Справа № 428/653/21
Суддя: Баронін Д. Б.
Дата ухвалення: 2021-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/653/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Корнєвої Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого прикордонника нарядів в КПВВ «Станиця Луганська» відділу прикордонної служби «Станиця Луганська» Луганського прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України Бондаренка Валентина Валентиновича про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

1. Позиції сторін, процесуальні дії

1.1. ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до старшого прикордонника нарядів в КПВВ «Станиця Луганська» відділу прикордонної служби «Станиця Луганська» Луганського прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України Бондаренка Валентина Валентиновича про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що постановою відповідача серії СхРУ №073405 від 18.01.2021 її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. У тексті постанови зазначено, що 18.01.2021 о 15 год. 10 хв. в контрольному пункті в`їзду виїзду «Станиця Луганська», дорожній коридор №6 «Станиця Луганська - Щастя - Новоайдар», під час здійснення контролю в`їзду виїзду, було встановлено, що позивач 20.10.2020 о 22 год. 00 хв. в районі п.п. Ізварино Луганської області на напрямку п.п. Ізварино (ТОГ) - п.п.п Донецьк (РФ) - п.п. Ізварино (ТОГ), здійснила виїзд з тимчасово окупованої території України до території Російської Федерації, поза контрольними пунктами в`їзду виїзду, чим порушила вимоги пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 № 815, чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 204-2 КУпАП. Свідки вказаного правопорушення відсутні, при розгляді справи на місці не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в її діях є ознаки правопорушення. У зв`язку з цим просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

1.2. Відповідач надав письмовий відзив, в якому вказав, що позивач самостійно надала детальні письмові пояснення щодо дати та напрямку руху на тимчасово окупованій території України, з яких вбачається факт правопорушення. Постанова була складена на підставі письмових пояснень особи, протоколу про правопорушення та рапорту щодо правопорушення. Отже, факт вчинення позивачем правопорушення є доведеним.

1.3. У судовому засіданні позивач присутня не була, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач надав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із загостренням хронічного захворювання, проте судом було вирішено відмовити у задоволенні цієї заяви, оскільки відповідач надав письмовий відзив та письмові докази, що є достатніми для всебічного та об`єктивного вирішення справи.

2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин

2.1. Зі змісту копії протоколу про адміністративне правопорушення серії СхРУ №211442, складеного 18.01.2021 інспектором прикордонної служби 2 категорії 2 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Станиця Луганська» Томчуком О.Г., вбачається, що 18.01.2021 о 15 год. 10 хв. в контрольному пункті в`їзду виїзду «Станиця Луганська», дорожній коридор №6 «Станиця Луганська - Щастя - Новоайдар» під час здійснення контролю в`їзду виїзду були виявлено гр. України ОСОБА_1 , яка 20.10.2020 о 22 год. 00 хв. в районі н.п. Ізварине Луганської області на напрямку н.п. Ізварине (ТОТ) - Донецьк (РФ) здійснила виїзд з тимчасово окупованої території України до території Російської Федерації поза контрольними пунктами в`їзду виїзду, чим порушила вимоги пункту 3 Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб , переміщення товарів з таких територій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 №815, тобто скоїла правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

Зі змісту вищевказаного протоколу вбачається, що до нього додаються пояснення особи та рапорт військовослужбовця.

Так, зі змісту письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що вона визнала, що 20.10.2020 виїхала з тимчасово окупованої території України в Російську Федерацію через пункт пропуску Ізварино з подальшою метою потрапляння на територію України. Крім того, в поясненнях вказано, що ОСОБА_1 не може підтвердити факт спроби виїхати з тимчасово окупованої території України у встановлений законодавством спосіб.

Згідно із рапортом інспектора прикордонної служби Ляшка К. від 18.01.2021, він з 8-00 до 16-00 18.01.2021 перебував в прикордонному наряді «ОКСТЗ» в КПВВ «Станиця Луганська». Близько 15-10 год. було вяивлено громадянку ОСОБА_1 , яка прибула до контрольного пункту «Станиця Луганська» з тимчасово окупованої території України. Було виявлено, що 30.09.2020 вона здійснила виїзд з контрольованої території України до тимчасово окупованої території через контрольний пункт «Станиця Луганська», а 21.10.2020 здійснила в`їзд до контрольованої території України з території Російської Федерації через пункт пропуску «Мілове».

2.2. Відповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії СхРУ № 073404 від 18.01.2021 вбачається, що старший прикордонник нарядів в КПВВ «Станиця Луганська» ОСОБА_2 встановив, що 18.01.2021 о 15 год. 10 хв. в контрольному пункті в`їзду виїзду «Станиця Луганська», дорожній коридор №6 «Станиця Луганська - Щастя - Новоайдар» під час здійснення контролю в`їзду виїзду були виявлено гр. України ОСОБА_1 , яка 20.10.2020 о 22 год. 00 хв. в районі н.п. Ізварине Луганської області на напрямку н.п. Ізварине (ТОТ) - Донецьк (РФ) здійснила виїзд з тимчасово окупованої території України до території Російської Федерації поза контрольними пунктами в`їзду виїзду, чим порушила вимоги пункту 3 Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 №815, тобто скоїла правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень. Копію вказаної постанови отримано ОСОБА_1 18.01.2021.

3. Релевантні джерела права та акти їх застосування

3.1. Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 5 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтями 204-1 і 204-2 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня їх виявлення, але не пізніше року з дня їх вчинення, а у разі вчинення таких правопорушень іноземцями або особами без громадянства, стосовно яких у встановленому законом порядку прийнято рішення про примусове повернення чи примусове видворення з України, - протягом часу, необхідного для їх виїзду з України, але не пізніше строку, визначеного законом для виїзду цих осіб з України чи забезпечення їх примусового видворення з України.

Відповідно до ч. 1 ст. 204-2 КУпАП порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї - тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту пункту 3 Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2019 року № 815, вбачається, що в`їзд/виїзд осіб, у тому числі транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, а також переміщення товарів на тимчасово окуповані території та з таких територій здійснюється виключно через визначені контрольні пункти відповідно до вимог цього Порядку.

3.2. Згідно із ст. 222-1 КУпАП органи Державної прикордонної служби України розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду - виїзду, порушенням іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні і транзитного проїзду через її територію, невиконанням рішення про заборону в`їзду в Україну, порушенням порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України або виїзду з неї, а також з порушенням порядку в`їзду до району проведення антитерористичної операції або виїзду з нього (стаття 202, частина друга статті 203, стаття 203-1 (щодо порушень, виявлених у пункті пропуску (пункті контролю) через державний кордон України, контрольному пункті в`їзду-виїзду або контрольованому прикордонному районі), статті 204-2, 204-4).

Зі змісту ст. 258 КУпАП вбачається, що протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених, зокрема, ст. 204-2 КУпАП (у випадках виявлення цих правопорушень у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України чи контрольних пунктах в`їзду-виїзду), якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 268 КУпАП визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

3.3. Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

4. Оцінка доказів та аргументів сторін

4.1. Суд зауважує, що в матеріалах справи містяться достовірні і достатні докази наявності в діях ОСОБА_1 того складу адміністративного правопорушення, який вказано в оскаржуваній постанові. Зокрема, зі змісту детальних письмових пояснень позивача та рапорту, які є додатками до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що позивач 30.09.2020 здійснила виїзд з контрольованої території України до тимчасово окупованої території через контрольний пункт «Станиця Луганська», а 21.10.2020 здійснила в`їзд до контрольованої території України з території Російської Федерації через пункт пропуску «Мілове». При цьому, до території Російської Федерації позивач потрапила через пункт пропуску «Ізварино» з подальшою метою потрапляння на територію України, тобто через той пункт пропуску, діяльність якого зупинена з червня 2014 року і який знаходиться на тимчасово окупованій території України.

Таким чином, факт вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення є доведеним. При цьому, письмові пояснення позивача в даному випадку не є звичайним визнанням вини з боку позивача. Зокрема, у своїх письмових поясненнях позивач детально описала час і напрямок свого руху під час виїзду з тимчасово окупованої території України до території Російської Федерації поза контрольними пунктами в`їзду-виїзду, що свідчить про достовірність письмових пояснень позивача та про те, що ці пояснення є доказом в розумінні ст. 251 КУпАП. Крім того, доказом правопорушення є рапорт, наданий відповідачем.

Позивач, здійснюючи в`їзд на тимчасово окуповану територію, повинна була розуміти, що виїзд з цієї території має відбуватися лише у визначеному законодавством порядку. Позивач не надала жодних доказів того, що вона здійснювала спроби виїзду або здійснила виїзд з тимчасово окупованої території у встановленому законодавством порядку.

4.2. Посилання позивача у позовній заяві на те, що вона надавала пояснення стосовно відсутності складу правопорушення в її діях, нічим не підтверджуються та спростовуються її власними письмовими поясненнями.

Посилання на те, що позивачу не було надано часу для підготовки звернення за правовою допомогою та не було роз`яснено права, також нічим не підтверджені та спростовуються підписаною позивачем пам`яткою про роз`яснення прав, а також заявою про відмову від надання безоплатної вторинної правової допомоги.

4.3. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

5. Розподіл судових витрат

5.1. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що у задоволенні позову було відмовлено, а отже судові витрати, які підлягають розподілу, в цій справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 90, 139, 241-246, 255, 286, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову старшого прикордонника нарядів в КПВВ «Станиця Луганська» відділу прикордонної служби «Станиця Луганська» Луганського прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України Бондаренка Валентина Валентиновича серії СхРУ №073404 від 18.01.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП - залишити без змін.

Із урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України (в редакції, яка набула чинності з 15.12.2017) рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Б. Баронін