Справа № 607/4595/21
Суддя: Братасюк В. М.
Дата ухвалення: 2021-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2021 Справа №607/4595/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого Братасюка В.М.

за участю секретаря Паславської О.І.

перекладача - Захарків І.М.

представника позивача - Дядишин Л.В.

відповідача - ОСОБА_1

представника відповідача Скиби В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Управління Державної міграційної служби України в Тернопільські області до громадянки Республіки Конго ОСОБА_1 про продовження строку затримання громадянинаРеспубліки Конго ОСОБА_1 з метою забезпечення його примусового видворення за межі території України, -

В С Т А Н О В И В:

Управління Державної міграційної служби України у Тернопільській області (далі - УДМС у Тернопільській області) звернулося до суду з адміністративним позовом до громадянки Республіки Конго ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про продовження строку затримання громадянкиРеспубліки Конго ОСОБА_1 з метою забезпечення його примусового видворення за межі території України на строк шість місяців, із поміщенням у Волинськийпункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України Державної міграційної служби України, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

На обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач громадянин Республіки Конго ОСОБА_1 , в`їхав на територію України 15.11.2008 через КПП ,,Бориспіль" з метою навчання в Тернопільському національному технічному університеті імені Івана Пулюя. За порушення правил перебування іноземців в Україні громадянина Республіки Конго ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено штраф у розмірі 1700,00 грн. Відомості про сплату штрафу іноземцем, відсутні.Відповідач із заявою щодо продовження строку перебування на території України, надання йому статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту до територіальних органів та підрозділів ДМС України не звертався, продовжує знаходитись на території України без законних на те підстав, грубо порушуючи вимоги законодавства, яке визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства. Також, 26.06.2018 УДМС у Тернопільській області прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Республіки Конго ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким останнього зобов`язано покинути територію України до 11.07.2018 та заборонено в`їзд на територію України строком на 3 роки. Дане рішення було йому оголошено, один із примірників рішення від 26.06.2018 про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Республіки Конго ОСОБА_1 (далі - рішення про примусове повернення від 26.06.2018) особисто вручено Відповідачу, йому роз`яснено його права та обов`язки, зобов`язано не пізніше 11.07.2018 самостійно залишити територію України, а також попереджено про наслідки невиконання рішення про примусове повернення від 26.06.2018, що підтверджується його підписом.

Постанова про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення від 26.06.2018 серії ПН МТР 019110 та рішення про примусове повернення від 26.06.2018 Відповідачем було оскаржено в судовому порядку до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.09.2018 по справі № 607/12778/20 позов ОСОБА_1 до заступника начальника Управління - начальника відділу у справах іноземців та осіб без громадянства УДМС у Тернопільській області Лобач Т.І. про визнання протиправною та скасування постанови серії ПН МТР 019110 від 26.06.2018 про накладення адміністративного стягнення, залишено без розгляду.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.07.2018 № 607/12775/18 позов ОСОБА_1 до УДМС у Тернопільській області про скасування рішення про примусове повернення в країну походження або третю країну, залишено без розгляду.

Однак, рішення УДМС у Тернопільській області про примусове повернення від 26.06.2018 після залишення позовних заяв ОСОБА_1 у справі № 607/12778/18 та справі № 607/12775/18 без розгляду, добровільно ним так і не виконане.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.09.2020 позов УДМС у Тернопільській області до громадянина Республіки Конго ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про примусове видворення за межі України та затримання із поміщенням у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України з метою забезпечення його видворення за межі території України строком на шість місяців задоволено. Рішення звернено до негайного виконання, вступило в законну силу та не оскаржувалося.

За рішенням УДМС у Тернопільській області від 24.09.2020року відповідача поміщено у Волинський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України (далі - Волинський ПТПІ), що розташований за адресою: вул. Перемоги, 27, с.Журавичі, Ківерцівський район, Волинська область.

Шестимісячний строк затримання відповідача у Волинському ПТПІ закінчується 24.03.2021року.

З метою виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.09.2020 у справі №607/16091/20 та відповідно до частин 11, 12 статті 289 КАС України, Розділу VI Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України 23.04.2012 № 353/271/150 (із змінами), сектором організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення УДМС України в Тернопільській області з метою примусового видворення іноземця та оформлення йому документів для повернення до країни його громадянської належності, були проведені відповідні заходи.

