 53-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки. Суб`єктом даного правопорушення є фізичні та посадові особи. Таким чином, для притягнення осіб до відповідальності, окрім інших обставин, необхідним є встановлення належного суб`єкта правопорушення.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення, а тому, не може вважатися доказом вчинення правопорушення в розумінні ст. 251 КУпАП, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Це підтверджено не тільки міжнародним правом, але і національної судовою практикою. Принцип диспозитивності є одним із засадничих в українському та міжнародному судочинстві.

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Крім того, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Досліджуючи належність, допустимість, достовірність та достатність наявних у матеріалах справи доказів, судом не встановлено підстав для визнання ОСОБА_1 винним у порушенні вимог земельного законодавства та вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 53-1 КУпАП. Тому може бути констатовано, що оскаржувана постанова, як і інші процесуальні документи, складені відповідачем на основі власних припущень. Відповідач, не вчинив необхідних дій, передбачених ст. 280 КУпАП (не визначив межі земельної ділянки, не опитав осіб, не дослідив належних письмових доказів, тощо) з метою визначення суб`єкта правопорушення, що має наслідком необґрунтоване притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Крім того, як встановлено в судовому засіданні, жодних доказів після винесення постанови про кримінального провадження від 26.11.2020 року відповідачами не зібрано.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, за умов невиконання посадовою особою нормативних актів, що регулюють провадження у справах, щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності, враховуючи, що невиконання вказаних приписів тягне за собою можливість необґрунтованого та безпідставного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП, зважаючи на відсутність належних та достовірних доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 вчиненні вказаного правопорушення, беручи до уваги наявність обґрунтованих сумнівів у доведенні вини останнього, які трактуються на його користь та те, що його вина не випливає із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, суд приходить до висновку про необхідність оскаржувану постанову визнати незаконною та скасувати, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст. 95, 116, 125 ЗК України, ст.ст. 9, 53-1, 268, 271, 278, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.. 9, 72, 77, 78, 90, 194, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) задовольнити.

Постанову № 195-ДК/0237/По/08/01/-20 від 17 грудня 2020 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ст. 53-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., винесену головним спеціалістом-державним інспектором відділу контролю за використанням та охороною земель у Буринському, Конотопському, Кролевецькому, Путивльському районах Управління з контролю за використанням та охороною земель Можаєвою Тетяною Григорівною визнати незаконною та скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 53-1 КУпАП закрити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Конотопського міськрайонного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Буток Т. А.