Справа № 200/8185/20-а
Суддя: Ушенко С.В.
Дата ухвалення: 2021-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2021 р. Справа№200/8185/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Ушенка С.В.,

при секретарі судового засідання Кабановій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ; АДРЕСА_2 ) про часткове скасування наказу як незаконного та протиправного,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 про часткове скасування наказу №294 від 26.06.2020 командира Військової частини НОМЕР_2 як незаконного та протиправного.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 16.03.2017 проходить службу за контрактом у Військовій частині НОМЕР_2 . На початку липня 2020 року їй стало відомо, що за результатами службового розслідування встановлено нестачу керамічної плитки, отриманої від металургійного комбінату ім. Ілліча, у зв`язку з чим видано наказ командира військової частини, яким її притягнуто до матеріальної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення «догана». Вважає такий наказ протиправним, оскільки вона не є матеріально-відповідальною особою, накладну та акт прийому-передачі передала до фінансової частини. Крім того, зі змістом наказу її не ознайомлено, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Разом із позовною заявою позивачем надано клопотання про забезпечення доказів, яким позивач просила зобов`язати відповідача надати наказ, яким визначено нестачу керамічної плитки, отриманої в/чА0989 від металургійного комбінату ім. Ілліча влітку 2018 року, та матеріали службового розслідування, на підставі якого постановлено наказ, яким визначено нестачу керамічної плитки, отриманої від металургійного комбінату ім. Ілліча влітку 2018 року.

В матеріалах справи наявний відзив відповідача на позовну заяву, вмотивований тим, що у військовій частині НОМЕР_2 проведено плановий внутрішній аудит фінансово-господарської діяльності за період з 01.11.2017 по 29.02.2020, яким, серед іншого, була встановлена нестача будівельних матеріалів на загальну суму 56855,28 грн. (плитка керамічна у кількості 479,5 м2). Оскільки матеріально-відповідальна особа діловод тилу молодший сержант ОСОБА_1 отримувала вищезазначене майно та не передала його на відповідальне зберігання, вона несе повну матеріальну відповідальність.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07.09.2020 вказану позовну заяву залишено без руху та позивачеві надано строк 10 днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19.10.2020 продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви та позивачеві надано строк 5 днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19.10.2020 заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів повернуто заявнику.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09.11.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до ухвали суду від 28.12.2020 справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначене на 26.01.2020.

26.01.2020 підготовче засідання у справі відкладено на 11.02.2021.

Ухвалою суду від 11.02.2021 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 09.03.2021.

У визначений день учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились.

У відповідності до приписів ч. 9 ст. 205 КАС України розгляд справи здійснюється судом у письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

З 16.03.2017 позивач проходить військову службу у Збройних Силах України за контрактом (а.с. 40).

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 01.08.2020 молодший сержант ОСОБА_1 , начальник складу речової служби взводу забезпечення групи матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_2 , призначений наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 31.07.2018 №116-РС на посаду діловода тилу військової частини НОМЕР_2 , з 01 серпня 2018 року справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків, шпк «старший солдат», ВОС -901074А (а.с. 73).

Згідно посвідчення серії НОМЕР_4 від 04 лютого 2019 року позивач є учасником бойових дій (а.с. 3).

Відповідно до накладної №85316563 від 10 липня 2018 року ОСОБА_1 отримала від ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» плитку керамічну настінну білу 250*333 в кількості 1177,5 м2 на загальну суму 139618,34 грн.

Актом прийому-передачі №92080943 від 10.07.2018, за підписом командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 , постачальник ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» передав, а покупець Військова частина НОМЕР_2 прийняв на умовах Договору № розпорядження 6/58 безоплатно від 26.06.2018 плитку керамічну настінну білу 250*333 в кількості 1177,5 м2 на загальну суму 139618,34 грн. (а.с. 70).

Начальник квартирно-експлуатаційної служби військової частини НОМЕР_2 капітан ОСОБА_3 рапортом вх№4683 від 15.04.2020 доповів командиру військової частини НОМЕР_2 , що в ході інвентаризації та перевірки аудитом квартирно-експлуатаційної служби було виявлено нестачу волонтерського майна, наданого волонтерською організацією для облаштування місць проживання військовослужбовців, на загальну суму 56 855 грн. 28 коп. Просив клопотати перед вищим командуванням про призначення розслідування за фактом нестачі (а.с. 68-69).

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 15.04.2020 №357 на підставі вищезазначеного рапорту призначено службове розслідування за фактом нестачі волонтерського майна (а.с. 66-67).

Згідно висновків акту службового розслідування молодший сержант ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді діловода тилу квартирно-експлуатаційної служби військової частини НОМЕР_2 , внаслідок службової безвідповідальності, недисциплінованості, недбалості, не передала до складу квартирно-експлуатаційної служби отримане волонтерське майно ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», у зв`язку з чим збитки нестачі квартирно-експлуатаційного майна нанесені державі у розмірі 56855,28 гривень, від загальної суми (а.с.79-87).

