Справа № 160/1619/21
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2021 рокуСправа № 160/1619/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-
1. 02.02.2021 ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про:
- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, які виразились у протиправній відмові у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком 03.08.2020;
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області включити періоди з 22.09.1978 по 14.10.1991, з 27.11.1992 по 02.06.1997, з 03.06.1997 по 16.03.1999 до загального стажу роботи ОСОБА_1 ;
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 03.08.2020.
2. Ухвалою суду від 04.02.2021 прийнято позов до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у справі.
3. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву та витребуваних судом доказів.
4. 26.02.2021 від позивача надійшли заперечення на відзив з доказом їх направлення відповідачу.
5. 01.03.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з доказом його направлення позивачу, надано витребувані судом докази.
6. Відповідач визнав із загального трудового стажу роботи позивача лише 21 рік 5 місяців 24 дні, але протиправно не врахував до загального трудового стажу 21 рік 9 місяців 10 днів.
7. Позивач вважає, що висновок відповідача про виключення із страхового стажу періодів роботи з 22.09.1978 по 14.10.1991, з 27.11.1992 по 02.06.1997, з 03.06.1997 по 16.03.1999 не відповідає положенням Конституції України, Закону України «Про пенсійне забезпечення» та судової практики Європейського суду з прав людини та Верховного Суду, оскільки на момент звернення за призначенням пенсії загальний трудовий стаж роботи складав 43 роки 2 місяці 4 дні.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
8. Відповідач проти позову заперечив повністю, зазначив, що при розрахунку стажу позивача до страхового стажу не зараховано наступні періоди роботи (порушено «Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників»):
- з 22.09.1978 по 14.10.1991 - відсутнє перейменування підприємства;
- з 27.11.1992 по 02.06.1997 - має виправлення в даті наказу на звільнення;
- з 03.06.1997 по 16.03.1999 - на печатці при звільненні відсутній код підприємства, що є порушенням постанови Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 № 118 «Про створення Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України».
9. Згідно із пунктом 2.15 «Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників» від 29.07.1993 № 58 при внесенні відомостей про роботи до трудових книжок, зокрема, якщо за час роботи працівника назва підприємства змінюється, то про це окремим рядком у графі 3 трудової книжки робиться запис, а у графі 4 проставляється підстава перейменування - наказ (розпорядження), його дата та номер.
10. Відповідно до пункту 7 Постанови № 118 ідентифікаційний код є обов`язковим в усіх видах звітних та облікових документів суб`єкта і зазначається на його печатках і штампах.
11. На даний час уточнюючих довідок позивачем не надано.
12. Страховий стаж позивача обраховано та він склав 21 рік 5 місяців 24 дні при необхідному - 27 років, що є недостатнім для призначення пенсії, тому в призначенні пенсії відмовлено.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
13. 22.10.2020 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області (Новокодацький відділ обслуговування громадян (сервісний центр)) із заявою про призначення пенсії за віком.
14. До заяви позивачем додано: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; паспорт НОМЕР_1 ; трудову книжку НОМЕР_2 ; довідку про відкритий рахунок в банку від 25.08.2020; інші документи 4 арк.; свідоцтво про народження НОМЕР_3 ; свідоцтво про шлюб НОМЕР_4 , серія НОМЕР_5 , НОМЕР_6 .
15. Заяву та документи прийнято 22.10.2020 і зареєстровано за № 7085.
16. Відділ з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, розглянувши заяву позивача від 22.10.2020 про призначення пенсії за віком, прийняв рішення, яке оформлено листом від 30.11.2020 № 0400-010303-8/113994 «Про відмову в призначенні пенсії», яким відмовив в призначенні пенсії за віком та, зокрема, зазначив про наступне:
- за наданими документами страховий стаж складає 21 рік 5 місяців 24 дні при необхідному 27 років;
- до страхового стажу не враховано: період роботи з 22.09.1978 по 14.10.1991 - відсутнє перейменування підприємства; період роботи з 27.11.1992 по 02.06.1997 - має виправлення в даті наказу на звільнення; період роботи з 03.06.1997 по 16.03.1999 - на печатці при звільненні відсутній код підприємства, що є порушенням постанови Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 № 118 «Про створення Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України».
17. Згідно із розрахунком стажу зарахованими періодами до страхового стажу є:
- з 15.10.1991 по 13.04.1992 (0 років 5 місяців 29 днів);
- з 14.04.1992 по 26.11.1992 (0 років 7 місяців 13 днів);
- з 03.04.2000 по 01.08.2002 (2 роки 3 місяці 29 днів);
- з 16.09.2002 по 31.12.2003 (1 рік 3 місяці 16 днів);
- з 01.01.2004 по 30.11.2012 (8 років 11 місяців 0 днів);
- з 01.12.2012 по 19.04.2017 (4 роки 4 місяці 27 днів);
- з 29.04.2017 по 31.07.2018 (1 рік 3 місяці 27 днів);
- з 01.08.2018 по 30.09.2020 (2 роки 2 місяці 0 днів).
обставини щодо спірних періодів
18. Згідно із трудовою книжкою НОМЕР_2 позивач:
- записи № 1 - № 5: з 22.09.1978 по 14.10.1991 працював в Дніпропетровській фабриці «Індтрикотаж»;
- записи № 10 - № 11: з 27.11.1992 по 02.06.1997 працював у Малому колективному підприємстві «Наталі»;
- записи № 12 - № 13: з 03.06.1997 по 16.03.1999 працював у Промислово-торговельному підприємстві «ЗАГА ЛТД».
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
19. Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
20. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
21. Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
22. Положенням статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
23. Статтею 2 Закону № 1788-XII визначені види пенсій: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
24. Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.
25. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV), який набрав законної сили з 01.01.2004.
26. Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
27. Згідно із частиною першою статті 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
28. Відповідно до статті 26 Закону № 1058-IV починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.
29. До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року.
30. За правилами статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
31. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (частина 5 статті 45 Закону № 1058-IV).
32. Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій урегульовано «Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України № 13-1 від 07.07.2014) (далі - Порядок № 22-1).
33. Пунктом 4.1. Порядку № 22-1 встановлено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).
34. Згідно з пунктом 4.2. Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію:
1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;
2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;
3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності);
Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;
4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.
35. Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2. цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
36. Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління (пункт 4.3 Порядку № 22-1).
щодо підтвердження періодів роботи
37. Згідно до статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
38. Відповідно до пункту першого «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 637 від 12.08.1993 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
39. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
40. Пунктом 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
41. Згідно з пунктом 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
щодо оформлення записів у трудовій книжці
42. Відповідно до «Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162 (яка діяла у спірні періоди):
- трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців;
- трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій *, які працювали понад 5 днів, в тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню
- всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження);
- записи проводяться акуратно, пір`яний чи кульковою ручкою, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору
- в розділах «Відомості про роботу», «Відомості про нагородження», «Відомості про заохочення» трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається; - в графі 3 розділу «Відомості про роботу» у вигляді заголовка пишеться повне найменування підприємства;
- в графі 3 пишеться: «Прийнято або призначений в такий-то цех, відділ, підрозділ, ділянку, виробництво» із зазначенням їх конкретного найменування, а також найменування роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади, на яку прийнято працівника, виробляються: для робітників - відповідно до найменуваннями професій, вказаних у Єдиному тарифно-кваліфікаційному довіднику робіт і професій робітників; для службовців - відповідно до найменуваннями посад, зазначених в Єдиної номенклатурі посад службовців, або відповідно до штатного розкладу;
- при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів
- бланки трудових книжок і вкладишів до них зберігаються в бухгалтерії підприємства як документи суворої звітності і видаються за заявкою у підзвіт особі, відповідальній за ведення трудових книжок
- після закінчення кожного місяця бухгалтерія вимагає від особи, відповідальної за ведення трудових книжок, звіту про наявність бланків трудових книжок і вкладишів до них, з додатком прибуткового ордера каси підприємства. На зіпсовані під час заповнення бланки трудових книжок і вкладишів до них складається акт.
43. Зазначена Інструкція втратила чинність на підставі наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993.
44. Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 затверджено «Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників» (у редакції, дійсній на час спірних правовідносин) в якій, зокрема, зазначено:
- трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника;
- трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню;
- записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону;
- усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження);
- записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення;
- у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу;
- бланки трудових книжок і вкладишів до них зберігаються в бухгалтерії підприємства як документи суворої звітності і видаються за заявкою у підзвіт особі, відповідальній за ведення трудових книжок;
- по закінченні кожного місяця особа, яка відповідає за ведення трудових книжок, подає бухгалтерії звіт про наявність бланків трудових книжок і вкладишів до них і про суми, що одержані за заповнені трудові книжки і вкладиші до них, з додатком прибуткового ордеру каси підприємства.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
45. Право на соціальний захист, що включає право на забезпечення у старості, гарантоване громадянам України частиною першою статті 46 Конституції України.
46. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
щодо не зарахованих періодів до страхового стажу та зобов`язання вчинити певні дії
47. Відповідачем не зараховано до страхового стажу періоди з 22.09.1978 по 14.10.1991, з 27.11.1992 по 02.06.1997 (записи здійснені з порушенням вимог «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» від 29.07.1993 № 58), з 03.06.1997 по 16.03.1999 (на печатці при звільненні відсутній код підприємства, що є порушенням постанови Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 № 118 «Про створення Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України»).
48. Суд звертає увагу, що відповідач не зарахував зазначені періоди роботи пославшись лише на формальні неточності у записах трудової книжки, а саме: відсутнє перейменування підприємства; виправлення в даті наказу на звільнення та відсутній код ЄДРПОУ на печатці.
49. Однак, позивач не може і не повинен нести відповідальність за заповнення трудової книжки, оскільки записи у трудову книжку вносилися відповідальними працівниками підприємств, де працював позивач.
50. Відповідно до «Інструкцій про порядок ведення трудових книжок працівників», які діяли у періоди роботи позивача бланки трудових книжок і вкладишів до них зберігаються в бухгалтерії підприємства як документи суворої звітності і видаються за заявкою у підзвіт особі, відповідальній за ведення трудових книжок
51. Пунктом 4 Постанови Кабінету міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 № 301 передбачено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання та видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.
52. З урахуванням викладеного, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
53. Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
54. Однак, відповідачем не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити страховий стаж позивача.
55. Таким чином, недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії та позбавляти позивача конституційного права на соціальний захист та вирішення питання призначення пенсії.
57. Також, суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 19.12.2019 у справі № 307/541/17 зазначив, що підставою для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Управління ПФУ не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.
58. Крім того, щодо відсутності коду ЄДРПОУ на печатці підприємства «ЗАГА ЛТД» суд зазначає, що відповідно до положень «Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України», затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України № 118 від 22.01.1996 (далі - Положення № 118):
- Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України - це автоматизована система збору, накопичення та обробки даних про підприємства та організації всіх форм власності, а також їх відокремлені підрозділи (філії, відділення, представництва тощо);
- Державний реєстр створюється з метою:забезпечення єдиних принципів ідентифікації суб`єктів господарської діяльності та їх державного обліку в межах інформаційного простору України; здійснення спостережень за структурними змінами в економіці, які відбуваються під час створення суб`єктів господарської діяльності, їх реорганізації та ліквідації; забезпечення державних органів інформацією про суб`єкти господарської діяльності; організації на основі Державного реєстру суцільних і вибіркових статистичних спостережень, одноразових обстежень та переписів; взаємодії на єдиних методологічних засадах з базами даних Національного банку, Головної державної податкової інспекції, Фонду державного майна, Антимонопольного комітету, інших міністерств і відомств; забезпечення в межах законодавства доступності, гласності та відкритості інформації про суб`єкти господарської діяльності для заінтересованих користувачів; забезпечення оперативного переходу до міжнародних систем класифікації та кодування;
- для включення до Державного реєстру суб`єкт господарської діяльності в десятиденний термін після його державної реєстрації (перереєстрації) або прийняття рішення (постанови, розпорядження, наказу) про створення, в тому числі філії, відділення, представництва тощо, подає до відповідного органу державної статистики заповнену облікову картку встановленого зразка, а також нормативні та установчі документи;
- у разі включення суб`єкта господарської діяльності до Державного реєстру йому встановлюється ідентифікаційний код і коди класифікаційних ознак. Ідентифікаційний код є єдиним для всього інформаційного простору України і зберігається за суб`єктом протягом усього періоду його існування;
- використання ідентифікаційного коду з Державного реєстру є обов`язковим для всіх видів звітних та облікових документів, які використовуються за межами суб`єктів господарської діяльності. Звітні та облікові документи, в яких відсутній ідентифікаційний код з Державного реєстру, вважаються недійсними, їх використання тягне за собою відповідальність згідно з законодавством.
59. Таким чином, Положенням № 118 регулюються обмеження щодо подання підприємством звітів та облікових документів без ідентифікаційного коду з Державного реєстру і ніяким чином не впливає на наявність трудового стажу позивача.
60. З урахуванням вищевикладеного, в частині незарахування періодів роботи з 22.09.1978 по 14.10.1991, з 27.11.1992 по 02.06.1997, з 03.06.1997 по 16.03.1999 відповідачем допущено надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача, як пенсіонера (верстви населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій).
61. Належить зазначити, що бездіяльність це пасивна поведінка суб`єкта, тобто не здійснення/не вчинення дій, які особа повинна була і могла вчинити, тоді як дією є сукупність вчинків кого-небудь, здійснення особою певних функцій/обов`язків у межах наданих повноважень, тощо.
