Справа № 120/439/21-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2021-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/439/21-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Заброцька Людмила Олександрівна

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

17 березня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного підприємства "Глорія-В" на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 22 січня 2021 року (прийняту у м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Глорія-В" (далі - позивач) до Виконавчого комітету Вінницької міської ради (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ЗАЯВИ

Позивач 21.01.2021 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить забезпечити поданий адміністративний позов шляхом зупинення дії рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 23.12.2020 №2863 "Про демонтаж засобу зовнішньої реклами"; зупинення дії рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 23.12.2020 №2864 "Про демонтаж засобу зовнішньої реклами"; зупинення дії рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 23.12.2020 №2865 "Про демонтаж засобу зовнішньої реклами".

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 22.01.2021 відмовлено в забезпеченні адміністративного позову Приватного підприємства "Глорія-В" до Виконавчого комітету Вінницької міської ради в адміністративній справі №120/439/21-а.

Приймаючи вказану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову є необгрунтованими, отже на даний час відсутні підстави для забезпечення позову за наведених позивачем обгрунтувань та в обраний спосіб.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказану ухвалу та прийняти нову постанову, якою заяву про забезпечення позову задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що строки протягом яких має бути проведений демонтаж не встановлено, однак з урахуванням того, що вказані роботи можуть бути проведені у будь-який день, то у випадку демонтажу рекламних конструкцій належних ПП "Глорія-В" балансовою вартістю 264000 грн ефективний захист та поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду зробить неможливим.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано, що на даний час рекламні конструкції, що належать позивачу, розміщено з порушенням, без будь-яких дозвільних документів. Більше року конструкції арочного типу, які належать позивачу розміщені в межах міста протиправно, без дозволу. Діючі дозволи на встановлення рекламного засобу у позивача відсутні. Також відповідач звертає увагу на те, що такі протиправні дії позивача призвели до настання аварійної ситуації, а наслідок якої могли постраждати люди та їх майно.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалами Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2021 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 10.03.2021 09:50 год.

10.03.2021 до суду надійшла заява представника позивача про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 10.03.2021 клопотання представника позивача задоволено та оголошено перерву до 17.03.2021 10:00 год.

17.03.2021 до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи без участі представника позивача.

Згідно з п.2 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

21.01.2021 разом із адміністративним позовом позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить забезпечити поданий адміністративний позов шляхом зупинення дії рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 23.12.2020 №2863 "Про демонтаж засобу зовнішньої реклами"; зупинення дії рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 23.12.2020 №2864 "Про демонтаж засобу зовнішньої реклами"; зупинення дії рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 23.12.2020 №2865 "Про демонтаж засобу зовнішньої реклами".

Заява позивача про забезпечення позову мотивована тим, що, на переконання позивача, рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 23.12.2020 №2863, №2864, №2865 "Про демонтаж засобу зовнішньої реклами", відповідно до яких вирішено демонтувати рекламну конструкцію арочного типу, яка розташована на автомобільній дорозі М-12 виїзд з м. Вінниця вул. Немирівське шосе (біля буд №98) (над проїздною частиною); автомобільній дорозі М-12 під`їзд до м. Вінниця км. 0-990 (над проїздною частиною); за адресою: вул. Немирівське шосе біля зупинки ТОВ "Барлінек-Інвест" (дорога М:12 біля АЗС "Укрнафта"), має очевидні ознаки протиправності, порушує права та інтереси позивача, а у випадку демонтажу рекламних конструкцій, належних позивачу, балансовою вартістю 264000 грн ефективний захист та поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, буде неможливим. В зв`язку з чим позивач вважає, що наявні підстави для забезпечення позову шляхом зупинення дії таких рішень.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Згідно із ч.1 ст.150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

В силу ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

За змістом ч.2 ст.151 КАС України, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

У відповідності до ст.154 КАС України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до правового висновку, викладеного у п. 30 постанови Верховного Суду від 20.03.2019 в справі № 826/14951/18, за своєю правовою природою інститут забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся чи має намір звернутися в суд, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом.

При цьому, саме позивач, як суб`єкт звернення із відповідною заявою (клопотанням), повинен обґрунтувати наявність в даному випадку підстав для забезпечення позову, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України.

Для задоволення судом поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову останній має довести, що невжиття вказаних заходів забезпечення позову призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною 2 статті 150 КАС України.

У пункті 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" № 2 від 06.03.2008 надано роз`яснення, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність підстав для забезпечення позову.

Отже, при розгляді клопотання про забезпечення позову суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з передбачених ст.150 КАС України обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти; врахувати пов`язаність заходів щодо забезпечення позову з його предметом, співмірність таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам.

Під час вирішення питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що законодавцем встановлено наступні підстави для постановляння ухвали про забезпечення позову у справі: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності.

Разом з цим, варто зазначити, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання, чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність способу забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами, застосований судом захід забезпечення позову має відповідати вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Згідно матеріалів оскарження ухвали предметом оскарження в справі є рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 23.12.2020 №2863, №2864, №2865 "Про демонтаж засобу зовнішньої реклами", відповідно до яких вирішено демонтувати рекламну конструкцію арочного типу, яка розташована на автомобільній дорозі М-12 виїзд з м. Вінниця вул. Немирівське шосе (біля буд №98) (над проїздною частиною); автомобільній дорозі М-12 під`їзд до м. Вінниця км. 0-990 (над проїздною частиною); за адресою: вул. Немирівське шосе біля зупинки ТОВ "Барлінек-Інвест" (дорога М:12 біля АЗС "Укрнафта" ) які, на думку позивача, прийнято необгрунтовано та без наявності для того правових підстав.

В той же час в апеляційній скарзі позивач вказує, що у випадку демонтажу рекламних конструкцій, належних позивачу, балансовою вартістю 264000 грн ефективний захист та поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, буде неможливим.

У контексті процесуального питання, яке є предметом розгляду, слід зазначити, що оскаржувані у справі рішення відповідача можуть справляти певний несприятливий вплив на учасників спірних правовідносин, зокрема на позивача. Так, оскаржувані рішення за наслідком їх реалізації можуть мати наслідки, які позивач оцінює для себе як негативні. Проте відповідно до положень ст. 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не у кожному випадку є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 826/16509/18 та від 26.12.2019 у справі № 640/13245/19, від 20.03.2019 у справі № 826/14951/18) та вірно врахований судом першої інстанції.

Крім того, порушення прав, свобод чи інтересів особи - це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретної особи (або осіб) щодо неї. Моментом порушення є момент прийняття рішення, вчинення дій чи бездіяльності, які породжують або можуть породити в майбутньому негативні правові наслідки для особи у вигляді виникнення, зміни чи припинення певних правовідносин за її участю. Іншими словами, таке рішення (дії чи бездіяльність) є юридичним фактом, котрий має існувати на момент звернення до суду, передувати йому та підтверджуватися належними доказами (постанова Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №826/15718/16).

Таким чином перевіривши матеріали справи та доводи сторін колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в поданій заяві про забезпечення адміністративного позову не наведено суду істотних обставин та не надано жодних доказів, які б вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, або ж вказували на наявність очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення у зв`язку із цим прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду.

При цьому відповідно до змісту оскаржуваних рішень вони прийняті в зв`язку з невиконанням припису робочого органу з регулювання діяльності по розміщенню зовнішньої реклами в м. Вінниці від 10.02.2020, 17.02.2020 та 14.05.2020, виданого ПП "Глорія В" щодо добровільного демонтажу протиправно встановленого рекламного засобу, з метою усунення порушень при розміщенні зовнішньої реклами.

Отже, спірні правовідносини між сторонами щодо розміщення засобу зовнішньої реклами тривають ще з 10.02.2020, тобто вже майже рік. Разом з тим, позивачем не надано суду доказів щодо оскарження припису робочого органу з регулювання діяльності по розміщенню зовнішньої реклами в м. Вінниці від 10.02.2020, 17.02.2020 та 14.05.2020, виданого ПП "Глорія В" щодо добровільного демонтажу встановлених рекламних засобів.

Крім того колегія суддів приймає доводи відповідача про те, що рекламні конструкції арочного типу розміщені в межах міста розташовані над проїжджою частиною дороги створюють небезпеку падіння, що може спричинити припинення руху автомобільного транспорту на автомобільних дорогах (магістрального та державного значення), травмувати людей та є загрозою надзивичайної ситуації.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заява Приватного підприємства "Глорія-В" про забезпечення адміністративного позову не підлягає задоволенню.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, то підстав для зміни розподілу судових витрат немає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Приватного підприємства "Глорія-В" залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 22 січня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає згідно ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.