У зв`язку з відсутністю у іноземця коштів для повернення у країну походження було направлено листи до ДМС України щодо його перевезення за рахунок коштів державного бюджету, а саме:

- 30.09.2020 за № 6101.5/24118-20;

- 21.10.2020 за № 6101.5/28578-20;

- 24.12.2020 за № 6101.5/41769-20;

- 22.02.2021 за № 6101.5/9870-21(копії листів додаються).

У відповіді ДМС України від 23.02.2021 за № 8.3/647-21 зазначено, що Департаментом у справах іноземців та осіб без громадянства (ДСІОБГ) розпочато процедуру із закупівлі послуг туристичних агенств та подібних послуг (послуги з організації примусового видворення за межі України незаконних мігрантів) за рахунок коштів загального фонду державного бюджету. Після здійснення зазначених процедур та визначення тендерним комітетом ДМС переможця, ДСІОБГ повернеться до питання щодо придбання авіаквитків для здійснення примусового видворення іноземних громадян, зокрема громадянина Республіки Конго ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також, з метою виконання судового рішення про примусове видворення Відповідача за межі території України УДМС України в Тернопільській області скеровано листи до Посольства Республіки Конго через Департамент консульської служби МЗС України від 02.02.2021 за №6101.5-727/61.1-21, від 17.02.2021 за № 6101.5-1117/61.1-21 щодо сприяння у інформуванні батьків Відповідача про місце знаходження їх сина та придбання квитка для його повернення на батьківщину.

До Волинського ПТПІ 15.01.2021 скеровано лист за №6101.5/1912-21 щодо сприяння у отриманні інформації про близьких родичів для встановлення контакту з ними з метою придбання авіаквитка Відповідачу.

На адресу УДМС в Тернопільській області надійшли листи з Волинського ПТПІ (вих. №№ 04-01/1100 від 25.11.2020; 04-01/65 від 16.01.2021) про результати співбесіди з іноземцем, із яких вбачається, що батьки іноземця мають можливість оплатити переліт Відповідача додому, однак останній не бажає повертатися до країни походження, тобто свідомо ухиляється від виконання рішення суду про його примусове видворення за межі території України.

Окрім того, Управлінням 18.12.2020 за № 6101.5-9162/61.1-20 та 01.02.2021 за № 6101.5-688/61.1-21 скеровано листи до навчального закладу, який запросив на навчання в Україну вищевказаного іноземця - Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя, щодо сприяння в придбанні авіаквитка для повернення громадянина Республіки Конго ОСОБА_1 в країну походження, однак відповіді на вищевказані листи на даний час не отримано.

УДМС у Тернопільській області зазначає, що нею вживались всі можливі заходи з метою забезпечення примусового видворення за межі України громадянина Республіки Конго ОСОБА_1 шляхом надсилання відповідних запитів, однак питання його примусового видворення за межі України на даний час не вирішено, за відсутності коштів на придбання авіаквитка (відповідні процедури закупівель послуг за рахунок коштів загального фонду державного бюджету не завершені).

Крім того, відсутня належна співпраця зі сторони іноземця під час забезпечення його примусового видворення, про що свідчить небажання Відповідача залишити територію України за можливості батьків останнього, придбати йому квиток на повернення додому.

Таким чином, на даний час ыснують умови, за яких неможливо забезпечити примусове видворення відповідача у даній справі, а тому, відповідно до законодавства, є підстави для продовження строку затримання на шість місяців в межах визначеного ч. 11 ст. 289 КАС України вісімнадцятимісячного строку, оскільки існує ризик ухиляння від виконання рішення суду про його примусове видворення, що змушує позивача звернутись із даним позовом до суду.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просить його задовольнити.

Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечили проти задоволення позову, просив суд не продовжувати йому термін затримання, оскільки відповідач має намір оформити необхідні документи які дають право на перебування в Україні.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.09.2020 під час виконання повноважень в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, працівниками сектору організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення Тернопільського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області (далі - Тернопільський МВ УДМС у Тернопільській області) виявлено на території м. Тернопіль громадянина Республіки Конго ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно якого 26.06.2018 за порушення міграційного законодавства УДМС у Тернопільській області прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни, зобов`язано покинути територію України до 11.07.2018. При цьому, іноземцем не зазначено поважних причин не виконання рішення УДМС у Тернопільській області від 26.06.2018 про його примусове повернення до країни походження або третьої країни, тривалого незаконного перебування на території нашої держави та не вказано з якою метою перебуває у місті.

В ході перевірки було встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Республіки Конго, що підтверджується паспортним документом НОМЕР_1 , виданим 01.06.2018, строком дії до 31.05.2023. В`їхав на територію України 15.11.2008 через КПП ,,Бориспіль" з метою навчання в Тернопільському національному технічному університеті імені Івана Пулюя.

На підставі заяв вказаного іноземця та відповідних клопотань Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя (далі - ТНТУ ім. І. Пулюя), йому неодноразово продовжувався термін перебування на території України органом СГІРФО Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області.

24.10.2014 згідно клопотання ТНТУ ім. І. Пулюя та заяви громадянина Республіки Конго ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній отримав в УДМС у Тернопільській області посвідку на тимчасове проживання в Україні серії НОМЕР_2 терміном дії до 15.02.2015, яку було видано взамін посвідки на тимчасове проживання серії НОМЕР_3 .

10.03.2015 на підставі клопотань ТНТУ ім. І. Пулюя та заяв Позивача, термін дії посвідки на тимчасове проживання в Україні серії НОМЕР_2 йому неодноразово продовжувався, востаннє до 30.12.2016 .

УДМС у Тернопільській області 05.02.2016року, отримано заяву від громадянина Республіки Конго ОСОБА_1 про видачу йому довідки про втрату паспорта громадянина Республіки Конго (паспортний документ НОМЕР_4 , виданий 12.10.2005, терміном дії до 15.10.2015 по якому він в`їхав на територію України). 22.02.2016 за № 03/2465 Позивачу видано довідку про втрату ним паспортного документу, терміном дії до 17.03.2016. Також йому було рекомендовано оформити новий паспортний документ.

Статтею 4 Закону України ,,Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства"визначено підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України. Так, ч.12 ст. 4 Закону (в редакції чинній до 29.04.2018) було чітко встановлено, що іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою навчання та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період навчання. Аналогічне положення міститься в ч. 13 ст. 4 Закону в редакції чинній на даний час.

Про відрахування слухачів з групи підготовки Мережевої Академії Cisco Systems", громадянин Республіки Конго ОСОБА_1 відрахований з навчання з 16.06.2016 .

У зв`язку з цим до УДМС у Тернопільській області надійшло клопотання приймаючої сторони (ТНТУ ім І.Пулюя) від 29.06.2016 № 2/28-1970 щодо скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні вищевказаному іноземцю.

Тому, УДМС у Тернопільській області з метою забезпечення вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, на підставі положень ч.2 п. 19 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання і технічного опису їх бланків та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2002 року № 1983, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2012 № 251 (в редакції чинній на момент прийняття рішення), 28.07.2016 прийнято рішення № 306 про скасування посвідки на тимчасове проживання громадянину Республіки Конго ОСОБА_1 згідно якого посвідка на тимчасове проживання серії НОМЕР_2 була скасована, визнана такою, що підлягає вилученню та знищенню, відмітка про видачу посвідки на тимчасове проживання в паспортному документі Позивача анулюванню, а самого Позивача зобов`язано у місячний строк з дня отримання копії рішення знятися з реєстрації місця проживання та виїхати за межі України. Копію даного рішення направлено рекомендованим листом на адресу зареєстрованого місця проживання Позивача.

Рішення УДМС у Тернопільській області від 28.07.2016 № 306 про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні серії НОМЕР_2 відповідачем не оскаржувалось.

Однак, громадянин Республіки Конго ОСОБА_1 всупереч вимогам законодавства не здійснив зняття з реєстрації місця проживання, посвідку на тимчасове проживання приймаючій стороні (ТНТУ ім. І.Пулюя) не передав та територію України не покинув (п. 3.17 наказу МВС від 15.07.2013 № 681 ,,Про затвердження Тимчасового порядку розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання" п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.03.2012 № 251 ,,Про затвердження Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання і технічного опису їх бланків та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 26.12.2002 № 1983" в редакції чинній на момент прийняття рішення). Слід відмітити, що нездана посвідка на тимчасове проживання вважається недійсною. Крім того, після закінчення строку дії посвідки на тимчасове проживання в Україні серії НОМЕР_2 (30.12.2016), продовжував перебувати на території України без законних на те підстав, жодних заходів для виїзду до країни громадянської належності не вживав, свідомо без поважних причин ухиляючись від виїзду.

Слід відмітити, що п. 14 ст.1 Закону визначено, що нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Таким чином, на момент виявлення посадовими особами УДМС у Тернопільській області 26.06.2018 громадянина Республіки Конго ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній перебував в Україні без законних на те підстав, порушуючи законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства (п. 13. ст. 4 Закону України ,,Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", п. 67 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 322 ,,Про затвердження зразка, технічного опису бланка та Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання").

За порушення правил перебування іноземців в Україні громадянина Республіки Конго ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено штраф у розмірі 1700,00 грн. Відомості про сплату штрафу іноземцем, відсутні.

Відповідач із заявою щодо продовження строку перебування на території України, надання йому статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту до територіальних органів та підрозділів ДМС України не звертався, продовжує знаходитись на території України без законних на те підстав, грубо порушуючи вимоги законодавства, яке визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства.

З метою забезпечення вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, керуючись положеннями ст. 26 Закону, 26.06.2018 УДМС у Тернопільській області прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Республіки Конго ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким останнього зобов`язано покинути територію України до 11.07.2018 та заборонено в`їзд на територію України строком на 3 роки. Дане рішення було йому оголошено, один із примірників рішення від 26.06.2018 про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Республіки Конго ОСОБА_1 (далі - рішення про примусове повернення від 26.06.2018) особисто вручено Відповідачу, йому роз`яснено його права та обов`язки, зобов`язано не пізніше 11.07.2018 самостійно залишити територію України, а також попереджено про наслідки невиконання рішення про примусове повернення від 26.06.2018, що підтверджується його підписом. Повідомленням від 26.06.2018 за № 6101.5-11261/61.4-18 УДМС у Тернопільській області прокурора Тернопільської місцевої прокуратури повідомлено про прийняття 26.08.2018 рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Республіки Конго ОСОБА_1 .

Варто звернути увагу, що постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення від 26.06.2018 серії ПН МТР 019110 та рішення про примусове повернення від 26.06.2018 Відповідачем було оскаржено в судовому порядку до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.09.2018 по справі № 607/12778/20 позов ОСОБА_1 до заступника начальника Управління - начальника відділу у справах іноземців та осіб без громадянства УДМС у Тернопільській області Лобач Т.І. про визнання протиправною та скасування постанови серії ПН МТР 019110 від 26.06.2018 про накладення адміністративного стягнення, залишено без розгляду.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.07.2018 № 607/12775/18 позов ОСОБА_1 до УДМС у Тернопільській області про скасування рішення про примусове повернення в країну походження або третю країну, залишено без розгляду.

Однак рішення УДМС у Тернопільській області про примусове повернення від 26.06.2018 після залишення позовних заяв ОСОБА_1 у справі № 607/12778/18 та справі № 607/12775/18 без розгляду, добровільно ним так і не виконане.

23.09.2020 УДМС у Тернопільській області до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області подано позовну заяву про примусове видворення громадянина Республіки Конго ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України, яку ухвалою суду від 24.09.2020 у справі № 607/16091/20 було об`єднано в одне провадження із позовною заявою УДМС у Тернопільській області до громадянина Республіки Конго ОСОБА_1 про його затримання із поміщенням у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, з метою забезпечення його примусового видворення за межі території України на строк шість місяців.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.09.2020 позов УДМС у Тернопільській області до громадянина Республіки Конго ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про примусове видворення за межі України та затримання із поміщенням у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України з метою забезпечення його видворення за межі території України строком на шість місяців задоволено. Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.09.2020 по справі №607/16091/20 звернено до негайного виконання,вступило в законну силу та не оскаржувалося.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.09.2020 встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушуючи вимоги закону, перебуває на території України без законних на те підстав, рішення про своє повернення з України добровільно не виконує, ухиляється від виїзду, ніде не працює, засобів для існування, постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, як то сім`ї чи близьких родичів в Україні не має, у зв`язку з чим наявні обґрунтовані підстави для його примусового видворення та вважати, що він може перешкоджати проведенню процедури видворення.