Судом також встановлено, що акт службового розслідування підписаний начальником продовольчої служби військової частини НОМЕР_5 старшим лейтенантом ОСОБА_4 та помічником командира військової частини НОМЕР_2 з правової роботи начальником юридичної служби ОСОБА_5 , не містить дати, проте має допис прописом, що пропущені строки проведення службового розслідування визначені ст. 85 Дисциплінарного статуту ЗСУ, за підписом офіцера юр. служби в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_6 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 26.06.2020 № 294 про результати службового розслідування в частині відносно позивача, наказано:

1. відповідно до підпункту 1 пункту 1 статті 6 за шкоду, заподіяну державі, притягнути діловода тилу військової частини НОМЕР_2 молодшого сержанта ОСОБА_1 до повної матеріальної відповідальності в розмірі завданих збитків на суму 56855,28 грн.: врахувати накладене дисциплінарне стягнення при нарахуванні грошового забезпечення за червень місяць;

2. за порушення вимог ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 3.2.40, 3.2.41, 3.2.42 «Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 16.07.1997 №300, п.п. 6, 12 «Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністра оборони України від 17.08.2017 №440, та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сила України накласти на молодшого сержанта ОСОБА_1 , діловода тилу квартирно-експлуатаційної служби тилу логістики військової частини НОМЕР_2 , дисциплінарне стягнення «ДОГАНА» відповідно до пункту «б» статті 48, 55 Дисциплінарного статуту Збройних сил України.

Посилаючись на ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної і матеріальної відповідальності, не погоджуючись із матеріалами службового розслідування за фактом виявленої нестачі квартирно-експлуатаційного майна, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, суд зазначає наступне.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначені Статутом внутрішньої служби збройних сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV (далі - Статут).

Згідно ст. 9 Статуту військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями (ст.16 Статуту).

Відповідно до ст.ст. 26, 27 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення злочину військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Відповідно до п. 2 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 N 243/95-ВР (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (в подальшому - Положення № 243), відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.

Пунктом 3 Положення № 243 визначено, що військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність за наявності: заподіяння прямої дійсної шкоди; протиправної їх поведінки; причинного зв`язку між протиправною поведінкою і настанням шкоди; вини у заподіянні шкоди.

Протиправною визнається така поведінка (дія чи бездіяльність) військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного, коли він не виконує (недбало виконує) свої службові обов`язки (абз. 2 п. 3 Положення № 243).

Військовослужбовець або призваний на збори військовозобов`язаний визнається винним у заподіяній шкоді, якщо протиправне діяння вчинене ним умисно чи з необережності (абз. 3 п. 3 Положення № 243).

Згідно із п. 8 Положення № 243 залежно від того, навмисно чи з необережності заподіяно шкоду, а також з урахуванням суспільної небезпечності дії (бездіяльності) винної особи та обставин, за яких заподіяно шкоду, і вартості майна до військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних застосовується повна або обмежена матеріальна відповідальність.

Таким чином, підставою для притягнення військовослужбовця до матеріальної відповідальності за шкоду, заподіяну державні, є встановлення його винної протиправної поведінки з обов`язковим визначенням ступеню її суспільної небезпечності, обставин заподіяння шкоди та причинного зв`язку такої поведінки з настанням шкоди.

Пунктом 13 Положення № 243 визначено повний перелік обставин, за наявності яких військовослужбовець несе матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі: умисне знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконне витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій; приписка у нарядах та інших документах фактично невиконаних робіт, перекручування звітних даних і обману держави в інших формах; заподіяння шкоди особою, яка перебувала у нетверезому стані; дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину; недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети.

Крім того, згідно із п. 19 Положення № 243, розслідуванням повинно бути встановлено в чому полягає матеріальна шкода та яка її вартісна оцінка; якими конкретно неправомірними діями військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного заподіяно шкоду; вимоги яких законів, військових статутів, порадників, інструкцій та інших нормативних актів при цьому було порушено; умисно чи з необережності та з якою метою заподіяно шкоду; чи заподіяно шкоду винною особою під час виконання службових обов`язків; ступінь вини кожного у разі заподіяння шкоди кількома особами; умови та причини, з сприяли заподіянню шкоди, та її наслідки.

Як вбачається з акту службового розслідування, затвердженого помічником командира військової частини ВЧ НОМЕР_2 з правової роботи, діловод тилу квартирно-експлуатаційної служби тилу логістики військової частини НОМЕР_2 молодший сержант ОСОБА_1 своїми діями порушила вимоги ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п.п. 3.2.40, 3.2.41, 3.2.42 «Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 16.07.1997 №300, п. п. 6, 12 «Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністра оборони України від 17.08.2017 №440, та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сила України.

Проте, на переконання суду, ці висновки зроблені без фактичної перевірки всіх обставин спричинення матеріальної шкоди та наявності умисних винних неправомірних дій позивача у зв`язку з цим.

Під час проведення службового розслідування відповідачем не встановлено, за наявності яких обставин та умисних неправомірних дій позивачем спричинена матеріальна шкода. Крім того, матеріали службового розслідування не містять пояснень начальника квартирно-експлуатаційної служби тилу військової частини НОМЕР_2 , безпосереднього керівника позивача, який займав цю посаду під час отримання волонтерського майна ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча».

Крім того, матеріали службового розслідування не містять пояснень Командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 , який згідно акта прийому-передачі №92080943 від 10.07.2018 прийняв на умовах Договору № розпорядження 6/58 безоплатно від 26.06.2018 плитку керамічну настінну білу 250*333 в кількості 1177,5 м2 на загальну суму 139618,34 грн. (а.с. 70).

Судом також встановлено, що позивач прийняла посаду діловода тилу військової частини НОМЕР_2 з 01.08.2018, проте, згідно накладної №85316563 та акту прийому-передачі №92080943, волонтерське майно прийнято 10.07.2018. Отже матеріали службового розслідування також не містять пояснень матеріально-відповідальної особи, яка до 01.08.2018 займала посаду діловода тилу військової частини НОМЕР_2 .

Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), визначені Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом МОУ 21.11.2017 №608 (далі Порядок №608).

Відповідно до п.3 розділу ІІІ Порядку №608 службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування).

Днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.

Акт службового розслідування не містить дати прийняття, а лише допис прописом щодо пропуску строків проведення службового розслідування, визначених ст.85 Дисциплінарного статуту ЗСУ, за підписом офіцера юр. служби в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_6 .

Особи, які проводять службове розслідування, відповідають за всебічність, повноту, своєчасність та об`єктивність його проведення, додержання законодавства України, а також за нерозголошення інформації, яка стосується службового розслідування (п.8 розділу ІІІ Порядку №608).

За результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини (п.1 розділу V Порядку №608).

У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування. В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення (п.2, п.3 розділу V Порядку №608)).

У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити (п.4 розділу V Порядку №608).

Акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. У разі виявлення суперечностей та незгоди з результатами службового розслідування кожен учасник службового розслідування має право висловити свою окрему думку, яка викладається на окремому аркуші (від руки або у друкованому вигляді) та долучається до акта службового розслідування (п.5 розділу V Порядку №608).

Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування (п.6 розділу V Порядку №608).

У разі якщо службове розслідування проводилося органом Військової служби правопорядку, акт та матеріали службового розслідування передаються на розгляд відповідному командиру (начальнику) військовослужбовця, стосовно якого проводилось службове розслідування, для прийняття рішення (п.7 розділу V Порядку №608).

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що притягненню військовослужбовця до відповідальності повинне передувати проведення службового розслідування, у ході якого встановлюються обставини, зазначені у пункті 3 Розд. ІІ Порядку №608.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 15.04.2020 №357 було призначено проведення службового розслідування за фактом нестачі волонтерського майна, наданого волонтерською організацією, його проведення доручено лейтенанту ОСОБА_7 .

При цьому, в порушення вимог Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом МОУ від 21.11.2017 №608, особою, яка проводила службове розслідування, не здійснено всебічне, повне та об`єктивне вивчення і встановлення фактів правопорушення, за яке позивача притягнуто до відповідальності.

Крім того, згідно ст. 85 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Оскільки наказ №357 командира військової частини НОМЕР_2 про призначення службового розслідування видано 15.04.2020, а наказ про результати службового розслідування командира військової частини НОМЕР_2 № 294, яким позивача притягнуто до матеріальної та дисциплінарної відповідальності видано 26.06.2020, відповідачем порушено встановлений законодавством строк його проведення.

Акт службового розслідування не відповідає вимогам п.3 розділу V Порядку, зокрема не містить зазначення зв`язку правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби, вини військовослужбовця, причинного зв`язку між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась, вимог нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено, причин та умов, що сприяли правопорушенню, заперечень, заяв та клопотань осіб, які приймали безпосередню участь у прийнятті волонтерського майна та на той час були матеріально-відповідальними особами, а також не містить мотивів відхилення чи підстав для задоволення пояснень позивача.

Відповідачем не надано доказів доведеності вини позивача, встановлення причинного зв`язку правопорушення між неправомірними діями позивача та подією, що трапилась, причин та умов, що сприяли правопорушенню.

Суду не надано доказів на підтвердження доведення до позивача підстав проведення службового розслідування, що є порушенням п.п. 2, 3 розділу ІV Порядку, не надано доказів на підтвердження ознайомлення позивача з його правами та обов`язками під час проведення службового розслідування.

З огляду на викладене, наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 26.06.2020 №294 "Про результати проведення службового розслідування", відповідно до якого за шкоду, заподіяну державі, позивача притягнуто до дисциплінарної та матеріальної відповідальності, є безпідставним та протиправним.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладеного, враховуючи недоведеність відповідачем обґрунтованості прийняття спірного наказу, позовні вимоги підлягають задоволенню, наказ про результати службового розслідування в спірній частині підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 133, 139, 242, 244-250, 255, 262, 295, 297, 371, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ; АДРЕСА_2 ) про часткове скасування наказу як незаконного та протиправного, задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати наказ № 294 від 26.06.2020 командира Військової частини НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ; АДРЕСА_2 ) в частині притягнення до повної матеріальної відповідальності і накладення дисциплінарного стягнення стосовно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19 березня 2021 року, його вступну та резолютивну частину проголошено в судовому засіданні 09 березня 2021 року.

Суддя С.В. Ушенко