Справа № 380/7378/20
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2021-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/7378/20 пров. № А/857/1375/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Стельмаха П.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області,

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року (суддя Ланкевич А.З., час ухвалення 11:35 год., місце ухвалення м.Львів, дата складання повного тексту 11.12.2020р.),

в адміністративній справі №380/7378/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер Дістрібьюшн" до Головного управління ДПС у Львівській області,

про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

У вересні 2020 року позивач ТзОВ "Партнер Дістрібьюшн" звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ГУ ДПС у Львівській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 21 серпня 2020 року, винесене Головним управлінням ДПС у Львівській області.

Відповідач ГУ ДПС у Львівській області позовних вимог не визнав, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву. Вважає вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року позовні вимоги задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 21.08.2020 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 80759 гривень 82 копійки за платежем штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Львівській області в користь ТзОВ Партнер Дістрибьюшн судовий збір, сплачений за подання цього позову, в сумі 2102 гривні.

З цим рішенням суду першої інстанції від 09.12.2020 року не погодився відповідач ГУ ДПС у Львівській області та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального законодавства та не у повній мірі враховано усі обставини справи, що призвело до невірного їх застосування та неправильного вирішення справи по суті, а тому оскаржене рішення суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що Головним управлінням ДПС у Львівській області відповідно до наказу від 27.07.2020 року №2691 та направлень від 28.07.2020 року № 4145, 4146 була проведена фактична перевірка господарської одиниці склад, що розташований за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 355, суб`єкта господарської діяльності ТзОВ Партнер Дістрібьюшн, під час проведення якої здійснено інвентаризацію алкогольних напоїв (пиво) в складі комісії, де встановлено надлишок алкогольних напоїв (пиво), на який до перевірки не представлено прихідні накладні чи інші бухгалтерські документи в кількості 2060 пляшок пива в асортименті на загальну суму 40379,91 грн., чим порушено вимоги п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме, не здійснено належний облік товарних запасів за місцем їх реалізації/зберігання. За наслідками перевірки, ГУ ДПС у Львівській області винесено оскаржене податкове повідомлення-рішення та додано розрахунок фінансових санкцій по акту фактичної перевірки ТзОВ Партнер Дістрібьюшн №0973/13/03/РРО/37171990. Наголошує відповідач, що прихідні накладні на виявлений товар не були надані позивачем ні під час проведення фактичної перевірки, ні у подальшому при поданні заперечень на акт фактичної перевірки. Щодо наказу про проведення фактичної перевірки, то такий, вважає апелянт, відповідає вимогам, встановленим Податковим кодексом України, та за наявності, передбаченої цим кодексом, підстави для її проведення.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати рішення суду від 09.12.2020 року прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Позивач ТзОВ Партнер Дістрібьюшн подав відзив на апеляційну скаргу відповідача ГУ ДПС у Львівській області, у якому висловив незгоду з її доводами. Вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції від 09.12.2020 року залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з врахуванням наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на підставі наказу ГУ ДПС у Львівській області від 27.07.2020 року №2691 (а.с. 7), який виданий підставі ст.20 та підпункту 80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, службового допису управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДПС у Львівській області від 27.07.2020р. №185/13-01-32-01-11 (а.с. 62-63) та направлень на перевірку від 28.07.2020 року за №4145, №4146 (а.с. 46, 47), посадовим особами Головного управління ДПС у Львівській області проведено фактичну перевірку ТзОВ Партнер Дістрибьюшн.

За результатами вказаної перевірки складено акт перевірки за дотриманням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій за №0973 від 06.08.2020р. (далі акт перевірки від 06.08.2020р.) (а.с. 8-12).

Згідно описової частини акта перевірки від 06.08.2020р. контролюючий орган встановив, що під час проведення фактичної перевірки здійснено інвентаризацію алкогольних напоїв (пиво) в складі комісії, де встановлено надлишок алкогольних напоїв (пиво), на який до перевірки не представлено прихідні накладні чи інші бухгалтерські документи в кількості 2060 пляшок пива в асортименті на загальну суму 40379,91 грн., чим порушено вимоги п.12 ст.3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а саме: не здійснено належний облік товарних запасів за місцем їх реалізації/зберігання.

12.08.2020 ТзОВ Партнер Дістрібьюшн подав заперечення на акт перевірки від 06.08.2020р. (а.с. 18).

