Справа № 320/13971/20
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2021-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2021 року № 320/13971/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-практичний центр нейрореабілітації "НОДУС" до Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: головний державний виконавець Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Свистанюк Юлія Григорівна, про визнання протиправним та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

ТОВ «Науково-практичний центр нейрореабілітації «НОДУС» звернулось до суду з позовом до Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: головний державний виконавець Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Свистанюк Юлія Григорівна , у якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати постанови головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Свистанюк Юлії Григорівни від 18.06.2020 про стягнення виконавчого збору та стягнення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження у виконавчому провадженні №62375912;

- стягнути з Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (07400, Київська область, м. Бровари, бульв. Незалежності, 39, Код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-практичний центр нейрореабілітації «НОДУС» (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Героїв УПА, 7-А, Код ) 19261,00 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті шістдесят одна гривня 00 копійок).

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що постанови головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Свистанюк ЮГ. від 18.06.2020 про стягнення виконавчого збору та стягнення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження у виконавчому провадженні №62375912 є протиправними та прийнятими з порушенням норм чинного законодавства.

Стверджував, що ТОВ «Науково-практичний центр нейрореабілітації «НОДУС» в добровільному порядку виконало рішення Київського апеляційного суду від 10.03.2020 до відкриття виконавчого провадження, а не внесення змін до трудової книжки залежало від бажання самої ОСОБА_2 . Зауважив, що дії які були здійсненні державним виконавцем полягали лише у складані Акту від 23.06.2020 про виконання рішення суду та внесення запису до трудової книжки ОСОБА_2 10.04.2020 (Наказ №10/1-К), нащо заступником директора-медичним директором Майданник О.Ф. складено зауваження до Акту державного виконавця.

Позивач зазначив, що не зважаючи на добровільне виконання ТОВ «Науково-практичний центр нейрореабілітації «НОДУС» рішення Київського апеляційного суду від 10.03.2020, а також на відсутність законних підстав для стягнення з нього виконавчого збору у розмірі 18892,00 грн. та виконавчих витрат у сумі 369,00 грн., відповідачем вчинялись дії щодо примусового стягнення зазначених сум.

Позивач зауважив, що ТОВ «Науково-практичний центр нейрореабілітації «НОДУС» не визнано правомірність дій відповідача щодо стягнення виконавчого збору та виконавчих витрат, оплата зазначених сум була вимушеним кроком для запобігання блокування грошових коштів на рахунках та роботи центру в цілому. А тому, задля унеможливлення блокування грошових коштів на рахунках ТОВ «Науково-практичний центр нейрореабілітації «НОДУС», які є критично важливими для його безперебійного функціонування, оскільки центр займається реабілітацією та лікування важко хворих пацієнтів, позивач в добровільному порядку сплатив на рахунок Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ): 18892,00 грн. - виконавчого збору та 369,00 грн. - виконавчих витрат.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31.12.2020 позовну заяву залишено без руху.

До суду 14.01.2021 надійшла заява від позивача про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

Даною ухвалою запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позовну заяву, до початку судового засідання.

Особливості розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ визначені параграфом 2 Глави 11 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зокрема, згідно з положеннями ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Відповідно до ч.2 ст. 269 КАС України копії позовної заяви та доданих до неї документів направляються відповідачу й іншим учасникам справи на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - електронною поштою, якщо така відома суду, або надаються для ознайомлення в судовому засіданні.

Копію вказаної ухвали суду разом з позовною заявою та додатками до неї надіслано відповідачу та третій особі на їх офіційну електронну пошту, а саме: .

Відповідач та третя особа належним чином повідомлені про відкриття провадження в адміністративній справі №320/13971/20, про що свідчить електронне підтвердження від 21.01.2021 та телефонограма від 21.01.2021, які міститься в матеріалах справи.

Проте, відповідач не надав до суду відзиву на позовну заяву чи інших документів, в судове засідання явку свого уповноваженого представника не забезпечив, про причину неявки суд не повідомив.

Третя особа, також не надала до суду пояснень по суті спору чи інших документів, у судове засідання не з`явилась та/чи явку свого уповноваженого представника не забезпечила, про причину неявки суд не повідомила.

27.01.2021 до суду від представника відповідача та третьої особи, надійшло клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку з неотриманням ухвали Київського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 та позовної заяви з додатками до неї.

Протокольною ухвалою від 29.01.2021, суд вирішив задовольнити клопотання третьої особи та відкласти судове засідання на 08.02.2021 та повідомити учасників справи про час, дату та місце проведення судового засідання, шляхом надсилання повісток про виклик до суду, а також повторно надіслати відповідачу та третій особі позовну заяву з додатками до неї.

Повістку про виклик у справі №320/13971/20 разом з позовною заявою та додатками до неї, надіслано відповідачу та третій особі на їх офіційну електронну пошту, а саме: .

Відповідач та третя особа належним чином повідомлені про судове засідання в адміністративній справі №320/13971/20, яке призначене на 08.02.2021, про що свідчить електронне підтвердження від 29.01.2021 та телефонограми від 05.02.2021 та 08.02.2021, які міститься в матеріалах справи.

У судове засідання призначене на 08.02.2021, з`явився представник позивача, який заявив клопотання про розгляд даної адміністративної справи у порядку письмового провадження.

Відповідач, про час, дату та місце проведення судового засідання належним чином повідомлений, явку свого уповноваженого представника не забезпечив.

Третя особа, про час, дату та місце проведення судового засідання належним чином повідомлене, у судове засідання не з`явилась та/чи явку свого уповноваженого представника не забезпечила.

До суду від представника відповідача та третьої особи надійшло клопотання про відкладення судового засідання разом з додатковими доказами до матеріалів справи.

Суд зауважує, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.1 ст.2 КАС України).

При цьому, одними з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до положень ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Учасники справи зобов`язані, серед іншого, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з положеннями ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

З урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Суд вважає, що подання представником відповідача та третьою особою, клопотання про відкладення розгляду справи, свідчить про недобросовісне використання позивачем наданих йому процесуальних прав, що призводить до безпідставного затягування розгляду справи та є ознакою зловживання процесуальними правами, оскільки дана адміністративна справа відноситься до категорій термінових адміністративних справ визначених параграфом 2 Глави 11 КАС України.

Крім того, представником відповідача та третьою особою до суду не були наданні належні докази на підтвердження підстав викладених у заяві про відкладення.

З врахуванням наведеного, підстави для задоволення заяви представника відповідача та третьою особою відсутні.

Зокрема, представник відповідача та третя особа у клопотанні про відкладення просили суд залучити у якості третьої особи ОСОБА_2 , яка є стягувачем у виконавчому провадженні №62375912.

Вирішуючи наявність підстав для залучення ОСОБА_2 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, суд зазначає таке.

Згідно приписів ст. 49 КАС України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку (частина друга).

Дослідивши наведені позивачем у клопотанні про залучення третьої особи доводи, суд констатує відсутність належних обґрунтувань необхідності залучення ОСОБА_2 до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, а також необґрунтованість доводів яким саме чином рішення суду може вплинути на права або обов`язки заявленої у клопотанні третьої особи в контексті вирішення судом спірних відносин між позивачем та відповідачем.

За наведених обставин суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для залучення ОСОБА_2 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Протокольною ухвалою від 08.02.2021, керуючись приписами ч. 3 ст. 194, ч. 9 ст. 205 КАС України, суд вирішив, подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, суд вважає, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

ТОВ «Науково-практичний центр нейрореабілітації «НОДУС», ідентифікаційний код 36107332, місцезнаходження: 08400, Київська область, м. Бровари, вул. Героїв УПА, 7-А, зареєстроване як юридична особа 21.10.2008, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис № 0002907.

Постановою Київського апеляційного суду від 10.03.2020 у справі №361/8133/18 апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16.12.2019 скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково, визнано незаконним наказ ТОВ «Науково-практичний центр нейрореабілітації «НОДУС» від 02.11.2018 №41/1К про звільнення ОСОБА_2 з посади молодшої медичної сестри у зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП, змінено формулювання причин звільнення ОСОБА_2 з роботи зазначивши причину звільнення «за власним бажанням відповідно до п. 1 ст. 38 КЗпП», зобов`язано ТОВ «Науково-практичний центр нейрореабілітації «НОДУС» внести зміни у трудову книжку ОСОБА_2 . Суд вирішив також стягнути з ТОВ «Науково-практичний центр нейрореабілітації «НОДУС» на користь ОСОБА_2 1000,00 грн. моральної шкоди та судові витрати у розмірі 2643,00 грн., стягнуто з ТОВ «Науково-практичний центр нейрореабілітації «НОДУС» на користь держави судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2114,40 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернулась із заявою та виконавчим документом до відповідача, після чого відповідачем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №62375912 від 18.06.2020.

Разом з постановою про відкриття виконавчого провадження, державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору від 18.06.2020 №62375912 та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 18.06.2020 №62375912.

Надалі, 23.06.2020 державний виконавець Свистанюк Ю.Г. прибула до ТОВ «Науково-практичний центр нейрореабілітації «НОДУС» разом із ОСОБА_2 для виконання рішення суду в частині внесення запису до трудової книжки ОСОБА_2 про її звільнення за власним бажанням.

Державним виконавцем складено Акт від 23.06.2020 про виконання рішення суду та внесення запису до трудової книжки 10.04.2020 (Наказ №10/1-К).

Не погоджуючись із вищезазначеним Актом, заступником директора-медичним директором Майданник О.Ф. складено зауваження до Акту державного виконавця.

В подальшому, 30.07.2020, головним державним виконавцем Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Свистанюк Ю.Г. закінчено виконавче провадження №62375912 з примусового виконання виконавчого листа №361/8133/18 виданого 27.05.2020 на підставі п.9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» та винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Позивач вважаючи, що ним добровільно виконано рішення Київського апеляційного суду від 10.03.2020, а відповідачем протиправно винесенні оскаржувані постанови, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Основним законом, що регламентує порядок примусового виконання рішень, є Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (з наступними змінами і доповненнями, далі по тексту - Закон №1404-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону №1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Пунктом 1 ч. 2 ст. 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За змістом ст. 26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону.

З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що постановою головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Свистанюк Ю.Г. від 18.06.2020 відкрито виконавче провадження №62375912 з примусового виконання виконавчого листа №361/8133/18 від 27.05.2020.

Відповідно до ст. 27 Закону №1404-VIII, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України (частина перша).

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи (частина третя).

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (частина четверта).

Згідно ст. 42 Закону №1404-VIII, кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження (частина перша).

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження (частина друга).

На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення (частина четверта).

Аналіз наведених положень Закону №1404-VIII дає підстави для висновку, що у випадку виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір та витрати виконавчого провадження стягуються за умови примусового виконання рішення

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 11.03.2020 у справі №2540/3203/18 висловила правову позицію, згідно якої за своїм змістом виконавчий збір є винагородою за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи привели до виконання рішення. При цьому умовами для стягнення виконавчого збору є: 1) фактичне виконання виконавчого документа; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

Крім того, Верховним Судом України у постанові від 06.07.2015 у справі №6-785цс15 висловлено правову позицію про те, що сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов`язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Отже, проаналізовані положення Закону №1404-VIII та наведена судова практика дає підстави стверджувати про можливість стягнення з боржника виконавчого збору та витрат виконавчого провадження під час виконання рішення немайнового характеру за умови вчинення державним виконавцем дій, спрямованих на примусове виконання, якщо такі дії призвели до фактичного виконання виконавчого документа.

Судом встановлено, що з метою добровільного виконання судового рішення, 10.04.2020 директор ТОВ «Науково-практичний центр нейрореабілітації «НОДУС» видав наказ про зміну формулювання причин звільнення ОСОБА_2 : «згідно з Постановою Київського апеляційного суду від 10.03.2020 внести зміни у Наказ про припинення трудового договору №41/1К від 02.11.2018; заступнику директора-медичному директору Майданник О.Ф. оформити відповідну документацію».

На виконання зазначеного наказу, видано Наказ (розпорядження) №10/1-К про припинення трудового договору (контракту), яким ОСОБА_2 звільнено з посади молодшої медичної сестри за власним бажанням відповідно до п.1 ст. 38 КЗпП.

У зв`язку з цим, 10.04.2020 ОСОБА_2 надіслано лист-звернення (вих. №43), яким повідомлено її про зміну формулювання причини звільнення та зазначено, що необхідні зміни необхідно внести в трудову книжку, відтак ОСОБА_2 просили надати трудову книжку для внесення зазначених змін.

Однак, ОСОБА_2 жодним чином не відреагувала на звернення позивача.

Не отримавши відповіді від ОСОБА_2 , 17.06.2020 позивач повторно надіслав такий лист-звернення.

Крім того, грошові виплати за рішенням суду ТОВ «Науково-практичний центр нейрореабілітації «НОДУС» сплатив на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн. та судові витрати у розмірі 2643,00 грн., а на користь держави - судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2114,40 грн.

Проте, 23.06.2020 державний виконавець Свистанюк Ю.Г. прибула до ТОВ «Науково-практичний центр нейрореабілітації «НОДУС» разом із ОСОБА_2 для виконання рішення суду в частині внесення запису до трудової книжки ОСОБА_2 про її звільнення за власним бажанням. Державним виконавцем складено Акт від 23.06.2020 про виконання рішення суду та внесення запису до трудової книжки 10.04.2020 (Наказ №10/1-К).

Суд зазначає, що відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 11.03.2020 по справі №2540/3203/18, зазначено, що обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору є фактичне виконання виконавчого документа та вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

Отже, за своєю природою виконавчий збір та основна винагорода приватного виконавця є винагородою виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи привели до виконання рішення.

У даному випадку, відповідачем не вчинялись заходи примусового виконання рішення, окрім того виконавче провадження №62375912 закінчене з підстав фактичного виконання в повному обсязі рішення, а тому відповідач не мав права на отримання виконавчого збору та виконавчих витрат.

При цьому наявними у матеріалах справи доказами підтверджується добровільне виконання позивачем постанови Київського апеляційного суду від 10.03.2020 у справі №361/8133/18 до відкриття виконавчого провадження, а не внесення змін до трудової книжки залежало від бажання самої ОСОБА_2 .

Отже, аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про протиправність винесення відповідачем оскаржуваних постанов та наявність підстав для їх скасування.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що задля унеможливлення блокування грошових коштів на рахунках ТОВ «Науково-практичний центр нейрореабілітації «НОДУС», позивач в добровільному порядку сплатив на рахунок Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ): 18892,00 грн. - виконавчого збору та 369,00 грн. - виконавчих витрат.

З урахуванням наведеного та враховуючи скасування судом оскаржуваних постанов, суд визнає, що для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку суб`єктів владних повноважень слід стягнути з Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ТОВ «Науково-практичний центр нейрореабілітації «НОДУС» 19261,00 грн., які були сплаченні позивачем на рахунок відповідача.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (частина перша).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн. (квитанція від 06.01.2021 №48), відтак, на користь позивача слід присудити судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Свистанюк Юлії Григорівни від 18.06.2020 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №62375912.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Свистанюк Юлії Григорівни від 18.06.2020 про стягнення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження у виконавчому провадженні №62375912.

4. Стягнути з Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (07400, Київська область, м. Бровари, бульв. Незалежності, 39, Код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-практичний центр нейрореабілітації «НОДУС» (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Героїв УПА, 7-А, Код ) 19261 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті шістдесят одна) грн. 00 коп.

5. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-практичний центр нейрореабілітації «НОДУС» (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Героїв УПА, 7-А, Код ) судові витрати в розмірі 2102 грн. (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (07400, Київська область, м. Бровари, бульв. Незалежності, 39, Код ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Щавінський В.Р.