Справа № 400/4802/19
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2021-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 березня 2021 р. Справа № 400/4802/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2
до відповідачів:1. Державної фіскальної служби України, Львівська площа, 8, м. Київ, 04053 2. Миколаївської митниці ДФС, вул. Московська, 57-а, м. Миколаїв, 54017 3. Чорноморської митниці Держмитслужби, вул. Гоголя, 13, м. Херсон, 73003
про:визнання протиправними та скасування наказів від 18.12.2019 р. № 2054-о в частині, від 21.12.2019 р. № 2094-о, від 24.12.2019 р. № 552-о; поновлення на посаді з 25.12.2019 р.; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 25.12.2019 р.,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до вернувся до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач 1) та Миколаївської митниці ДСФ, в якому просив суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ Державної фіскальної служби України від 18 грудня 2019 року № 2054-0 «Про затвердження висновків щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців органів ДФС, які займають посади держаної служби категорії «Б» і «В» в частині результатів оцінювання службової діяльності начальника Миколаївської митниці ДФС, ОСОБА_1 ;

- визнати незаконним та скасувати наказ Державної фіскальної служби України від 21 грудня 2019 р. № 2094-о «Про припинення державної служби та звільнення з посади ОСОБА_2 »;

- визнати незаконним та скасувати наказ Миколаївської митниці ДФС від 24.12.2019 № 552-о «По особовому складу»;

- поновити ОСОБА_1 з 25.12.2019 року на посаді начальника Миколаївської митниці ДФС;

- стягнути з Миколаївської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час його вимушеного прогулу починаючи з 25.12.2019 року до дня поновлення на роботі.

Рішенням від 13.08.2020 року позовні вимоги задоволено частково.

Від Чорноморської Митниці Держмитслужби надійшла заява про роз`яснення виконання рішення Миколаївського окружного адміністратвиного суду від 13.08.2020 року в частині пункту четвертого його резолютивної частини, а саме: визнання протиправним та скасувати наказ Миколаївської митниці ДФС від 24.12.2019 року № 552-о «По особовому складу».

В обґрунтування заяви зазначено, що згідно п. 1 наказу від 24.12.2019 року № 552-о визначено вважати 24.12.2019 року датою звільнення ОСОБА_1 із займаної посади начальника Миколаївської митниці ДФС.

Натомість п. 2 вказаного наказу Відділ фінансування, бухгалтерського обліку та звітності зобов`язано зробити остаточні розрахунки згідно з чинним законодавством та ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані відпустки.

Отже, у разі скасування наказу Миколаївської митниці ДФС від 24.12.2019 року № 552-о «По особовому складу» грошові кошти які були виплачені ОСОБА_1 за невикористані відпустки необхідно повернути на розрахунковий рахунок Миколаївської митниці ДФС з подальшим перерахуванням до Державного бюджету. Скасування наказу в цій частині фактично порушить права позивача.

У відповідності до ч. 1 та 2 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Згідно ч. 3 ст. 254 КАС України, суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.

Так, оскільки рішення у справі № 400/4785/19 було ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмовому провадженні), то і питання щодо роз`яснення судового рішення також вирішується судом в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву відповідача, суд зазначає наступне:

Конкретного та вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим КАС України не містить, а зі змісту приписів ст. 254 КАС України вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

В п. 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі» зазначено, що роз`яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим. При роз`ясненні свого рішення суд в ухвалі з цього приводу викладає більш повно і ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Суд вказує на те, що необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли останнє є незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що повинні здійснювати його виконання.

Згідно п. 6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» № 7 від 20.05.2013 року зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідносяться з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту. Судове рішення не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.

Суд також зазначає, що підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням судового рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. Водночас суд, роз`яснюючи рішення не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Відтак, процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення.

Суд звертає увагу на те, що ст. 254 КАС України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Незрозумілість судового рішення є оцінним поняттям, а доцільність роз`яснення судового рішення приймається на розсуд суду, який має відштовхуватись від раціональних критеріїв (здоровий глузд, зрозумілість для звичайної розумної людини без юридичної освіти).

Виходячи з системного тлумачення положень ст. 254 КАС України, роз`яснено може бути постанову чи ухвалу суду у разі, якщо без такого роз`яснення її важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тому, механізм, визначений цією статтею, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надане КАС України.

Щодо викладених у заяві доводів, суд зазначає наступне:

Відповідно до ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі суд одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік (ч. 2 ст. 235 КЗпП України).

Відповідно до статі 44 КЗпП України вихідна допомога виплачується при припиненні трудового договору, а отже, судом при винесенні рішення про сплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу має враховуватися факт виплати працівникові при звільненні вихідної допомоги.

У разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки (тобто, до моменту звільнення), а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей (ч. 1 ст. 24 Закону України «Про відпустки»).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. ст. 82 КЗпП України час, коли працівник фактично не працював, але за ним згідно із законодавством зберігалися місце роботи (посада) та заробітна плата повністю або частково (у т.ч. час оплачуваного вимушеного прогулу, спричиненого незаконним звільненням або переведенням на іншу роботу) зараховується до стажу роботи, що дає право на щорічну основну відпустку.

Законодавством про працю України не передбачено повернення працівником грошової компенсації за всі невикористані ним дні щорічної відпустки в разі поновлення його на роботі.

Водночас, в рішенні Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.08.2020 року у справі № 400/4802/19, чітко та зрозуміло викладено зміст такого судового рішення, рішення викладено з додержанням норм, передбачених КАС України.

Резолютивна частина рішення узгоджена з мотивувальною частиною та містить пряме посилання на неї, висновки, в свою чергу, викладені у мотивувальній частині. Рішення винесено на підставі наявним у справі матеріалів.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про роз`яснення рішення.

Керуючись ст.ст. 248, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Чорноморської Митниці Держмитслужби про роз`яснення виконання рішення суду від 13.08.2020 року у справі № 400/4802/19 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ст. 295-297 з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя О.В. Малих