Головне управління ДПС у Львівській області, розглянувши подане заперечення, листом від 20.08.2020 року вих.№34247/10/05.12.-12 надало відповідь ТзОВ Партнер Дістрібьюшн, що за результатами проведеної комісії прийнято рішення, відповідно до якого аргументи, наведені у запереченні, не спростовують фактів порушень, вказаних в акті перевірки від 06.08.2020, відповідно висновки акта перевірки залишено без змін (а.с. 21-22).

На підставі акта перевірки від 06.08.2020 ГУ ДПС у Львівській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 21.08.2020 року, яким застосовано до ТзОВ Партнер Дістрібьюшн штрафні санкції за порушення п.12 ст.3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг в розмірі 80759,82 грн. (а.с. 16).

Згідно розрахунку фінансових санкцій по акту перевірки від 06.08.2020 року сума фінансової санкції у розмірі 80759,82 грн. визначена шляхом застосуванням положень статті 20 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995р. (40379,91*200%) (а.с. 17).

Не погоджуючись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення адміністративного позову, з врахуванням наступного.

Враховуючи вимоги частини 2статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Позивач ТзОВ Партнер Дістрібьюшн у своїх доводах покликається на протиправність наказу про проведення фактичної перевірки від 27.07.2020 року №2691. Відповідач ГУ ДПС у Львівській області натомість вважає вказаний наказ таким, що відповідає вимогам, встановленим Податковим кодексом України, та за наявності, передбаченої цим кодексом, підстави для її проведення, зокрема, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною підставою для прийняття керівником контролюючого органу наказу про проведення фактичної перевірки.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, наведеної у постанові від 21.02.2020 року (справа №826/17123/18), незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За змістом підп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки регламентовано ст.80 ПК України, відповідно до підп.80.2.5 п.80.2 якої, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється відповідно до ст.81 ПК України.

Умовою допуску посадової особи контролюючого органу до проведення фактичних перевірок за наявності підстав для її проведення, відповідно до абз.3 п.81.1 ст.81 ПК України, є пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, зокрема, такого документу, як копія наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Отже, у наказі про проведення фактичної перевірки обов`язково мають зазначатись підстави для проведення перевірки.

Відповідно до резолютивної частини Наказу ГУ ДПС у Львівській області №2691 від 27.07.2020 року про проведення фактичної перевірки ТзОВ «Партнер Дістрібьюшн» () зазначено: 1.Провести фактичну перевірку ТОВ «Партнер Дістрібьюшн» () за адресою : Львівська область, м. Львів, вул. Городоцька, буд. 355 (офіс 325), з 28 липня 2020 року, тривалістю 10 діб; 2.Перевірку провести за період діяльності з 01 серпня 2017 року по день завершення перевірки, з метою дотримання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі свідоцтва про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів; 3.Контроль за виконанням наказу покласти на заступника начальника ГУ ДПС у Львівській області Ганюка Руслана.

Дослідивши зміст наказу про проведення перевірки та направлення на перевірку, судом встановлено, що правовою підставою для проведення перевірки є підпункт 80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, тобто наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

На підставі встановленого суд апеляційної інстанції погоджується з правовою позицією суду першої інстанції, що підстава для проведення перевірки не була доведена до позивача, в наказі на проведення перевірки міститься лише посилання на відповідний підпункт ПК України, без відповідного роз`яснення ким, як і коли отримана відповідна інформація про вчинення порушень, наведених у пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, яка стала фактичною підставою для проведення перевірки.

Вказане зумовлює висновок про те, що наказ про проведення фактичної перевірки не відповідає положенням Податкового кодексу України щодо його змісту та спростовує доводи апеляційної скарги про відповідність його вимогам, встановленим Податковим кодексом України.

Відносно встановлених Головним управлінням ДПС у Львівській області під час проведеної перевірки позивача ТзОВ Партнер Дістрібьюшн порушень, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до положень пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

При цьому, суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи у паперовій або електронній формі, які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Відповідно до положень статті 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР, до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

При цьому колегія суддів звертає увагу, шо штрафна санкція, передбачена статтею 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосовується до платників податку тільки у разі виявлення факту реалізації не облікованих товарів, а не за їх надлишок чи нестачу.

Така правова позиція узгоджується з висловленою Верховним Судом у постановах від 03.04.2019 (справа №812/1508/17), від 05 березня 2019 року (справі №814/2158/16).

Матеріалами справи встановлено, що 29.07.2020 року, у зв`язку із проведенням фактичної перевірки на складі позивача, проведено інвентаризацію, при здійснені якої відповідачем виявлено надлишок товарів, а саме алкогольних напоїв пива, на суму 40379,91 грн..

Згідно доводів позивача, виявлений надлишок утворився у зв`язку із тим, що згаданий об`єм товару станом на момент проведення інвентаризації був проданий та знятий з залишків, однак фізично перебував на складі, оскільки не відбулось відвантаження товару контрагенту Товариству з обмеженою відповідальністю Біанко Плюс через відсутність вільного транспорту для здійснення поставки товару.

Матеріалами справи підтверджено, що між позивачем, як постачальником, та ТзОВ Біанко Плюс, як покупцем, укладено договір поставки від 01.01.2019 №НЛВ-173/19 (а.с. 23), предметом якого є поставка товару. Вид, кількість, асортимент товару визначається в накладних або розрахункових документах, які є невід`ємною частиною вищевказаного договору.

Так, 29.07.2020 ТзОВ Партнер Дістрібьюшн було продано товар, а саме алкогольні напої пиво, на суму 40379,92 грн., у підтвердження чого позивач надав товарно-транспортну накладну №НЛВ-147681 від 29.07.2020р. (а.с. 25). Крім цього, у зв`язку із здійсненням поставки, позивачем зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1507525 від 29.07.2020р. (а.с. 26).

У зв`язку з цим посадові особи відповідача під час проведення перевірки позивача дійшли помилкового висновку, що зафіксований в акті перевірки, що товар, а саме, алкогольні напої - пиво у кількості 2060 пляшок є надлишковим.

Щодо доводів відповідача (апелянта) про не представлення позивачем до перевірки прихідні накладні чи інші бухгалтерські документи, то як пояснив позивач, під час проведення перевірки посадові особи ГУ ДІІС у Львівській області не запитували, не вимагали та не витребовували у ТзОВ Партнер Дістрібьюшн прихідних документів (накладних) по будь-якій продукції, що зберігається на складі. Інвентаризація за участю посадових осіб відповідача проводилась за даними бухгалтерського обліку позивача. На усні запити посадових осіб відповідача позивачем було надано інформацію про залишки товару на складі станом на дату проведення інвентаризації, відповідно до даних якої і проводилась інвентаризація. Жодних прихідних бухгалтерських документів для аналізу правильності відображення позивачем даних в бухгалтерському обліку відповідачем не витребовувались, шо спростовує факт не представлення до перевірки прихідних накладних. Вказане підтверджується відсутністю в матеріалах перевірки будь-яких прихідних документів на товар, а не тільки на 2060 пляшок пива.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що відповідно до положень абзацу 3 пункту 58.1 ст.58 ПК України, до податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій.

Згідно із положеннями абзацу 4 п.58.1 ст.58 ПК України, форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов`язання визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 9 розділу 2 Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1204 від 28 грудня 2015 року, до податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності), зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та пені із зазначенням у ньому дати та номера декларації (уточнюючого розрахунку), звіту за відповідний звітний період, щодо якого здійснюється розрахунок, та/або іншої інформації, необхідної для їх визначення.

Відповідно до п.4.1. Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої організації. Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003, затвердженої наказом Держспоживстандарту України №55 від 07.04.2003 року, готуючи та оформлюючи документи, використовують такі реквізити, зокрема, підпис.

Згідно із абзацом 6 пункту 5.23 ДСТУ 4163-2003, у разі відсутності посадової особи, підпис якої зазначено в документі, документ підписує особа, яка виконує її обов`язки, або її заступник. У цьому випадку обов`язково зазначають посаду і прізвище особи, яка, підписала документ (виправлення вносять рукописним або машинописним способом), наприклад: "Виконувач обов`язків", "Заступник".

Дослідивши наявний у матеріалах справи розрахунок фінансових санкцій, доданий до податкового повідомлення-рішення від 21.08.2020р. №, судом встановлено, що такий не підписаний уповноваженою особою ГУ ДПС у Львівській області, а саме, начальником відділу якості перевірок управління податкових перевірок, трансферного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС у Львівській області Ігорем Меленчуком, а замість підпису посадової особи зазначено «відпустка».

Вказане свідчить про недотримання відповідачем положень статті 58 Податкового кодексу України та пункту 9 розділу 2 Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків.

За наведених правових норм та встановлених фактичних обставин справи оскаржуване податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області від 21.08.2020 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 80759,82 грн. за платежем штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, в адміністративному процесі у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду доходить висновків, що доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Згідно п.6 ч.6 ст.12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року в адміністративній справі №380/7378/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер Дістрібьюшн" до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль
Повний текст постанови складено 18.03.2021 року