Справа № 480/1632/20
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2021-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 р.Справа № 480/1632/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Бартош Н.С. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

представника позивача Похилько Л.В.

представника відповідача Кошеленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.06.2020 року, головуючий суддя І інстанції: М.М. Шаповал, м. Суми, по справі № 480/1632/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання"

до Головного управління ДПС у Сумській області, як територіальний орган утворений на правах відокремленого підрозділу ДПС України

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" (далі - ТОВ "СМНВО", позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Сумській області (далі - ГУ ДПС у Сумській області, відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 26.12.2019 № .

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 04.06.2020 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.06.2020 року та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що судом першої інстанції зроблено необґрунтований висновок про законність податкового повідомлення-рішення, оскільки проведення перевірки, за результати якої складено акт перевірки, так і прийняття податкового повідомлення-рішення про сплату штрафних (фінансових) санкцій здійснено контролюючим органом поза межами строків давності, визначених статтею 102 ПК України.

Зокрема, TOB "СМНВО" відповідно до платіжного доручення від 28.11.2019 погашено грошове зобов`язання з плати за землю у розмірі 495900 грн, визначене згідно податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № від 06.04.2016 по граничному строку сплати 06.04.2016. Однак, штраф всупереч п.114.1 ст. 114. ст. 102 Податкового кодексу України нараховано після спливу 1331 календарних днів граничного строку сплати податкового зобов`язання, тобто за межами 1095 днів з дати настання граничного строку сплати земельного податку.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ "СМНВО" 06.04.2016 подав до контролюючого органу податкову декларацію зі сплати земельного податку за 2015 рік № , в якій позивач задекларував авансовий внесок з цього податку, що підлягає сплаті позивачем щомісячно протягом всього 2016 року, в сумі 495900 грн.

ГУ ДПС у Сумській області проведено камеральну перевірку з питань своєчасності сплати податкового зобов`язання по земельному податку за 2015 рік, якою встановлена несвоєчасна сплата сум самостійно визначеного грошового зобов`язання по земельному податку згідно поданої декларації з плати за землю за 2015 рік.

За результатами перевірки, висновки якої були зафіксовані в акті від 09.12.2019 № 1930/18-28-54-04/34013028 (а.с. 7), податковим органом 26.12.2019 було прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким до товариства за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на землю застосовано штраф у сумі 99180 грн (а.с. 5).

Не погоджуючись з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з наявності підстав для застосування до позивача відповідальності у вигляді штрафних санкцій за несвоєчасну сплату до бюджету податкового зобов`язання по земельному податку за 2015 рік, визначеного відповідно податкової декларації з плати за землю від 06.04.2016 № у загальному розмірі 495900 грн. Суд дійшов висновку, що при нарахуванні штрафних санкцій за декларацією від 06.04.2016, відповідачем не порушено приписи статей 102 та 114 Податкового кодексу України щодо строку застосування штрафних санкцій в 1095 днів, оскільки такий строк має розраховуватись з дати сплати податкового зобов`язання, а не з дати подання декларації.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог частини 2статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

За змістом п.п. 14.1.39. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі ПК України) грошове зобов`язання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.п. 14.1.156. п. 14.1 ст. 14 ПК України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Кодексу визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Пунктом 54.1 ст.54 ПК України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 286.2 ст.286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Згідно з п. 287.3 ст. 287 ПК України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно з п.п. 14.1.265 п. 14.1 ст. 14 ПК України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Таким чином, на платника земельного податку покладено обов`язок здійснити у встановлені строки сплату узгодженого грошового зобов`язання. Несплачене у встановлений законом строк узгоджене грошове зобов`язання визначається сумою податкового боргу платника податків.

За несвоєчасну сплату платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання, такий притягується до відповідальності у вигляді штрафу у розмірах визначених Податковим кодексом України.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами проведеної камеральної перевірки контролюючим органом встановлено несвоєчасну сплату TOB "СМНВО" самостійно визначеного грошового зобов`язання по земельному податку за 2015 рік відповідно до податкової декларації з плати за землю № від 06.04.2016 р. по граничному строку 06.04.2016 р. у загальному розмірі 495900,00 грн.

Згідно даних ІС «Податковий блок» 28.11.2019 від TOB "СМНВО" зараховано надходження до бюджету коштів у рахунок погашення податкового боргу/недоїмки по земельному податку згідно платіжного доручення № 2874 від 28.11.2019 в сумі 495 900 грн., в результаті чого платнику податків зменшено податковий борг та нараховано штрафні санкції в сумі 99180 грн. за несвоєчасну сплату позивачем узгодженого податкового зобовязання.

При цьому, з податкового повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 26.12.2019 № встановлено, що штраф у розмірі 20% в сумі 99180 грн. застосований до підприємства за затримку на 1331 календарних днів сплати грошового зобов`язання на підставі ст. 126 Податкового кодексу України.

Згідно із пунктом 126.1 статті 126 ПК України у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

При цьому, згідно з п. 113.1 ст. 113 граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу.

З аналізу викладених норм колегія суддів дійшла висновку, що передумовою нарахування штрафних санкцій з підстав, визначених пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, є несплата платником податків суми узгодженого податкового зобов`язання у встановлені законом строки.

Граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 Податкового кодексу України, тобто штрафні санкції можуть бути застосовані в межах 1095 днів.

Перебіг строку в 1095 днів, визначеного статтею 102 Податкового кодексу України, починається з дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати грошових зобов`язань.

Таким чином, оскільки граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 Податкового кодексу України, то відповідно штрафні санкції можуть бути застосовані в межах 1095 днів, з дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати грошових зобов`язань.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 05.07.2019 по справі №820/11541/13-а.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що при нарахуванні TOB "СМНВО" штрафних санкцій на підставі ст. 126 Податкового кодексу України у розмірі 20% в сумі 99180 грн. за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання по земельному податку за 2015 рік (за затримку на 1331 календарних днів), контролюючим органом допущено порушення статті 102 Податкового кодексу України, оскільки штрафні санкції можуть бути застосовані в межах 1095 днів, з дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати грошових зобов`язань.

За таких обставин, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції, що незалежно від того, з яких причин платником податку не було своєчасно погашено узгоджену суму грошового зобов`язання, такий платник тільки після фактичного погашення боргу повинен сплатити суму штрафу у розмірі, який залежить від терміну прострочення.

У відповідності до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з абзацом першим частини другою цієї статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи, відповідач не довів правомірність донарахування сум штрафних санкцій відповідно до податкового повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 26.12.2019 № .

Посилання контролюючого органу у відзиві на апеляційну скаргу в підтвердження правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення на приписи п.102.4 ст.102 ПК України колегія суддів вважає необгрунтованими, з огляду на таке.

Відповідно до п.102.4 ст.102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

З аналізу наведеної норми слідує, що вона врегульовує питання щодо стягнення податкового боргу, а не застосування штрафних санкцій за порушення граничного строку сплати податкового зобов`язання по земельному податку, а тому посилання контролюючого органу на приписи п.102.4 ст.102 ПК України є необгрунтованими.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що оскільки оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень прийнято з порушенням норм Податкового кодексу України, тому таке рішення не може вважатись правомірними та підлягає скасуванню з врахуванням вимог частини 2 статті 2 КАС України.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 317 КАС України установлено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі (п. 4 ч. 3 ст. 317 КАС України).

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).

За викладених обставин, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги ТОВ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання", скасування рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.06.2020 року, та прийняття нового судового рішення про задоволення позовних вимог ТОВ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання".

Частиною 6 ст. 139 КАС України передбачено, що якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі ви ступала його посадова чи службова особа.

В матеріалах справи наявний оригінал квитанції від 19.03.2020 року про сплату судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 2102,00 грн. (а.с. 19), а також оригінал квитанції від 01.10.2020 року у розмірі 11157,75 грн. (а.с. 71).

З урахуванням висновку суду апеляційної інстанції про задоволення вимог позивача, колегія суддів, здійснюючи розподіл судових витрат у справі, приймає рішення про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ТОВ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" витрати зі сплати судового збору у розмірі 13259,75 грн.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" - задовольнити.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.06.2020 по справі № 480/1632/20 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" до Головного управління ДПС у Сумській області, як територіальний орган утворений на правах відокремленого підрозділу ДПС України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 26.12.2019 № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області, як територіальний орган утворений на правах відокремленого підрозділу ДПС України (, вул. Іллінська, 13, м. Суми, 40009) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" (; вул. Горького, 58, м. Суми, 40004) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 13259 (тринадцять тисяч двісті п`ятдесят дев`ять) грн. 75 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 19.03.2021 року