Справа № 200/9242/20-а
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2021-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 березня 2021 р. Справа№200/9242/20-а

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаш Г.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Краматорської міської ради Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради, в якій просив:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати у повному обсязі разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити доплату до разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі 6800,00 грн.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19.02.2021 у справі №200/9242/20-а адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Краматорської міської ради Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Краматорської міської ради Донецької області щодо не нарахування та невиплати у повному обсязі ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік. Зобов`язано Управління соціального захисту населення Краматорської міської ради Донецької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату до разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі 6800,00 грн.

Представником позивача засобами поштового зв`язку на адресу суду надіслано заяву про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 2000 грн., оскільки відповідне питання не було розглянуто судом при розгляді справи по суті.

Судом встановлено, що при винесенні рішення по справі судом не було розглянуто питання стосовно судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відтак, оскільки рішення у цій справі ухвалено в порядку письмового провадження, судом виклик сторін не здійснювався, а розгляд питання про ухвалення додаткового рішення проведено за наявними матеріалами.

Дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та наявність правових підстав для ухвалення додаткового рішення, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Частинами 2-7 ст. 134 КАС України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Представником позивача разом з позовом було надано ордер серія АН № 1016147 від 30.09.2020 року, договір про надання правової допомоги № 17/03-08 від 03.08.2020 року, додаткова угода №1 до Договору про надання правової допомоги № 17/03-08 від 03.08.2020 року, акт виконаних послуг до Договору про надання правової допомоги, з яких вбачається, що сума оплати за виконану роботу становить 2000 грн.

У відповідності до ч. 1 і ч. 9 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно з ч. 9 ст. 139 КАС України, суд дійшов висновку, що позивач має право на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн.

Отже, стягненню на користь позивача підлягає 2000 грн. понесених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до задоволених позовних.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність прийняття додаткового рішення, яким вирішити питання про судові витрати.

Керуючись ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Задовольнити клопотання представника позивача про ухвалення додаткового рішення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Краматорської міської ради Донецької області суму судових витрат у розмірі 2000 (дві тисячі) грн.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Г.П. Бабаш