Справа № 360/770/21
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

22 березня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/770/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2021 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області, відповідно до якого позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Луганській області № 587/20-вих від 04.03.2020 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;

зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 із розрахунку 90% від суддівської винагороди діючого судді, зазначеної у довідці Територіального управління Державної судової адміністрації України у Луганській області № 587/20-вих від 04.03.2020, згідно із заявою від 04.03.2020, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

В обгрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області з квітня 2018 року, як отримувач щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у розмірі 90 % від суддівської винагороди.

04.03.2020 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, призначеного відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів». Для проведення перерахунку було надано довідку № 587/20-Вих від 04.03.2020 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, видану Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Луганській області.

Рішенням відповідача про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання № 2540/2020 від 30.04.2020 позивачу відмовлено в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за заявою від 04.03.2020, з огляду на те, що остання зміна розміру суддівської винагороди (збільшення) відповідно до статті 142 Закону № 1402, а також судцям у відставці, які не проходили кваліфікаційного оцінювання, не призначались на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності Законом № 1402, не пропрацювали на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо них відповідного рішення за результатами кваліфікаційного оцінювання або конкурсу, на підставі статті 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-УІ від 07.07.2010, відбулись з 1 січня 2020 року, тому підстави для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання згідно із статтею 142 Закону № 1402 після 18.02.2020 відсутні. На думку позивача, така відмова відповідача в перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є протиправною, тобто такою, що суперечить закону, порушує права та законні інтереси позивача.

Ухвалою суду від 22.02.2021 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

10.03.2021 від представника відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на таке.

Конституційним Судом України 18.02.2020 прийнято Рішення № 2-р/2020 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень пунктів 4, 7, 8, 9, 11, 13, 14, 20, 22, 23, 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402 (далі - Рішення № 2-р/2020). Рішенням № 2-р/2020 визнано неконституційним, зокрема пункт 25 розділу XII Закону № 1402. Рішення № 2-р/2020 не містить положень щодо порядку його виконання.

З 18.02.2020 порядок визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці регулюється статтею 142 Закону № 1402, згідно з якою розмір щомісячного довічного грошового утримання не залежить від факту проходження суддею кваліфікаційного оцінювання або призначення на посаду судді за результатами конкурсу. Питання щодо перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці вирішується відповідно до норм частини четвертої статті 142 Закону № 1402, у разі зміни складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Відповідно до Рішення № 2-р/2020 положення Закону № 1402 зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 18 лютого 2020 року. У Рішенні від 14.12.2000 № 15-рп/2000 Конституційний Суд України визначив, що положення частини другої статті 150 Конституції України щодо виконання рішень Конституційного Суду України необхідно розуміти так, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що відповідно до частини другої статті 152 Конституції України втратили чинність, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

На підставі аналізу вищезазначених норм законодавства, відповідач вважає, що право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, який не проходив кваліфікаційного оцінювання, не призначався на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності Законом № 1402, не пропрацював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами кваліфікаційного оцінювання або конкурсу, за зверненнями, що надходять після 18 лютого 2020 року, виникає згідно статті 142 Закону № 1402, у разі зміни складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді після 18 лютого 2020 року та на підставі довідок про суддівську винагороду, в яких складові суддівської винагороди визначаються на момент виникнення права на перерахунок (дата збільшення суддівської винагороди, в тому числі її складових також після 18.02.2020).

Згідно зі статтею 135 Закону № 1402 суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. В наданій позивачем довідці підставою зміни складових суддівської винагороди зазначено Рішення № 2-р/2020 та розмір суддівської винагороди для перерахунку зазначено станом на 18.02.2020.

З огляду на те, що остання зміна розміру суддівської винагороди (збільшення) відповідно до статті 142 Закону №1402, а також суддям у відставці, які не проходили кваліфікаційного оцінювання, не призначались на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності Законом № 1402, не пропрацювали на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо них відповідного рішення за результатами кваліфікаційного оцінювання або конкурсу, на підставі статті 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453- VI від 07.07.2010 (далі - Закон № 2453), відбулась з 1 січня 2020 року та позивач за заявою від 24.02.2020 використала своє право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у зв`язку із збільшенням суддівської винагороди відповідно до статті 129 Закону № 2453 та пункту 25 розділу XII Закону № 1402, підстави для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання згідно із статтею 142 Закону № 1402 після 18.02.2020, відсутні.

На підставі вищевикладено, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 КАС України, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.н. НОМЕР_1 , є внутрішньо переміщеною особою, відповідно до довідки від 19.03.2018 №, фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_1 (а.с.9-12).

З квітня 2018 року позивач перебуває у відповідача на обліку як отримувач щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у розмірі 90% від суддівської винагороди (а.с.16,29-32).

04.03.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, надавши довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 04.03.2020 №587/20-Вих, у зв`язку із визнанням неконституційним рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020 положень пункту 25 Розділу XІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIІІ від 02.06.2016 (а.с.14,16,41,42).

Рішенням відповідача № 2540/2020 від 30.04.2020 у перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивачу відмовлено (а.с.17,18,43,44).

Вважаючи рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

30.09.2016 набрав чинності Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (надалі - Закон № 1402-VIII).

Відповідно до частини другої статті 135 Закону № 1402-VIII суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 135 Закону № 1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить: судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Згідно з пунктами 22, 23 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402-VIII право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

До проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41 - 45, ст. 529; 2015 р., №№ 18 - 20, ст. 132 із наступними змінами).

Тобто, право на одержання суддівської винагороди у розмірах визначених Законом №1402-VIII мали лише судді, які пройшли кваліфікаційне оцінювання.

Аналогічні умови щодо права на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному Законом №1402-VIII містив пункт 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1402-VIII, яким визначено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів". За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування" від 16 жовтня 2019 року № 193-IX пункти 22, 23 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1402-VIII було виключено з 01.01.2020.

Отже, з 01.01.2020 право на одержання суддівської винагороди у розмірах визначених Законом № 1402-VIII (30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року) було розповсюджено також і на діючих суддів, незалежно від факту проходження кваліфікаційного оцінювання.

Натомість, пункт 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1402-VIII не зазнав змін, а тому судді, які отримують щомісячне довічного грошове утримання були позбавлені права на його отримання у розмірах, визначених Законом № 1402-VIII.

Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) пункт 25 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIIІ.

Відповідно до статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином, пункт 25 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VII не підлягає застосуванню з 18.02.2020.

Згідно з висновками Верховного Суду у рішенні від 16 червня 2020 року у зразковій справі №620/1116/20, набрання чинності рішенням Конституційного Суду України, яким визнаються неконституційними відповідні норми законодавства, тягне за собою виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів правовідносин до яких застосовуються (застосовувалися) положення законодавства, яке згодом було визнано неконституційним. Відтак, такі правовідносини безпосередньо пов`язуються з дією закону. Тобто, якщо це один день (втрата чинності повністю чи в окремій частині закону за рішенням Конституційного Суду України з дня його ухвалення), то цей строк закінчується о 24 години 00 хвилини цього дня. Відповідно, з 00 годин 00 хвилин наступного дня, з дати ухвалення відповідного рішення Конституційного Суду України, до правовідносин, що регулюється таким законодавством застосовується норма, що відповідає Конституції України, вступила у силу і діє.

Як наслідок, після 18.02.2020 на порядок обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці поширюються положення статті 142 Закону № 1402-VIII, в силу приписів частини четвертої якої суддя у відставці має право на перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Зазначене є підставою для проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного грошового утримання суддям у відставці.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.03.2020 позивачем отримано довідку ТУ ДСА України у Луганській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №587/20-Вих, з якою він звернувся до відповідача.

Натомість, рішенням відповідача від 30.04.2020 № 2540/2020 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивачу було відмовлено з підстав того, що після 18.02.2020 питання щодо перерахунку раніше призначеного грошового утримання суддям у відставці вирішується відповідно до норм частини четвертої статті 142 Закону № 1402 - у разі зміни складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, внаслідок чого, на думку відповідача, позивач не має права на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання за довідкою від 04.03.2020 №587/20-Вих, виданої станом на 18.02.2020.

Рішення відповідача від 30.04.2020 № 2540/2020 є протиправним враховуючи наступне.

В даному випадку ухвалення Конституційним Судом рішення визначає необхідність застосування положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VII без урахування неконституційної норми.

Відповідно до частини четвертої статті 142 Закону № 1402-VIII у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

В силу положень пункту 1 частини третьої статті 135 Закону № 1402-VIII та підпункту 4 "а" пункту 24 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VII розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить з 1 січня 2020 року для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Отже, у зв`язку із зміною базового розміру посадового окладу діючого судді, у позивача виникло право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке має реалізовуватись з моменту ухвалення Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020.

Відповідно до пунктів 1, 3, 4 розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління ПФУ від 25 січня 2008 року № 3-1, заява про перерахунок щомісячного довічного утримання та довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 2) (далі - довідка про суддівську винагороду) або довідка про винагороду судді Конституційного Суду України для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді Конституційного Суду України у відставці (додаток 3) (далі - довідка про винагороду судді КСУ) подається до органів, що призначають щомісячне довічне утримання.

Звернення за перерахунком щомісячного довічного утримання проводиться в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді (в разі збільшення розміру винагороди судді Конституційного Суду України), який працює на відповідній посаді.

Перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок.

Таким чином, право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивач набув з 19.02.2020, відповідно він має право на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА України в Луганській області від 04.03.2020 № 587/20-Вих, а рішення відповідача від 30.04.2020 № 2540/2020 підлягає скасуванню.

Як наслідок, щомісячне довічне грошове утримання позивача, як судді у відставці, підлягає перерахунку та виплаті згідно із довідкою ТУ ДСА України в Луганській області від 04.03.2020 № 587/20-Вих, починаючи з 19.02.2020.

Вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку 90% від суддівської винагороди діючого судді, зазначеної у довідці ТУ ДСА України в Луганській області від 04.03.2020 № 587/20-Вих, суд вважає передчасними, оскільки ані в заяві про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, ані в рішенні відповідача про відмову у здійсненні такого перерахунку, не йшлося про відсотковий розмір довічного грошового утримання позивача.

Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Луганській області № 587/20-вих від 04.03.2020 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Луганській області № 587/20-вих від 04.03.2020, згідно із заявою від 04.03.2020, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина третя статті 139 КАС України).

Оскільки позовні вимоги фактично підлягають задоволенню, сплачений позивачем судовий збір у сумі 908,00 грн, підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Луганській області № 587/20-вих від 04.03.2020 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Луганській області № 587/20-вих від 04.03.2020, згідно із заявою від 04.03.2020, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.н. НОМЕР_1 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (, місцезнаходження: 93404, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул.Шевченка, 9) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.Є. Петросян