Справа № 522/4622/21
Суддя: Ковтун Ю. І.
Дата ухвалення: 2021-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/4622/21
Провадження № 2-а/522/185/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючої судді - Ковтун Ю.І.,

за участі секретаря - Лахматової С.В.,

перекладача Чікваідзе Г.Т.

представника позивача Білоконь Н.О.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Войнаровської В.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України,

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2021 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (65045, м. Одеса, вул. Преображенська, буд. 44) до ОСОБА_1 , громадянина Грузії, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про примусове видворення за межі території України.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 31.10.2018 під час проведення оперативно-профілактичних заходів працівниками УКР ГУНП в Київській області було виявлено особу, яка назвалася громадянином Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В результаті проведеної перевірки було встановлено, що відповідач порушив правила перебування іноземців в Україні проживав без документів на право проживання в Україні. ОСОБА_1 , на території України знаходиться не законно, постійного зареєстрованого місця проживання та законного джерела існування не має. 31.10.2018 відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП. Того ж дня Ірпінським МВ Управління ДМС України в Київській області було прийняте рішення про примусове повернення відповідача в країну походження та зобов`язано його покинути територію України у термін до 03.11.2018.

У зазначений строк відповідач з території України не виїхав, із заявою про добровільне повернення, а також із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту в Україні до органів міграційної служби не звертався, відповідного бажання під час опитування не виявив, жертвою торгівлі людьми себе не вважає. 17 березня 2021 року відповідача повторно виявлено співробітниками ГУ ДМС України в Одеській областіта притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з порушенням правил перебування іноземців в Україні.

Посилаючись на те, що відомості про перебування відповідача на території України на законних підставах відсутні, останній прибув на територію України 28 серпня 2017 року та з того часу не вчинив жодних дій для легалізації свого перебування на території України, рішення про примусове повернення у встановлений строк самостійно не виконав, у зв`язку з цим позивач просить примусово видворити ОСОБА_1 , громадянина Грузії, ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України.

Ухвалою суду від 18 березня 2021 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження.

У судовому засіданні представник позивача Білоконь Н.О. позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнав.

Представник відповідача адвокат Войнаровська В.Е. у судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечила.

Заслухавши пояснення учасників справи в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 31.10.2020 під час проведення оперативно-профілактичних заходів з виявлення нелегальних мігрантів в смт. Ворзелі працівниками УКР ГУНП в Київській області було виявлено особу, яка назвалася громадянином Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В результаті проведеної перевірки та відібраних у відповідача пояснень було встановлено, що громадянин Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , порушив правила перебування іноземців в Україні проживав без документів на право проживання в Україні.

Громадянин Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснив, що прибув до України 28.08.2017, легально в особистих справах.

Ірпінським МВ Управління Державної міграційної служби України в Київській області встановлено, що громадянин Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території України знаходиться незаконно, постійного зареєстрованого місця проживання та законного джерела існування не має.

За вчинення адміністративного правопорушення порушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), що виразилось в порушенні правил перебування іноземців та осіб без громадянства на території України - проживання без документів на право проживання в Україні, співробітниками Ірпінського МВ Управління Державної міграційної служби України в Київській області 31.10.2018 відносно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МКО № 080472 (а.с. 14- 15).

Постановою про накладення адміністративного стягнення від 31.10.2018 серії ПН МКО № 080472 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. (а.с. 16-17).

31.10.2018 Ірпінським МВ Управління ДМС України в Київській області було прийняте рішення про примусове повернення в країну походження громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та зобов`язано його покинути територію України у термін до 03.11.2018 (а.с. 7-8).

17.03.2021 ОСОБА_1 було повторно виявлено співробітниками ГУ ДМС України в Одеській області.

17.03.2021 за порушення ч. 1 ст. 203 КУпАП, що виразилось в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування стосовно відповідача, складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 004540 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 17.03.2021 серії ПН МОД № 004540 він був притягнутий до адміністративної відповідальності в розмірі 1700 грн. (а.с. 23-24, 25-26).

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (надалі Закон).

За змістом ст. 3 цього Закону іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Пунктом 2 ст. 25 цього Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа, можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

За приписами частини першої статті 26 Закону іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч. 5 ст. 26 Закону).

Статтею 30 Закону визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Тобто, процедурі видворення іноземця або особи без громадянства передує прийняття компетентним органом рішення про його примусове повернення, яке може бути оскаржено до суду, а також ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 333/3933/19 (2-а/333/6/20) провадження № К/9901/18168/20.

Як слідує з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, відповідач перебуває на території України незаконно, відповідно до прийнятого рішення про примусове повернення № 36 від 31.10.2018 ОСОБА_1 повинен був самостійно залишити територію України, в строк зазначений у рішенні - до 03 листопада 2018 року.

Вищевказане рішення відповідач отримав 31.10.2018, про що свідчить його розписка.

Проте у добровільному порядку у встановлені строки ОСОБА_1 вказане рішення не виконав.

Поважних причин невиконання даного рішення не повідомлено. Таким чином, суд вважає, що відповідач не виконав рішення без поважних причин.

Статтею 31 Закону наведений вичерпний перелік обставин, за яких іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн, зокрема: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Судом під час розгляду даної справи не встановлено наявності обставин, передбачених ст. ст. 30, 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», які забороняють примусове видворення відповідача, у матеріалах справи відсутні відомості, що відповідач звертався з заявою про добровільне повернення, або із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту в Україні до ГУ ДМС України в Одеській області, а також відомості про те, що відповідач вважає себе жертвою торгівлі людьми.

Крім того, відсутні підстави вважати, що відповідач підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Доказів протилежного суду не надано.

У зв`язку з тим, що рішення про примусове повернення відповідачем не виконано, у відповідача відсутні документи на право перебування на території України, відповідач не належить до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту відсутні, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для примусового видворення громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за межі території України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Враховуючи встановлені в ході розгляду справи обставини, суд вважає наявні підстави для звернення даного судового рішення до негайного виконання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 26, ч. 1 ст. 30, ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», ст. ст. 2, 6-11, 72-78, 90, 211, 241-246, 268-272, 288, 371, 372 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України,задовольнити.

Примусово видворити за межі території України громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України допустити негайне виконання рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ю.І.Ковтун