62. Відповідно до пункту 2 розділу 4 Указу Президента України «Про Концепцію вдосконалення судівництва для утвердження справедливого суду в Україні відповідно до європейських стандартів» від 10.05.2006 № 361/2006 адміністративне судочинство спрямоване на захист прав особи у публічно-правових відносинах від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
63. За своїм статусом у суспільстві учасники таких правовідносин перебувають у нерівних умовах, тому адміністративний суд має вжити всіх передбачених законом заходів, щоб захистити порушені органом влади права особи, в тому числі збирати докази з власної ініціативи, виходити за межі вимог сторін тією мірою, наскільки це необхідно для повного захисту прав особи.
64. Суд відповідно до частини другої статті 9 КАС України виходить за межі позовних вимог та визнає протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 22.09.1978 по 14.10.1991, з 27.11.1992 по 02.06.1997, з 03.06.1997 по 16.03.1999.
65. На захист порушеного права позивача, суд зобов`язує Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 22.09.1978 по 14.10.1991, з 27.11.1992 по 02.06.1997, з 03.06.1997 по 16.03.1999.
щодо визнання протиправними дій
66. Розглянувши заяву позивача від 22.10.2020 про призначення пенсії за віком, Відділ з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийняв рішення, яке оформлено листом від 30.11.2020 № 0400-010303-8/113994 «Про відмову в призначенні пенсії», яким відмовив в призначенні пенсії за віком.
67. Обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів таких правовідносин і мають обов`язковий характер.
68. Отже, предметом оскарження є дії суб`єкта владних повноважень, якщо вони обмежують чи порушують права чи законні інтереси особи.
69. Таким чином, належним способом захисту порушеного права позивача є оскарження рішення про відмову у призначенні пенсії від 30.11.2020 № 0400-010303-8/113994 «Про відмову в призначенні пенсії», правом на оскарження якого позивач скористався у заявленому спорі.
щодо скасування рішення про відмову у призначенні пенсії та зобов`язання вчинити певні дії
70. Судом встановлено, що відповідачем передчасно здійснено висновок про відсутність страхового стажу у позивача та відмовлено у призначенні пенсії за віком.
71. Визнавши протиправною бездіяльність відповідача щодо не зарахування періодів роботи з 22.09.1978 по 14.10.1991, з 27.11.1992 по 02.06.1997, з 03.06.1997 по 16.03.1999 до страхового стажу та зобов`язавши відповідача зарахувати зазначені періоди до страхового стажу, суд зазначає, що такі дії можуть вплинути на право позивача щодо призначення пенсії, оскільки зарахування таких періодів призведе до збільшення страхового стажу.
72. З урахуванням викладеного, суд визнає протиправним та скасовує рішення Відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яке оформлено листом від 30.11.2020 № 0400-010303-8/113994 «Про відмову в призначенні пенсії», яким відмовлено у призначенні пенсії ОСОБА_1 відповідно до заяви від 22.10.2020.
73. Відділ з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області є не окремою юридичною особою, а структурною одиницею Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
74. При цьому, суд зазначає, що до компетенції суду не належить здійснення призначення пенсії та первісного визначення права особи на призначення пенсії, а здійснюється лише контроль легальності рішень, дій або бездіяльності відповідача щодо вказаних питань.
75. З метою ефективного та повного захисту прав позивача, суд відповідно до частини другої статті 9 КАС України виходить за межі позовних вимог та зобов`язує Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.10.2020 про призначення пенсії за віком, урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.
VІІ. ВИСНОВОК СУДУ
76. Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
77. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
78. Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
79. Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із присудженням на користь позивача понесених судових витрат на сплату судового збору за подання позову немайнового характеру.
80. Керуючись статтями 241-246, 263 КАС України, суд, -
82. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 22.09.1978 по 14.10.1991, з 27.11.1992 по 02.06.1997, з 03.06.1997 по 16.03.1999.
83. Визнати протиправним та скасувати рішення Відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яке оформлено листом від 30.11.2020 № 0400-010303-8/113994 «Про відмову в призначенні пенсії», яким відмовлено у призначенні пенсії ОСОБА_1 відповідно до заяви від 22.10.2020.
84. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки:
- зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 22.09.1978 по 14.10.1991, з 27.11.1992 по 02.06.1997, з 03.06.1997 по 16.03.1999;
- повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.10.2020 про призначення пенсії за віком, та прийняти рішення у встановленому порядку.
85. В іншій частині позовних вимог - відмовити.
86. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судовий збір у розмірі 908 грн.
87. Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.
Суддя І.О. Верба