Справа № 420/8880/20
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2021-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8880/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Гур`євої К.І.,

за участі сторін:

представника позивача адвоката Кресюна В.А. (згідно ордеру),

представника відповідача Палтеки В.В. (згідно витягу),

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одеса за правилами загального позовного провадження в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення EasyCon (https://vkz.court.gov.ua - EasyCon) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень від 14.05.2018 року та податкової вимоги від 25.10.2018 року

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, за результатом розгляду якого позивачка просить суд:

Визнати недійсними з моменту укладання податкові повідомлення-рішення форми «Ф»:

№ 5-1504 від 14.05.2018 року на суму 176,85 грн. (податкове зобов`язання);

№ 5-1504 від 14.05.2018 року на суму 19545,38 грн. (податкове зобов`язання);

№ 5-1504 від 14.05.2018 року на суму 55020,00 грн. (податкове зобов`язання);

податкову вимогу № 1671-55 від 25.10.2018 року на загальну суму 73283,67 грн. (податкове зобов`язання) та скасувати їх в повному обсязі.

В обґрунтування адміністративного позову позивачка зазначає, що 12.02.2018 року, 22.02.2018 року між Куяльницькою сільською радою та ОСОБА_1 укладено угоди № 49, № 209, № 210 про відшкодування коштів за фактичне користування земельними ділянками, які позивачка вважає нікчемними з моменту укладання, бо вони не відповідають вимогам ЗУ «Про оренду землі», не пройшли державну реєстрацію, не були передані позивачці за актами приймання-передачі, а тому не створюють юридичних наслідків. У зв`язку із чим позивачка вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення та прийняту на їх підставі податкову вимогу такими, що належать до скасування.

Ухвалою суду від 02.10.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 09.11.2020 року.

27.10.2020 року від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, з огляду на який, представник відповідача зазначає, що податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі наданих реєстрів угод про відшкодування коштів за фактичне користування земельними ділянками на території станом на 01.05.2018 року, в яких наявна інформація про ОСОБА_1 . Представник відповідача зазначає, що доводи позивача щодо нікчемності угод не підтверджено жодними доказами.

23.11.2020 року судом закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.12.2020 року.

Ухвалою суду від 21.12.2020 року провадження у справі зупинено до 08.02.2021 року.

09.03.2021 року від представника позивача надійшли письмові пояснення у справі.

Ухвалою суду від 11.03.2021 року, яка занесена до протоколу судового засідання, суд поновив провадження у справі.

Під час судового розгляду справи представник позивачки позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Суд вислухав представників сторін, розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

12.02.2018 року між «Землевласником», Куяльницькою сільською радою, та «Землекористувачем», ОСОБА_1 , укладено угоду № 49 про відшкодування коштів за фактичне користування земельною ділянкою на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області. Згідно з п. 1 вказаної угоди, ОСОБА_1 зобов`язується сплатити кошти за фактичне користування земельною ділянкою у сумі 19545,38 грн. в рік, нарахована орендна плата згідно нормативної грошової оцінки у розмірі 5% с. Коси Подільського району Одеської області. Сплата відшкодування здійснюється за фактичне використання в період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року. Періодичність внесення плати за фактичне землекористування 1 раз в рік до 29 серпня.

22.02.2018 року між «Землевласником», Куяльницькою сільською радою, та «Землекористувачем», ОСОБА_1 , укладено угоду № 210 про відшкодування коштів за фактичне користування земельною ділянкою на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області. Згідно з п. 1 вказаної угоди, ОСОБА_1 зобов`язується сплатити кошти за фактичне користування земельною ділянкою у сумі 176,85 грн. в рік за фактичне використання в період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року.

Періодичність внесення плати за фактичне землекористування 1 раз в рік до 29 серпня (п. 4 угоди).

22.02.2018 року між «Землевласником», Куяльницькою сільською радою, та «Землекористувачем», ОСОБА_1 , укладено угоду № 209 про відшкодування коштів за фактичне користування земельною ділянкою на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області. Згідно з п. 1 вказаної угоди, ОСОБА_1 зобов`язується сплатити кошти за фактичне користування земельною ділянкою у сумі 55020 грн. в рік за фактичне використання в період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року.

Періодичність внесення плати за фактичне землекористування 1 раз в рік до 29 серпня (п. 4 угоди).

На підставі отриманих від Куяльницької сільської ради реєстрів угод про відшкодування коштів за фактичне користування земельними ділянками станом на 01.05.2018 року, ГУ ДФС в Одеській області прийнято податкові повідомлення-рішення № 5-1504 від 14.05.2018 року на суму 176,85 грн. податкове зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2018 рік; № 5-1504 від 14.05.2018 року на суму 19545,38 грн. податкове зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2018 рік; № 5-1504 від 14.05.2018 року на суму 55020,00 грн. податкове зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб.

У зв`язку із несплатою податкових зобов`язань за зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, ГУ ДФС в Одеській області прийнято податкову вимогу № 1671-55 від 25.10.2018 року на загальну суму 73283,67 грн.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 9 ст. 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оренду землі», орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Приписами ст. ст. 13, 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договори оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Власник земельної ділянки може встановити вимогу нотаріального посвідчення договору оренди землі та скасувати таку вимогу. Встановлення (скасування) вимоги є одностороннім правочином, що підлягає нотаріальному посвідченню. Така вимога є обтяженням речових прав на земельну ділянку та підлягає державній реєстрації в порядку, визначеному законом.

Типовий договір оренди землі та типовий договір оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про оренду землі», об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Приписами п. п. 10.1, 10.2-1 ст. 10 Податкового Кодексу (ПК) України передбачено, що до місцевих податків належать: податок на майно; єдиний податок.

Місцеві ради обов`язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю, крім земельного податку за лісові землі).

Згідно з п. 265.1 ст. 265 ПК України, податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Приписами п.п. 14.1.72, 14.1.73, 14.1.136, 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено:

14.1.72. земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу);

14.1.73. землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди;

14.1.136. орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XII - орендна плата);

14.1.147. плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно з п. 269.1 ст. 269 ПК України, платниками земельного податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Згідно з п. 287.1, 287.2 ст. 287 ПК України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Облік фізичних осіб - платників податку і нарахування відповідних сум проводяться контролюючими органами за місцем знаходження земельної ділянки щороку до 1 травня.

Відповідно до п. 288.1- 288.4 ст. 288 ПК України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Договір оренди земель державної і комунальної власності укладається за типовою формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Типовий договір оренди землі затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 березня 2004 р. № 220.

Суд встановив, що за податковими повідомленнями-рішеннями форми «Ф» № 5-1504, № 5-1504, № 5-1504 від 14 травня 2018 року ОСОБА_1 нараховано податкові зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб, що передбачена приписами ст. 288 ПК України.

Разом з тим, суд встановив, що наявні в матеріалах справи угоди № 49 від 12.02.2018 року та №№ 209, 210 від 22.02.2018 року не відповідають типовій формі договору оренди землі, не є договорами про оренду землі. За вказаними угодами, ОСОБА_1 не є орендарем земельних ділянок, тоді як з огляду на приписи ст. 288 ПК України підставою для нарахування податкового зобов`язання, орендної плати за земельну ділянку, є договір оренди землі, а платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок про наявність підстав для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень форми «Ф» № 5-1504, № 5-1504, № 5-1504 від 14 травня 2018 року та прийнятої на їх підставі податкової вимоги №1671-55 від 25 жовтня 2018 року.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд зазначає, що за звернення до суду із зазначеним позовом позивачка сплатила 1480,30 грн. судового збору, яка має бути стягнута з відповідача на користь позивачки.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 94, 139, 173-183, 192-228, 243, 245, 246, 250, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень від 14.05.2018 року та податкової вимоги від 25.10.2018 року.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення форми «Ф» № 5-1504, № 5-1504, № 5-1504 від 14 травня 2018 року Головного управління ДФС в Одеській області.

Визнати протиправним та скасувати податкову вимогу №1671-55 від 25 жовтня 2018 року Головного управління ДФС в Одеській області

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області () на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1480 (одну тисячу чотириста вісімдесят) гривень 30 копійок.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 , адреса: с. Коси, Подільський район, Одеська область, 66344).

Відповідач Головне управління ДПС в Одеській області (, адреса: вул. Семінарська, буд. 5, м. Одеса, 65007).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 19 березня 2021 року.

Суддя Н.В. Бжассо

.