Справа № 522/4620/21
Суддя: Федчишена Т. Ю.
Дата ухвалення: 2021-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/4620/21
Провадження № 2-а/522/184/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Федчишеної Т. Ю.,

за участі секретаря судового засідання Гаркуші Є. О.,

перекладача Чікваідзе Г. Т.,

представника позивача Білоконь Н. Р.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Войнаровської В. Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 , громадянина Грузії, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України, -

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2021 року Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області (надалі ГУ ДМС України) звернулося до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (надалі - відповідач), громадянина Грузії, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.

В обґрунтування позову зазначено, що у жовтні 2020 року під час проведення працівниками Ірпінського МВ Управління Державної міграційної служби України в Київській області було виявлено особу, який назвався громадянином Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час перевірки встановлено, що відповідач порушив правила перебування іноземців в Україні проживав без документів на право проживання в Україні, відповідач пояснив, що прибув до України в серпні 2017 року, легально в особистих справах. На даний час на території України знаходиться незаконно, постійного зареєстрованого місця проживання та законного джерела існування не має. 31 жовтня 2018 року відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП. Того ж дня Ірпінським МВ Управління Державної міграційної служби України в Київській області було прийнято рішення про примусове повернення відповідача у країну походження та зобов`язано його залишити територію України у строк до 03 листопада 2018 року. У зазначений строк відповідач не виїхав, із заявою про добровільне повернення, а також із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту в Україні до органів міграційної служби не звертався, відповідного бажання під час опитування не виявив, жертвою торгівлі людьми себе не вважає. 17 березня 2021 року відповідача повторно виявлено та притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з порушенням правил перебування іноземців в Україні

Посилаючись на те, що відомості про перебування відповідача на території України на законних підставах відсутні, останній прибув на територію України у серпні 2017 року та з того часу не вчинив жодних дій для легалізації свого перебування на території України, рішення про примусове повернення у встановлений строк самостійно не виконав, у зв`язку з цим позивач просить затримати ОСОБА_1 , громадянина Грузії, ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення примусового видворення за межі території України строком шість місяців до 18 вересня 2021 року з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 березня 2021 року указана справа передана на розгляд судді Федчишеній Т. Ю.

Ухвалою суду від 18 березня 2021 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом у судове засідання учасників справи.

Ухвалою суду від 18 березня 2021 року клопотання представника Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про розгляд справи в режимі відеоконференції задоволено. Визначено розгляд справи проводити в режимі відеоконференції у приміщенні Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України.

У судовому засіданні представник позивача Білоконь Н. Р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Войнаровська В. Е. у судовому засіданні позовні вимоги визнали у повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників справи в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 31 жовтня 2018 року співробітниками УКР ГУ НП в Київській області було виявлено особу, який назвався громадянином Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході перевірки законності перебування на території України ОСОБА_1 було встановлено, що він прибув в Україну 28 серпня 2017 року легально в особистих справах.

Постановою Ірпінського МВ Управління ДМС України в Київській області від 31 жовтня 2018 року серії ПН МКО № 080472 ОСОБА_1 на підставі протоколу про адміністративне правопорушення ПР МКО № 080472 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 700 грн (а. с. 18-19).

Враховуючи, що відповідач своїми діями порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, на підставі ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», 31 жовтня 2018 року Ірпінським МВ Управління ДМС України в Київській області прийнято рішення № 36 про примусове повернення ОСОБА_1 в країну походження та зобов`язано його залишити територію України у термін до 03 листопада 2018 року (а. с. 9-10).

У визначений термін ОСОБА_1 з території України не виїхав.

17 березня 2021 року ОСОБА_1 повторно виявлено співробітниками ГУ ДМС України в Одеській області та доставлено до ГУ ДМС України в Одеській області (а. с. 23-24).

Постановою Приморського районного відділу у місті Одесі Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області від 18 березня 2021 року ПН МОД № 004588 ОСОБА_1 на підставі протоколу про адміністративне правопорушення ПР МОД № 004540 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 700 грн (а. с. 27-28).

18 березня 2021 року о 23 год. 51 хв. ОСОБА_1 затримано, про що свідчить протокол № МОД 000067 про адміністративне затримання (а. с. 23-24).

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (надалі Закон № 3773-VI).

За змістом ст. 3 цього Закону іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону № 3773-VI нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Пунктом 2 ст. 25 цього Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа, можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

За приписами частини першої статті 26 Закону №3773-VI іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч. 5 ст. 26 Закону №3773-VI).

Статтею 30 Закону № 3773-VI визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Частиною 2 ст. 263 КУпАП передбачено, що осіб, які незаконно перетнули або зробили спробу незаконно перетнути державний кордон України, порушили порядок в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, порушили прикордонний режим, режим в пунктах пропуску через державний кордон України або режимні правила у контрольних пунктах в`їзду - виїзду, вчинили злісну непокору законному розпорядженню або вимозі військовослужбовця чи працівника Державної прикордонної служби України або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, а також іноземців та осіб без громадянства, які порушили правила перебування в Україні або транзитного проїзду через територію України, може бути затримано на строк до трьох годин для складення протоколу, а в необхідних випадках для встановлення особи і з`ясування обставин правопорушення - до трьох діб з повідомленням про це письмово прокурора протягом двадцяти чотирьох годин з моменту затримання.

Згідно з п. 27 ч. 1 ст. 1 Закону пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, - державна установа, призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства: стосовно яких судом прийнято рішення про примусове видворення; стосовно яких судом прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, у тому числі прийнятих відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; затриманих центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальними органами та підрозділами на строки та в порядку, передбачені законодавством України; затриманих за рішенням суду до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Згідно з п. "f" ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод затримання виправдане лише доти, поки провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не лише покладає на державу зобов`язання законодавчо визначити підстави позбавлення волі, а також містить вимоги щодо якості закону, на основі якого таке позбавлення волі може здійснюватись. Так, у справі Амюр проти Франції (рішення від 25 червня 1996 року) та у справі Дугуз проти Греції Європейський суд постановив, що у разі, якщо національне законодавство передбачає можливість позбавлення волі - особливо стосовно іноземного громадянина - шукача притулку - таке законодавство повинно бути максимально чітким і доступним для того, щоб уникнути ризику свавілля.

Матеріалами справи підтверджено та не спростовано відповідачем факт того, що відповідач проживав на території України без документів на право проживання в Україні, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП, рішення примусове повернення до країни походження не виконав. Указані обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, що унеможливлює забезпечення примусового видворення за межі України.

Окрім цього, згідно з ч. 4 ст. 189 КАС України у разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог.

Таким чином, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки є підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, що підтверджується його ухиленням від добровільного виїзду.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства. Враховуючи установлені в ході розгляду справи обставини, суд вбачає підстави для звернення даного судового рішення до негайного виконання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 26, ч. 1 ст. 30, ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», ст. ст. 2, 6-11, 72-78, 90, 211, 241-246, 268-272, 289, 371, 372 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 , громадянина Грузії, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України задовольнити.

ОСОБА_2 , громадянина Грузії, ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 (шість) місяців до 18 вересня 2021 року з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т. Ю. Федчишена