Справа № 640/4334/19
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2021-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 березня 2021 року м. Київ № 640/4334/19
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Добрянської Я.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Міністерства оборони України
про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії, -
ВСТАНОВИВ:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Міністерства оборони України в якому просив:
- визнати протиправною відмову Міністерства оборони України в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності внаслідок поранення (контузії) пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії;
- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити в місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 , у зв`язку з настанням інвалідності внаслідок поранення (контузії) пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем безпідставно відмовлено у призначенні та виплаті йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності внаслідок поранення (контузії) пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії оскільки вважає, що набув право на її отримання.
Відповідачем подано відзив на адміністративний позов в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки рішення про призначення або відмову в призначенні одноразової грошової допомоги належить до виключної компетенції комісії Міністерства оборони України і таке рішення може бути прийнято лише після надходження від уповноваженого органу висновку щодо можливості призначення такої допомоги та документів наданих позивачем. Враховуючи те, що висновок з документами до відповідача від уповноваженого органу не надходили, такі документи не могли бути розглянуті відповідачем, а відтак позов поданий фактично за відсутності відмови Міністерства оборони України в нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги.
Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , проходив військову службу в Збройних Силах України під час проходження якої отримав поранення.
Позивачу встановлено третю групу інвалідності, що підтверджується копією посвідчення від 15.09.2015р. виданого Управлінням праці та соціального захисту Мукачівської РДА серії Б № 348645.
Відповідно до копії Витягу із протоколу засідання Військово лікарської комісії Західного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця від 06.09.2012р. № 469 вбачається, що комісією встановлено, що поранення, контузія, так, пов`язані з виконанням позивачем обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Також, відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії АВ № 0575180 від 15.09.2015р. позивачу встановлено IIІ групу інвалідності, причина інвалідності поранення, контузія, так, пов`язані з виконанням обов`язків в/с при перебуванні в країнах де велись бойові дії.
26.09.2018р. (вх. № 7529 від 08.10.2018р.) позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою та доданими документами в якій просив призначити і виплатити одноразову грошову допомогу відповідно до постанови КМУ від 25.12.2013р. № 975.
При цьому, 08.11.2019р. (вх. № М-10936 від 13.11.2018р.) позивач направив до Міністерства оборони України звернення в якому просив повідомити про те, чи розповсюджується на нього вимоги ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві затвердженого постановою КМУ від 25.12.2013р. №975.
Листом Міністерства оборони України від 19.11.2018р. № 0290/М-1701/906 у відповідь на звернення позивача повідомлено, що з наданих в листі відомостей неможливо визначити його право щодо призначення одноразової грошової допомоги, а тому для отримання більш детальних роз`яснень з порушеного питання необхідно звернутися в військовий комісаріат за місцем проживання. При цьому, у вказаному листі, військовому комісару доручено запросити заявника на прийом та надати роз`яснення з питання призначення одноразової грошової допомоги.
Позивач вважаючи вищезазначений лист відмовою в призначенні та виплаті одноразово грошової допомоги, звернувся до суду для захисту своїх прав, свобод та законних інтересів.
Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Законом України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-XII), постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчання (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» (далі - Порядок № 975), Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. № 393 «Про затвердження Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерською складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницькою і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі - Порядок № 393).
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 5 ст. 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Згідно ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до п. 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975 (далі - Порядок №975), днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Згідно п. 6 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин.
У п. 11 Порядку № 975 визначено, що вiйськовослужбовець, вiйськовозобов`язаний та резервiст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разi настання iнвалiдностi чи втрати працездатностi без встановлення йому iнвалiдностi, подає уповноваженому органу такi документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням iнвалiдностi чи часткової втрати працездатностi без встановлення iнвалiдностi; довiдку медико-соцiальної експертної комiсiї про встановлення групи iнвалiдностi або вiдсотка втрати працездатностi iз зазначенням причинного зв`язку iнвалiдностi чи втрати працездатностi.
До заяви додаються копiї: постанови вiдповiдної вiйськово-лiкарської комiсiї щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузiї, травми або калiцтва), захворювання; документа, що свiдчить про причини та обставини поранення (контузiї, травми або калiцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане iз вчиненням особою кримiнального чи адмiнiстративного правопорушення або не є наслiдком вчинення нею дiй у станi алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`янiння, або навмисного спричинення собi тiлесного ушкодження; сторiнок паспорта з даними про прiзвище , iм`я та по батьковi i мiсце реєстрацiї; документа, що засвiдчує реєстрацiю фiзичної особи у Державному реєстрi фiзичних осiб - платникiв податкiв, виданого органом доходiв i зборiв (для фiзичної особи, яка через свої релiгiйнi переконання вiдмовляється вiд прийняття реєстрацiйного номера облiкової картки платника податкiв , офiцiйно повiдомила про це вiдповiдний орган доходiв i зборiв та має вiдмiтку в паспортi громадянина України, - копiю сторiнки паспорта з такою НОМЕР_1 ).
У силу приписів п.п. 12-13 Постанови № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
У свою чергу, згідно з п. 4.7 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціальною забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530 (далі - Положення № 530), документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності особам, звільненим з військової служби (зборів, резерву), оформляє та подає в Департамент фінансів Міністерства оборони України обласний військовий комісар за місцем проживання цих осіб.
Відповідно до п. 4.8 Положення № 530, висновок стосовно можливості виплати одноразової грошової допомоги подається відповідними органами в 15-денний строк з дня реєстрації документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України.
Якщо документів, необхідних для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, немає уповноважений орган письмово повідомляє заявника та в разі необхідності надає допомогу в їх оформленні.
З вищевикладених вимог вбачається, що повноваженнями щодо прийняття рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги наділений виключно розпорядник бюджетних коштів, яким в даному випадку виступає Міністерство оборони України, і таке рішення приймається тільки після надходження висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги та документів, необхідних для її призначення та виплати, які в свою чергу, готуються районними, об`єднаними районними, міськими, об`єднаними міськими військовими комісаріатами.
Отже, в межах спірних правовідносин на Закарпатський обласний військовий комісаріат покладено обов`язок виключно щодо направлення в 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку № 975, і після прийняття рішення розпорядником бюджетних коштів про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, видає наказ про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею або у разі відмови направляє таким особам письмове повідомлення із зазначенням мотивів відмови.
Таким чином, з вимог Порядку № 975 вбачається, що Міністерство оборони України, приймає рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги лише після надходження висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги та документів, необхідних для виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців Збройних Сил, а також військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, які в свою чергу, готуються районними, об`єднаними районними, міськими, об`єднаними міськими військовими комісаріатами.
Однак, як встановлено судом, до Міністерства оборони України, як до розпорядника бюджетних коштів, не надходив висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги та заява з документами, необхідними для вирішення питання про виплату такої допомоги, а отже Міністерством оборони України не приймалось рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.
Отже, суд звертає увагу на те, що Міністерством оборони України питання про призначення позивачу одноразової грошової допомоги не розглядалось, відповідні документи не опрацьовувалися та до розгляду для прийняття рішення не готувалися.
При цьому, як встановлено судом, оскаржуваний позивачем лист Міністерства оборони України від 19.11.2018р. № 0290/М-1701/906 є відповіддю на звернення позивача від 08.11.2019р. (вх. № М-10936 від 13.11.2018р.) в якому останній просив відповідача повідомити про те, чи розповсюджується на нього вимоги ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку № 975, а не рішенням про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги за результатом розгляду його заяви від 26.09.2018р. (вх. № 7529 від 08.10.2018р.) з доданими до неї документами.
За таких обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог до Міністерства оборони України, з огляду на ненадходження до нього станом на момент виникнення спірних правовідносин висновку Закарпатського обласного військового комісаріату щодо виплати одноразової грошової допомоги та документів, на підставі яких приймається рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.
Факт не направлення військовим комісаріатом висновку та документів позивача до Комісії Міністерства оборони України не заперечується сторонами, а навпаки підтверджується відповідачем у відзиві.
Таким чином, питання щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги Міноборони України не вирішувалося у спосіб та порядок, визначені чинним законодавством, у зв`язку з ненаправленням Закарпатським ОВК відповідного висновку щодо виплати такої допомоги, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
Разом з тим, судом не надається оцінка питанню наявності або відсутності у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки в межах даного спору встановлено, що відповідне питання Міноборони України не розглядалося з огляду на неотримання в установлені законодавством порядок і спосіб документів про призначення такої допомоги. Відтак, надання оцінки відповідним доводам учасників справи з огляду на викладені обставини було б передчасним.
При цьому, судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, то ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 159, 243-245, 263, 382 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.
Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 КАС України.
Суддя Я.І. Добрянська