Справа № 653/2510/20
Суддя: Делалова О. М.
Дата ухвалення: 2021-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 653/2510/20
Провадження № 2-а/653/5/21
РІШЕННЯ

іменем України

23 лютого 2021 року Генічеський районний суд Херсонської області в складі :

головуючого судді Делалової О.М.,

при секретарі Мироненко Т.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Генічеська в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області Філіппова Артема Михайловича, ГУНП в Херсонській області про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серія БАА №048240 від 08.08.2020 року, що винесена поліцейським СРПП Генічеського ВП головного управління поліції в Херсонській області Філіпповим А.М. о 03-40 годині на нього накладено штраф в сумі 510 грн за скоєння правопорушення передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП за порушення п.2.1а ПДР України. Копію даної постанови по справі про адміністративне правопорушення в порядку ст. 268, 285 КУпАП йому було направлено рекомендованим листом №11797/38-2020 від 10.08.2020 року. Отримавши 12.08.2020 року дану копію позивач зрозумів що відносно нього винесена постанова про те, що він нібито 08.08.2020 року о 01-40 годині в м. Генічеськ по вул. Приморська, 24 керував транспортним засобом мопедом «Ямаха» без водійського посвідчення відповідної категорії, за що на нього накладено адміністративне стягнення в розмірі 510 грн. Вказана постанова виносилась без його участі, за що його притягували до адміністративної відповідальності позивачу не відомо. Вважає дану постанову винесеною незаконно з грубим порушенням норм чинного законодавства, а тому вона підлягає скасуванню.

Ухвалою від 22.10.2020 року провадження у справі відкрито та вирішено проводити розгляд в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні адміністративний позов підтримав, пояснивши, що в нього взагалі немає мопеду. Також, вказав, що постанова про накладення адміністративного стягнення була складена за його відсутністю та була направлена йому поштою.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але надав відзив, де вказує, що вважає вимоги позивача безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, з огляду на наступне. 08.08.2020 року у м. Генічеськ по вул. Приморській, 24 водій керував мопедом Ямаха без посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1 «а» ПДР України, відповідно скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.126 КУпАП. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, поліцейським Філіпповим А.М. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАА №048240 від 08.08.2020 року та надано позивачеві для ознайомлення, при цьому, роз`яснивши права та зміст відповідних статей. За результатами розгляду справи до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн., шляхом винесення постанови. Тому відповідач вважає, що відомості викладені у позові стосовно суті правопорушення, процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення є такими, що не відповідають дійсності, видумані та викладені з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що поданий позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем винесена постанова БАА №048240 від 08.08.2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за порушення ч.2 ст.126 КУпАП, згідно якої 08.08.2020 року у м. Генічеськ по вул. Приморській, 24 водій керував мопедом Ямаха без посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1 «а» ПДР України. Відповідно до резолютивної частини вказаної постанови до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі,

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Таким чином, уповноваженими працівниками підрозділів патрульної служби Національної поліції надано право на місці вчинення адміністративного правопорушення від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені частинами ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 121 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Інструкції, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч.2 ст.126 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно з підпунктом «а» пункту 2.1 Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Таким чином, поліцейський при винесенні постанови має впевнитись на підставі наявних доказів, що особа дійсно керує транспортним засобом та є відповідно власником механічного транспортного засобу.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (ст.7 КУпАП)

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Відповідно до положень ст.251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, ч.2 ст.77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Працівники поліції наділені повноваженнями щодо фіксування події адміністративного правопорушення, мають відповідні технічні засоби та спеціальні знання, відтак, враховуючи те, що відповідач мав можливість для формування доказової бази щодо правопорушення, яке описане в оскаржуваній постанові, однак, окрім відзиву, до суду належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення надано не було.

У відзиві відповідач виклав лише фактичні обставини події, а обґрунтування його є простою констатацією нормативних актів. Також, відповідачем не спростовані твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог. Відзив немає правового значення, а також належних та допустимих доказів (зокрема, фото- відеофіксація), які б свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП

Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 22.03.2018 р. по справі № 191/1019/17, від 10.05.2018 р. по справі № 562/199/17, від 31.07.2018 р. по справі № 342/664/17, від 08.11.2018 р. по справі №201/12431/16-а, від 23.10.2018 р. по справі № 743/1128/17, від 15.11.2018 р. по справі № 524/5536/17, від 12.12.2018 р. по справі № 537/744/17.

Фактично матеріали справи про адміністративне правопорушення складаються лише з оскаржуваної постанови.

Разом з тим, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а лише тільки вказує на нього. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 337/3389/16-а (№ 2-а/337/154/2016).

Таким чином, відповідач не спростував доводів позивача, відповідно до положень ч.2 ст.77 КАС України.

Частиною 3 ст.286 КАС України передбачено вичерпний перелік рішень які має право прийняти місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі вищенаведеного постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Крім цього, оскільки поліцейський ОСОБА_2 є посадовою особою ГУНП в Херсонській області, тому судовий збір належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Херсонській області.

Керуючись ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 139, 205, 241-246, 250, 286 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА №048240 від 08.08.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Херсонській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму витрат зі сплати судового збору у розмірі 420,40 грн (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Генічеський районний суд Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Генічеського районного суду О. М. Делалова