Частиною 4 ст.78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За рішенням УДМС у Тернопільській області від 24.09.2020, Відповідача поміщено у Волинський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України (далі - Волинський ПТПІ), що розташований за адресою: вул. Перемоги, 27, с.Журавичі, Ківерцівський район, Волинська область.

Шестимісячний строк затримання Відповідача у Волинському ПТПІ завершується 24.03.2021.

Конституція України встановлює, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України (ч. 1 ст. 26). Кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом (стаття 33 Конституції України).

Закон України ,,Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" (далі - Закон) визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Згідно абзацу 1 частини 4 статті 30 Закону іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше як вісімнадцять місяців.

Аналогічні положення викладені в пункті 12 Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, яка затверджена наказом МВС України від 29.02.2016 № 141 (далі - Інструкція № 141).

Так, частиною 11 ст.289 КАС України передбачено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є (ч. 13 ст. 289 КАС України, п. 6 Розділу ІІІ Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України 23.04.2012 № 353/271/150):

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Виходячи з правового аналізу ст. 289 КАС України можна стверджувати, що інститут продовження строку затримання застосовується адміністративним судом ВИКЛЮЧНО у разі наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк, якими є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

З метою виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.09.2020 у справі №607/16091/20 та відповідно до частин 11, 12 статті 289 КАС України, Розділу VI Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України 23.04.2012 № 353/271/150 (із змінами), сектором організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення УДМС України в Тернопільській області з метою примусового видворення іноземця та оформлення йому документів для повернення до країни його громадянської належності, були проведені певні заходи.

У зв`язку з відсутністю у іноземця коштів для повернення у країну походження було направлено листи до ДМС України щодо його перевезення за рахунок коштів державного бюджету, а саме:

- 30.09.2020 за № 6101.5/24118-20;

- 21.10.2020 за № 6101.5/28578-20;

- 24.12.2020 за № 6101.5/41769-20;

- 22.02.2021 за № 6101.5/9870-21.

У відповіді ДМС України від 23.02.2021 за № 8.3/647-21 зазначено, що Департаментом у справах іноземців та осіб без громадянства (ДСІОБГ) розпочато процедуру із закупівлі послуг туристичних агенств та подібних послуг (послуги з організації примусового видворення за межі України незаконних мігрантів) за рахунок коштів загального фонду державного бюджету. Після здійснення зазначених процедур та визначення тендерним комітетом ДМС переможця, ДСІОБГ повернеться до питання щодо придбання авіаквитків для здійснення примусового видворення іноземних громадян, зокрема громадянина Республіки Конго ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також, з метою виконання судового рішення про примусове видворення Відповідача за межі території України УДМС України в Тернопільській області скеровано листи до Посольства Республіки Конго через Департамент консульської служби МЗС України від 02.02.2021 за №6101.5-727/61.1-21, від 17.02.2021 за № 6101.5-1117/61.1-21 щодо сприяння у інформуванні батьків Відповідача про місце знаходження їх сина та придбання квитка для його повернення на батьківщину.

До Волинського ПТПІ 15.01.2021 скеровано лист за №6101.5/1912-21 щодо сприяння у отриманні інформації про близьких родичів для встановлення контакту з ними з метою придбання авіаквитка Відповідачу.

На адресу УДМС в Тернопільській області надійшли листи з Волинського ПТПІ (вих. №№ 04-01/1100 від 25.11.2020; 04-01/65 від 16.01.2021) про результати співбесіди з іноземцем, із яких вбачається, що батьки іноземця мають можливість оплатити переліт Відповідача додому, однак останній не бажає повертатися до країни походження.

Окрім того, Управлінням 18.12.2020 за № 6101.5-9162/61.1-20 та 01.02.2021 за № 6101.5-688/61.1-21 скеровано листи до навчального закладу, який запросив на навчання в Україну вищевказаного іноземця - Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя, щодо сприяння в придбанні авіаквитка для повернення громадянина Республіки Конго ОСОБА_1 в країну походження, однак відповіді на вищевказані листи на даний час не отримано.

Отже, УДМС у Тернопільській областівживались певні заходи з метою забезпечення примусового видворення за межі України громадянина Республіки Конго ОСОБА_1 шляхом надсилання відповідних запитів, однак питання його примусового видворення за межі України на даний час не вирішено, за відсутності коштів на придбання авіаквитка (відповідні процедури закупівель послуг за рахунок коштів загального фонду державного бюджету не завершені).

Крім того, існує небажання самого Відповідача залишити територію України за можливості батьків останнього, придбати йому квиток на повернення додому.

Отже, дані обставини є умовами, за яких неможливо забезпечити примусове видворення Відповідача у даній справі, таким чином відповідно до законодавства є підстави для продовження строку затримання в межах шести місяців згідно визначеного ч. 11 ст. 289 КАС України вісімнадцятимісячного строку.

У відповідних положеннях статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що:

«1. Кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом:

f) "законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції».

Тобто Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод відмежовує «затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну» (перша частина цього положення) та «затримання особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції» (друга частина цього положення).

При цьому, перелік винятків із права на свободу, яке гарантує пункт 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є вичерпним, і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідатиме меті положення пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (§ 42 рішення Європейського суду з прав людини «Ливада проти України»).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Відповідачем не представлено суду жодних доказів на спростування доводів позивача та безпідставність позовних вимог.

Проаналізувавши вищевикладені обставини справи, виходячи з принципів законності, об`єктивності, розумності та справедливості, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково, оскільки питання примусового видворення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі України на даний час не вирішено через існування національних бюрократиних процедур - відсутності в органів ДМС коштів на придбання авіаквитка (відповідні процедури закупівель послуг за рахунок коштів загального фонду державного бюджету з станом на дату ухвалення рішення (18.03.2021 року!) з незрозумілих здоровому глузду причин ще не завершені).

Поряд з цим суд вважає за надмірне втручатися в обмеження свободи пересування відповідача аж на шестимісячний строк, оскільки тривале в часі незавершення процедури проведення закупівель національними органами з причини надмірних бюрократичних процедур, не можуть слугувати виправданням, щоб тримати особу в тимчасовому пункті перебування ще на пів року. Окрім цього Суд вважає, шо в умовах оголошеної пандемії та обмежених фінансових ресурсів, безглуздим та фактично «злочинним» є надавати приорітет витраті коштів платників податків на утримання іноземця в період з вересня 2020 року по лютий 2021 року в тимчасовому пункті перебування, виправдовуючи неможливість видворення існуванням бюрократичних процедур закупівель, що перешкоджають придбанню авіаквитка (ціна котрого вочевидь менша суми уже витрачених на утримання відповідача грошей).

Судом також критично оцінюються доводи позивача про відсутність належної співпраці зі сторони іноземця під час забезпечення його примусового видворення, про що свідчить небажання відповідача залишити територію України за можливості батьків останнього, придбати йому квиток на повернення додому, оскільки видворення, як форма державного примусу, не може здійснюватися за кошти особи, щодо якої застосовано примус - придбання квитка є проблемою національних органів влади і фінансовий тягар видворення за визначенням не може бути покладено на особу, щодо котрої існує рішення національного суду.

З огляду на наведене суд приходить до переконання, що є підстави для продовження строку її затримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, проте на розумний строк, що не перевищує півтора місяці.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 73-77, 90, 241-246, 255, 289, 371 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Управління Державної міграційної служби України в Тернопільські області (вул. Шевченка, 10 м.Тернопіль) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про продовження строку затримання громадянина Республіки Конго ОСОБА_1 з метою забезпечення його примусового видворення за межі території України задовольнити частково.

Продовжити строк затримання громадянинаРеспубліки Конго ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення його примусового видворення за межі території України на строк на півтора місяці до 03.05.2021 року, із поміщенням у Волинськийпункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України (знаходиться за адресою: вулиця Перемоги, 27, с. Журавичі, Ківерцівський район, Волинська область, 45213).

В задоволенні решти вимог відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк