Справа № 160/6070/20
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2021-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 березня 2021 року м. Дніпросправа № 160/6070/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.11.2020 (суддя Озерянська С.І.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.09.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу задоволено. Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № Ф-280494-55 від 13.11.2019 року. Стягнуто з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 840, 80 гривень.

Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.11.2020 року стягнуто з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на правничу професійну допомогу у розмірі 7500грн. та сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 630, 30 грн.

Не погодившись з додатковим рішення в частині щодо стягнення витрат на правничу професійну допомогу, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати додаткове рішення в цій частині та відмовити позивачу у задоволені заяви про стягнення витрат на правничу професійну допомогу.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є не доведеним та необґрунтованим, а тому підстав для стягнення витрат на правничу допомогу немає. Також зазначено, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірним з урахуванням того, що дана справа, за результатами якої прийнято рішення від11.09.2020 року, є незначною складністю.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 27.04.2020 року між позивачем та адвокатом ОСОБА_2 був укладений договір про надання правничої допомоги (адвокатських послуг) № 10/20/ц.

Так, зокрема, позов підписано вказаним адвокатом, повноваження якого підтверджуються копією ордеру та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2469 від 19.03.2012 року. Копії вказаних документів наявні в матеріалах справи.

Відповідно до акту виконаних робіт до договору від 27.04.2020 року № 10/20/ц, позивачу надано наступні послуги правничої допомоги:

- консультація правового характеру, постановка клієнтом завдань до виконання, дослідження постановлених Клієнтом завдань; вивчення правової природи спірних правовідносин, наявних доказів, витребування необхідних доказів від Клієнта; дослідження чинної судової практики по спірним правовідносинам (2 години) - 2 000 грн.;

- складання процесуального документа позовної заяви позивача до ГУ ДПС України у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) (5 аркушів) - 2 500 грн.;

- складання процесуального документа - заяви про забезпечення позовної заяви позивача до ГУ ДПС України у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) (3 аркуши) - 1 500 грн.;

- складання процесуального документа - відповіді на відзив ГУ ДПС України у Дніпропетровській області по справі №160/6070/20 (3 аркуши) - 1 500 грн.

Таким чином, вартість отриманих позивачем послуг правничої професійної допомоги складає 7500,00грн.

При цьому, колегія суддів зазначає, що сторони договору 27.04.2020 року № 10/20/ц погодили вартість адвокатських послуг, а саме: 1 година роботи адвоката 1000,00грн., складення процесуального документа 500,00грн. за 1 аркуш, участь у судовому засіданні 1200,00грн.

Сума 7500,00грн. була сплачена позивачем, що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера № 13 від 30.09.2020 року.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, ч.1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини сьомої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015р. у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006р. у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004р. у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Так, стосовно доводів відповідача, що витрати на професійну правничу допомогу є недоведеними, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи наявні належні докази щодо надання адвокатом ОСОБА_2 правових послуг позивачу (позов підписаний саме адвокатом).

При цьому, відповідач жодним чином не обґрунтовує чому саме витрати на професійну правничу допомогу є недоведеними та які відсутні документи на підтвердження надання такої допомоги.

Доводи скаржника про те, що витрати на професійну правничу допомогу неспівмірними з урахуванням складності справи, є хибними, оскільки складність справи не є єдиним критерієм для визначення співмірності витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, колегія суддів наголошує, що остаточний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7500,00грн. узгоджується з умовами договору 27.04.2020 року в частині щодо вартості адвокатських послуг та на думку колегії суддів є обґрунтованим та співмірним з наданими адвокатом у цій справі правових послуг.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7500,00грн.

Додаткове рішення в частині щодо стягнення з Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській областісудового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 630, 30 грн. в апеляційній скарзі не оскаржується, а отже рішення суду першої інстанції в цій частині не є предметом апеляційного розгляду в даному випадку з урахуванням ч.1 ст.308 КАС України.

Враховуючи викладене підстави для скасування додаткового судового рішення відсутні, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській областіна додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.11.2020 року- залишити без задоволення.

Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.11.2020 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров