Справа № 420/154/21
Суддя: Бутенко А.В.
Дата ухвалення: 2021-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/154/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Бутенко А.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст позовних вимог.

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просить:

- Рішення № 38 від 26.06.2020 року Тарутинського сектору Арцизького Об`єднаного Управління Пенсійного фонду України про перерахунок пенсії скасувати.

- Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести вірне призначення, нарахування та доплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії за віком з 01.06.2020 року з урахуванням для обчислення пенсії середньої заробітної плати (доходу), з якої сплачено страхові внески за 2017, 2018, 2019 роки, з урахуванням раніше виплачених сум.

Виклад позиції позивача.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що після її звернення до УПФУ в червні 2020 року за призначенням пенсії за віком, УПФУ перевело її з одного виду пенсії на інший вид пенсії, а саме з пенсії по вислузі років на пенсію за віком. Також вважає, що при нарахуванні їй у червні 2020 року пенсії за віком, УПФУ незаконно здійснив перерахунок пенсії з застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2013 рік.

01.02.2021 року до суду від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого Управління вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є незаконними, необґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки правові підстави для перерахунку пенсії Позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки відсутні, вказаний показник середньої заробітної плати застосовується виключно дня призначення пенсії, застосування його для переходу пенсії на інший вид чи для перерахунку є безпідставним.

В свою чергу, проведення перерахунку пенсії відноситься до виключної компетенції Пенсійного органу, а тому суд за відсутності вчинення таких дій останнім позбавлений право самостійно визначити суму пенсії, що підлягає виплаті Позивачу після перерахунку пенсії та стягнути її з відповідача.

Заяви, клопотання учасників справи.

12.02.2021 року, від Позивача надійшла відповідь на відзив.

16.02.2021 року, від Відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

05.03.2021 року, від Позивача надійшла відповідь на заперечення.

Інших заяв чи клопотань від сторін, до суду не надходило.

Процесуальні дії вчиненні судом.

Ухвалою суду від 15.01.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Обставини справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

24 грудня 2014 року позивачка звернулась до Тарутинського УПФУ з заявою про призначення їй пенсії за вислугу років. Відповідно до Протоколу № 1171 від 25.12.2014 року їй призначено пенсію за вислугу років за наявним повним педагогічним стажем роботи 26 років 6 місяців та 16 днів в розмірі 1738,95 грн.

24 червня 2020 року після досягнення необхідного пенсійного віку, Позивачка звернулася з заявою до Арцизького об`єднаного управління Пенсійного фонду України з проханням призначити їй пенсію за віком (а.с. 18).

26 червня 2020 року Позивачці було зроблено перерахунок пенсії в розмірі 2805,82 грн., з урахуванням доплати за понаднормовий стаж в розмірі 118,14 грн. (за 11 років), що підтверджується копією рішення № 38 від 26.06.2020 року (а.с. 19).

Отримавши в серпні 2020 року зазначену пенсію, Позичка звернулась до УПФУ щодо роз`яснення стосовно заниженого розміру її пенсії, на що їй було роз`яснено, що пенсію Позивачці перераховано та переведено її з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, оскільки у грудні 2014 року вже звертався з заявою за призначенням пенсії за вислугу років як педагогічному працівнику.

Позивачка вважає, що при нарахуванні їй у червні 2020 року пенсії за віком, УПФУ незаконно здійснив перерахунок пенсії з застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2013 рік, з зв`язку з чим, Позивачка звернулася до суду із вищенаведеними позовними вимогами.

Джерела права й акти їх застосування.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про пенсійне забезпечення, за цим Законом призначаються трудові пенсії (за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років) та соціальні пенсії.

Згідно з ст. 7 Закону України Про пенсійне забезпечення, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Статтею 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено окремі категорії працівників інших галузей народного господарства, які мають право на пенсію за вислугу років Право на пенсію за вислугу років мають:

е) працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Віповідно до ст. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 9 липни 2003 року (далі Закон № 1058-ІV), виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 8 цього Закону передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Положенням ч. 1 ст. 9 Закону Закон № 1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закон № 1058-ІV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Частиною 2 статті 40 Закону № 1058-ІV (у редакції, чинній на час звернення Позивачки з заявою) було визначено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск: К), де Зп - заробітна плата (дохід застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якого сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсі; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць, К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-ІV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Виходячи з правових приписів ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Частина 3 вказаної правової норми регулює порядок переведення з одного виду пенсії на інший, а саме: переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії (частина 4 ст. 45 Закону).

Висновки суду.

Надаючи оцінку правомірності дій суб`єкта владних повноважень, суд з урахуванням приписів ч. 2 ст. 2 КАС України, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається із відзиву на позовну заяву, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області вважає що пенсія за вислугу років у 2014 році призначена Позивачці на підставі Закону № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», і при її зверненні з заявою від 24.06.2020 року за призначенням пенсії за віком, необхідно застосовувати ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та переводити її з одного виду пенсії на інший. Тобто доводи Відповідача зводяться до того, що Позивачка не має права на призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV, оскільки з 25 грудня 2014 року отримує пенсію за вислугу років, а тому має право лише на переведення з одного виду пенсії на інший із застосуванням показника заробітної плати, що враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Суд не погоджується із зазначеною думкою Відповідача, з огляду на наступне.

Виходячи з аналізу зазначених норм законодавства, переведення з одного виду пенсії на інший відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», можливе лише у тому разі, якщо особі відповідно до цього Закону був призначений один з видів пенсії, визначених приписами ч. 1 ст. 10 даного Закону - пенсія за віком, пенсія по інвалідності чи пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Суд зазначає, що така позиція була висловлена Верховним Судом України, зокрема, у справі № 21-612а14 від 31.03.2015 року, суд дійшов висновку, що у випадку, коли особі було призначено пенсію за вислугу років за іншим Законом, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у подальшому при розрахунку пенсії за віком за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

Судом встановлено, з 25 грудня 2014 року Позивачці було призначено пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону № 1788-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.

Для призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV, Позивачка звернулася вперше 24 червня 2020 року після досягнення пенсійного віку.

Відповідно до п. «е» ст. 55 Закону № 1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Крім того, відповідно до ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь який час після виникнення права на пенсію. При цьому однією з умов призначення пенсії за вислугу років є залишення роботи, яка дає право на цю пенсію. Пенсії за віком і по інвалідності призначаються за іншими умовами незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується.

Статтею 9 Закону № 1058-ІV не передбачено такого виду пенсії, як пенсія за вислугу років, Разом з тим, ч. 3 ст. 45 зазначеного Закону регламентує порядок переведення з одного виду пенсії на інший, саме за цим Законом.

Суд зазначає, що у 2020 році Позивачка зверталася до УПФУ у Тарутинському районі з заявою про призначення їй пенсії за віком, а не за перерахунком пенсії.

Судом встановлено, що пенсію за вислугу років Позивачка не отримувала взагалі, оскільки була звільнена з 16.12.2014 року та 05.01.2015року знову прийнята на роботу на посаду вчителя початкових класів НВК ЗОШ 1-Ш ступенів дошкільного закладу с. Підгірне Тарутинського району Одеської області.

Верховний Суд України у постанові від 29 листопада 2016 року у справі № 133/476/15-а (№ 21-6331а15) обґрунтовано зазначив, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1788-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-ІV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-ІV.

Аналогічну позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 31 жовтня 2018 року по справі № 876/5312/17, яка не вбачає підстав для відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2016 року у справі № 133/476/15-а (№ 21-6331а15).

У своєму відзиві на позов, відповідач посилається на іншу судову практику: постанови Верховного Суду України від 12.06.2012р. справа № 21- 187а12; від 26.06.2012р. справа № 21-195а12; від 04.12.2012р. № 21-371а12; від 17.09.2013р. справа № 21-214а13, але відповідачем не враховано, що у зазначених справах наявний інший предмет спору, а саме здійснення перерахунку одного і того виду пенсії після спливу дворічного строку роботи на тій же посаді.

Таким чином, суд дійшов висновку що оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ГУПФУ провести вірне призначення, нарахування та доплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії за віком з 01.06.2020 року з урахуванням для обчислення пенсії середньої заробітної плати (доходу), з якої сплачено страхові внески за 2017, 2018, 2019 роки, з урахуванням раніше виплачених сум, суд зазначає наступне.

Стаття 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», вказує на те, що тільки за бажанням пенсіонера при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми ч. 3 вцієї статті щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Отже, Відповідач здійснив невірний розрахунок пенсії за віком, внаслідок чого Позивачці щомісячно недоплачується пенсія.

Суд вважає, що Відповідач не мав підстав для перерахунку Позивачці пенсії та повинен був врахувати показник середньої заробітної плати працівника за три календарні роки (тобто 2017, 2018, 2019 роки), що передує 2020 року - року її звернення за призначенням пенсії.

Верховний Суд у постанові від 22.02.2018 року у справі № К/9901/16/17 та у постанові від 22.05.2018 року у справі № 514/1540/16-а висловили свою позицію стосовно того, що при переведенні з пенсії призначеної згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пенсію згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», показник заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії.

Згідно з ч. 3 ст. 245 КАС України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Також, відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Виходячи із встановлених судом обставин та висновків суду про визнання неправомірним та скасування рішення № 38 від 26.06.2020 року про перерахунок пенсії, суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача призначити Позивачці пенсію за віком та нарахувати пенсію з урахуванням показника середньої заробітної плати Позивачки за три календарні роки (тобто 2017, 2018, 2019 роки), що передує 2020 року - року її звернення за призначенням пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 6, 72-73, 77, 139, 143, 241-246, 250-251 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Тарутинського сектору Арцизького Об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області про перерахунок пенсії ОСОБА_1 № 38 від 26.06.2020 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 з 01.06.2020 року пенсію за віком, нарахувати та виплатити пенсію з урахуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передували року її звернення за призначенням пенсії за віком, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму судового збору в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду першої інстанції в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бутенко А.В.

.