Справа № 404/4235/20
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2021-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 березня 2021 року м. Дніпросправа № 404/4235/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року

у справі № 404/4235/20

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель ,головного спеціаліста за використанням та охороною земель у Кропивницькому , Олександрівському , Знам`янському районах та у м. Кропивницькому Демешка Володимира Вікторовича про скасування постанови про закриття провадження ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Кіровоградського окружного адміністративного суду та просила відповідно до заявлених вимог визнати протиправною та скасувати постанову про закриття справи № 609-ДК/0128 По/08/01-20 від 08 липня 2020 року відносно фермерського господарства «Пацеля» в особі голови ОСОБА_1 , винесену Державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, головним спеціалістом за використанням та охороною земель у Кропивницькому, Олександрівському, Знам`янському районах та у м. Кропивницькому Демешка Володимира Вікторовича, а справу закрити.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при перевірці дотримання вимог земельного законодавства, 08.07.2020 року, інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і дотриманням вимог законодавства винесено постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення № 609-ДК/0128 По/08/01- 20 відносно ОСОБА_1 за ст. 53-1 КУпАП, оскільки в її діях є ознаки злочину, передбаченого ст. 197-1 КК України. Зазначену постанову позивачка вважає незаконною та такою, що прийнята неуповноваженою особою. Позивачка зазначає, що виносячи оскаржувану постанову, відповідач визначив суму заподіяної позивачкою шкоди, однак на думку ОСОБА_1 для нарахування заподіяної шкоди необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, також проігноровано факт сплати фермерським господарством «Пацеля» орендної плати протягом всього проміжку часу користування земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди.

Суд першої інстанції за результатами розгляду зазначеного позову, відмовив ОСОБА_1 у його задоволенні. В обґрунтування вказаного рішення судом зазначено, що державний контроль за використанням та охороною земель, здійснюється шляхом проведення перевірок, розгляду звернень юридичних і фізичних осіб , участі у прийнятті в експлуатацію меліоративних систем і рекультивованих земель, розгляду документації із землеустрою, пов`язаної з використанням та охороною земель, проведення моніторингу ґрунтів та агрохімічної паспортизації земель сільськогосподарського призначення. З урахуванням переліку конкретных дій, які вчиняються відповідачем з метою проведення державного контролю за використанням та охороною земель, передбаченого ст. 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», суд першої інстанції дійшов висновку стосовно наявності у Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель, повноважень щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, в тому числі, передбаченими ст. 53-1 КУпАП.

Факт використання земельної ділянки з кадастровим номером № :02:000:9011 станом на день проведення перевірки ФГ «Пацеля» сторонами не заперечувався.

Суд першої інстанції зазначив, що позивачкою жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що право власності чи користування земельною ділянкою, яка використовується ФГ «Пацеля» зареєстровано у відповідності до статей 125 та 126 Земельного Кодексу України, до справи не надано. Наведені позивачкою доводи, на думку суду першої інстанції, не свідчать про наявність підстав для скасування постанови № 609-ДК/0128 По/08/01- 20, з огляду на що судом відмовлено у задоволенні позову.

ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року та в доводах апеляційної скарги зазначає, що відповідачем зроблено невірний висновок, що в «порушенні» позивачки є ознаки злочину, відповідальність за який передбачено частиною 1 статті 197 -1 Кримінального кодексу України.

Також зазначає, що відповідачем не враховано, що після закінчення терміну дії договору, з 18 лютого 2018 року позивач продовжує користуватися орендованою земельною ділянкою, вчасно сплачує орендну плату, відкрито користується правами орендаря. Здійснюючи розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, відповідач не врахував суму сплаченої орендної плати, ним не взято до уваги, що для нарахування заподіяної шкоди необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, якими є протиправна поведінка, дія чи бездіяльність, негативний результат такої діяльності, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками, вина порушника.

З посиланням на Закон України «Про оренду землі» позивачка зазначає, що суд не врахував, що ст.33 ч.6 вказаного закону передбачає поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах, суд першої інстанції не застосував принцип пріоритету закону над підзаконними актами та помилково відкинув доводи позивачки про відсутність повноважень розглядати справу Державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель про адміністративні правопорушення за ст. 53-1 КУпАП на підставі нормативно-правових актів України. З посиланням на судову практику, та доводи, викладені в апеляційній скарзі, заявником апеляційної скарги зазначається про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення позовних вимог.

Розгляд справи призначено судом апеляційної інстанції відповідно до ухвали від 19.01.2021 року в порядку письмового провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, унаслідок такого.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 є керівником фермерського господарства «Пацеля».

Головне управління Національної поліції у Кіровоградській області листом від 24.06.2020 р., який направлено до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області , повідомило про наявність кримінального провадження №0000157 від 21.05.2020 р. за ч.1 ст. 197-1 КК України, розпочате за фактом самовільного зайняття земельних ділянок , розташованих на території Кіровоградської області. В листі, зокрема, зазначено, що на території Казарнянської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, яку згідно договору землі від 2008 року обробляло Фермерське господарство «Пацеля», термін дії договору закінчився в 2018 році, пролонгації фермерським господарством не здійснено, кадастровий номер

ділянки № 6:02:000:9011, земельна ділянка засіяна та обробляється ФГ «Пацеля». Зазначений лист містив прохання провести перевірку законності використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель.

Проведеною перевіркою, на підставі акту перевірки відповідача, встановлено, що на території Казарнянської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, земельна ділянка площею 100, 0026 га засіяна бобовою культурою , використовується Фермерським господарством « Пацеля», без правовстановлюючих документів на землю, чим порушується ст. 116, ст.ст. 125 126 Земельного Кодексу України , відповідальність за зазначене правопорушення передбачена пунктами б) частини першої ст.211, частини першої ст. 212 ЗК України, ст. 1 ЗУ «Про державний контроль за використанням та охороною земель», ст. 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Представник позивача з актом перевірки ознайомлений.

8 липня 2020 року держаним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель, головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Кропивницькому, Олександрівському, Знам`янському районах та у м. Кропивницькому Демешко Володимиром Вікторовичем відносно ОСОБА_2 складений протокол про адміністративне правопорушення № 609 ДК /0127П/07/01/-20 встановлено, що на території Казарнянської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області земельна ділянка площею 100,0026 га засіяна бобовою культурою, використовується ФГ «Пацеля» в особі голови ОСОБА_2 без правовстановлюючих документів на землю. Правопорушенням відповідно до розрахунку відповідача спричинено матеріальну шкоду на суму 146048,70 гр.

Відповідальність за вчинене правопорушення передбачена пунктом б частини першої ст. 211, статтею 53-1 КУпАП.

Розглядаючи зазначені матеріали справи про адміністративне правопорушення, головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Кропивницькому, Олександрівському, Знам`янському районах та у м. Кропивницькому Демешко В. В. винесено постанову про закриття справи від 8 липня 2020 року № 609-ДК /0127П/07/01/-20. За висновком зазначеної постанови використання земельної ділянки безпідставно, тобто без правовстановлюючих документів, є злочином, відповідальність за яке передбачається ч.1.ст. 197 -1 Кримінального кодексу України, з огляду на що справу про адміністративне правопорушення закрито, а матеріали справи передані до ГУ Національної поліції в Кіровоградській області.

Суд першої інстанції, визначивши, що предметом розгляду є правомірність та законність винесеного спірного рішення, визнав наявними у відповідача повноваження на проведення перевірки та винесення за результатами перевірки відповідних, передбачених законодавством рішень, вказав, що за результатами розгляду справи підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 , немає і у задоволенні позову відмовив.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, встановлені по справі обставини, та доводи апеляційної скарги , апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Згідно зі ст. 211 ЗК України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.

За визначенням в ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Статтею 53-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки у вигляді накладення штрафу на громадян від десяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику, передбачена кримінальна відповідальність (ст. 197-1 КК України)

Відповідно до ст.5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Державний контроль за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

За приписами ст.10 цього Закону державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема, складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

Відповідно до затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру Держгеокадастр є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Статтею 242-1 КУпАП встановлено, що Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядає справи про адміністративні правопорушення, передбачені, в тому числі, статтею 53-1 цього Кодексу.

Від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право Головний державний інспектор України з охорони навколишнього природного середовища та його заступники, старші державні інспектори України з охорони навколишнього природного середовища, державні інспектори України з охорони навколишнього природного середовища, головні державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя та їх заступники, головні державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Чорного і Азовського морів та їх заступники, старші державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища, державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій.

Відповідно до ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Частиною 2 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Отже, у разі, якщо посадова особа, яка розглядає матеріали про самовільне зайняття земельної ділянки (матеріали справи про адміністративне правопорушення), встановить, що в діях порушника відсутні ознаки злочину, відповідальність за який передбачена ст. 197-1 Кримінального кодексу України, вона, за наявності ознак адміністративного правопорушення, притягує порушника земельного законодавства до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП.

Якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення (в спірному випадку ознаки правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст.197-1 КК України), він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування (ст.253 КУпАП).

Згідно ч.2 ст.284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:

відсутність події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ст.247 КУпАП);

наявність про той самий факт щодо особи, яку притягують до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або не скасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі в кримінальному провадженні за цим фактом (п.8 ст.247 КУпАП).

Відповідно до Інструкції з оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.10.2017 №6, якщо при розгляді справи державний інспектор дійде висновку щодо наявності у порушенні ознак кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування (стаття 253 КУпАП). У такому випадку виноситься постанова про закриття справи, яка надсилається до вищезазначених органів разом з матеріалами справи. До органів прокуратури, органів досудового розслідування направляються оригінали документів.

Постанова про закриття справи виноситься на підставі обставин, передбачених статтями 247 і 253 КУпАП.

Виходячи з наведених правових норм, у разі якщо під час розгляду справи про адміністративне правопорушення посадова особа дійде висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, вона зобов`язана передати матеріали до відповідного органу досудового слідства, при цьому справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, в порядку, визначеному ч. 2 ст. 284 КУпАП, а також п. 1 ст. 247 КУпАП.

За приписами ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється, зокрема, в разі, закінчення строку, на який його було укладено.

Статтею 33 Закону України «Про оренду землі» встановлено правило, за яким по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Матеріалами справи підтверджується, та не спростовується позивачем, що рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 15 жовтня 29-020 року у справі № 912/881/18 відмовлено ФГ «Пацеля» у задоволенні позовних вимог до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання договору оренди поновленим, визнання додаткової угоди укладеною.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 07.08.2019 року відмовлено у задоволенні позову ФГ «Пацеля» про визнання додаткової угоди укладеною. Касаційною інстанцією скарга позивача ФГ «Пацеля» на постанову Центрального апеляційного господарського суду залишена без змін.

Таким чином, станом на час проведення перевірки та винесення спірного рішення, позивачем використовувалася земельна ділянка без правовстановлюючих документів.

З огляду на викладене, та з урахуванням визначення в ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» - самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду), відповідач дійшов обґрунтованого висновку про самовільне зайняття фермерським господарством «Пацеля» земельної ділянки.

Виходячи з наведених правових норм, у разі якщо під час розгляду справи про адміністративне правопорушення посадова особа дійде висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він зобов`язаний передати матеріали до відповідного органу досудового слідства, при цьому справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, в порядку, визначеному ч. 2 ст. 284 КУпАП, а також п. 1 ст. 247 КУпАП.

В оскаржуваній постанові відповідач дійшов висновку, що порушення має ознаки кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, наявними є підстави для закриття справи та направлення матеріалів до органу досудового розслідування.

Отже приймаючи означену постанову від 08.07.2020 р. про закриття справи, відповідач діяв в межах наданих йому повноважень та в порядку, визначеному діючим законодавством.

З приводу доводів позивача в обґрунтування апеляційної скарги, що під час проведення перевірки, складання протоколу та винесення постанови про закриття справи державним інспектором не було належним чином встановлено обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення, не підтверджено факту самочинного зайняття земельної ділянки позивачем, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що за встановлених вище обставин перевірку фактів на предмет самовільного зайняття позивачем земельної ділянки, внаслідок чого заподіяно шкоду державі у розмірі 146048,70 грн., має бути здійснено саме органом досудового розслідування, оскільки розрахований відповідачем розмір збитків вказує на ознаки кримінального правопорушення і відповідачем фактично не приймалось рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне вказати, що статтею 286 КАС України, якою встановлено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, встановлено, що адміністративними судами вирішуються адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Наведеною нормою визначено вичерпний перелік повноважень адміністративного суду при вирішені визначеної вказаною статтею категорії справ і такими повноваженнями як зміна підстави прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення, зокрема, рішення про закриття справи про адміністративне правопорушення, адміністративні суди не наділені, що свідчить про невірно обраний позивачем спосіб захисту.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову, і в межах доводів апеляційної скарги, підстав для скасування рішення суду та застосування ст. 317 КАС України, підстав немає.

Керуючись ст. ст. 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року у справі № 404/4235/20 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року у справі № 404/4235/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко