Справа № 200/7197/20-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року справа №200/7197/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Міронової Г.М., суддів Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г., секретаря судового засідання Тішевського В.В., за участі представника відповідача Пономарьова А.О., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Селидівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 р. (у повному обсязі складено 11.12.2020 у м. Слов`янськ) у справі № 200/7197/20-а (головуючий І інстанції суддя Стойка В.В.) за позовом Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Компанія "Вода Донбасу" (далі - позивач) 04.08.2020 звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі - відповідач), в якому просило скасувати податкові повідомлення-рішення: № від 18.12.2019 року про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб 7 352 032,25 грн. та № від 18.12.2019 року про збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору у сумі 639 181,41 грн. (т. 1 а.с. 1-7).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року у задоволенні адміністративного позову Комунального підприємства «Вода Донбасу» до Головного управління Державної податкової служби України у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю (т. 3 а.с. 21-25).

Не погодившись з рішеннями суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що відповідачем було проведено документальну планову виїзну перевірку підприємства з питань обчислення, повноти і своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.04.2015 по 31.03.2018. За висновками був складений акт від 22.06.2018, в якому було вказано, що позивачем не сплачено (перераховано) до бюджету податок на доходи фізичних осіб у сумі 7 352 032, 26 грн. та військовий збір у сумі 639 181, 41 грн.

За результатами перевірки позивач сплатив за період з жовтня 2018 року по листопад 2019 податок на доходи фізичних осіб в сумі 2 200 009, 81 грн. та за зазначений період військовий збір в сумі 639 181, 41 грн.

Апелянт зазначає, що надав до суду першої інстанції копії платіжних документів на підтвердження факту сплати, в яких зазначено код сплати «133» та призначення платежу «сплата грошових зобов`язань за актом перевірки від 22.06.2018 року».

Також звертає увагу на те, що Регламент № 44 (5) набув чинності з 18.12.2014, тобто пізніше, ніж скаржником було отримано сертифікати № № 1735, 1736 ТПП України.

Представник позивача в судове засідання не прибув.

Представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечував.

За приписами ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач, Комунальне підприємство «Вода Донбасу» (далі КП «Вода Донбасу») (; 87547, Донецька обл., м. Маріуполь вул. Карла Лібкнехта, 177а), пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, є юридичною особою та згідно ст. 43 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС-України) здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Головним управлінням ДФС у Донецькій області було проведено документальну планову виїзну перевірку КП «Компанія «Вода Донбасу», зокрема, з питань правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.04.2015 по 31.03.2018, за висновками якої складений акт від 22.06.2018 № 674/05-99-13-03/35580927.

В акта перевірки від 22.06.2018 за № 674/05-99-13-03/35580927 вказано на порушення п.п. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14, ст.18, абз. 2 п. 57.1. ст. 57, п.п. 168.1.2, п.п. 168.1.5 п. 168.1, п.п. 168.4.7 п. 168.4, ст. 168, абз. «а» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України (далі - ПК України), а саме: під час виплати оподатковуваного доходу в періоді, що перевірявся (з 01.04.2015 по 31.03.2018) підприємством не сплачено (перераховано) до бюджету податок на доходи фізичних осіб в сумі 7352032,26 грн. та на порушення п.п. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14, ст. 18, абз. 2 п. 57.1. ст. 57, п.п. 168.1.2, п.п. 168.1.5 п. 168.1, п.п. 168.4.7 п. 168.4, ст. 168, абз. «а» п. 176.2 ст. 176, п.п. 1.4 п. 161 підрозділ 10 розділу ХХ ПК України, а саме: під час виплати оподатковуваного доходу в періоді, що перевірявся (з 01.04.2015 по 31.03.2018) підприємством не сплачено (перераховано) до бюджету військовий збір в сумі 639181,41 грн. (т. 1 а.с. 11-52).

За результатами перевірки на підставі акту від 22.06.2018 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області прийнято податкові повідомлення-рішення (форма «Д») від 26.07.2018:

-№ (ПДФО) на загальну суму 14 705 649,90 грн., в тому числі основний платіж 7 352 032,25 грн., штрафні санкції 5 803 369,11 грн., пеня 1 550 248,54 грн.;

-№ (військовий збір) на загальну суму 1 292 043,33 грн., в тому числі основний платіж 639 181,41 грн., штрафні санкції 514 804,47 грн., пеня 138 063,45 грн.

КП «Компанія «Вода Донбасу» податкові повідомлення-рішення (форма «Д») від 26.07.2018 № (ПДФО) та № (військовий збір) оскаржило в судовому порядку в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та нарахування пені.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17.04.2019 (справа № 200/37/19-а), яке набрало законної сили 27 січня 2020 року, позов Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Селидівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» про скасування податкових повідомлень-рішень від 26.07.2018 № та № задоволено повністю, та скасовані податкові повідомлення-рішення від 26.07.2018 № в частині штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) в сумі 5 803 369,11 грн. та пені 1 550 248,54 грн., податкове повідомлення-рішення від 26.07.2018 № в частині штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) в сумі 514 804,47 грн., пені 138 063,45 грн.

ГУ ДПС у Донецькій області 18.12.2019 року були прийняті нові податкові повідомлення-рішення з посиланням на акт перевірки від 22.06.2018 за № 674/05-99-13-03/35580927, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17.04.2019, ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2019 у справі № 200/37/19-а, в яких зазначено суму грошового зобов`язання: № (ПДФО) на загальну суму 7 352 032,25 грн.; та № (військовий збір) на загальну суму 639 181,41 грн. (т. 1 а.с. 9-10).

Предметом даної справи є правомірність прийняття спірних податкових повідомлень-рішень на підставі акту перевірки, за яким вже приймались податкові повідомлення-рішення, що були предметом судового оскарження.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що у разі набрання законної сили судового рішення про зменшення суми грошового зобов`язання визначеного податковим повідомленням-рішенням, податковий орган зобов`язаний винести нове податкове повідомлення-рішення зі зменшеною сумою грошового зобов`язання, встановленого судовим рішенням. Також, суд першої інстанції зазначив, що надані позивачем Сертифікати (висновки) Торгово-промислової палати не є належним доказом, який посвідчує обставини непереборної сили відносно спірних податкових правопорушень.

За унормуванням ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено: грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Обов`язок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4. п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України).

Строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно (п. 31.1. ст.31 Податкового кодексу України).

За змістом п. 36.1- п. 36.5. ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента.

Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Податок на доходи фізичних осіб згідно з п.п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України «сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету».

Підпунктом 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України передбачено, що якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

У відповідності до п.п. 1.4 п. 161 підрозділ 10 розділу ХХ Податкового кодексу України нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 п. 161 підрозділ 10 розділу ХХ ПК України в сумі 1,5% від об`єкта оподаткування.

Відповідно до п.п. 168.4.7 п. 168.4 ст. 168 Податкового кодексу України відповідальність за своєчасне та повне перерахування сум податку до відповідного бюджету несе юридична особа або її відокремлений підрозділ, що нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід.

Податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Правилами пункту 20.1.19 статті Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи, зокрема, мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Підпунктом 20.1.34. п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України окреслено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України).

За змістом пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

В акті перевірки зазначаються як факти заниження, так і факти завищення податкових зобов`язань платника (пункт 86.10 статті 86 Податкового кодексу України).

У відповідності до підпункту 59.3 статті 59 цього ж Кодексу визначено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Підпунктом 59.4 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (пункт 59.5 статті 59 Податкового кодексу України).

Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17.04.2019 у справі № 200/37/19-а, яке набрало законної сили 27 січня 2020 року, адміністративний позов Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Селидівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» про часткове скасування податкових повідомлень-рішень від 26.07.2018 № та № задоволено повністю, та скасовано податкове повідомлення-рішення від 26.07.2018 № в частині штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) в сумі 5 803 369,11 грн. та пені 1 550 248,54 грн., а також скасовано податкове повідомлення-рішення від 26.07.2018 № в частині штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) в сумі 514 804,47 грн., пені 138 063,45 грн.

Таким чином, грошові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб 7 352 032,25 грн. та за збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору на суму 639 181,41 грн. є узгодженими та у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Однак, відповідачем не приймалась податкова вимога, а прийняті нові податкові повідомлення-рішення, в яких зазначено зменшену суму грошового зобов`язання: № (ПДФО) на загальну суму 7 352 032,25 грн.; та № (військовий збір) на загальну суму 639 181,41 грн., що суперечить нормам чинного законодавства.

Суд відзначає, що у розглядуваній ситуації з огляду на обставини справи контролюючий орган, за умови не надіслання позивачу податкової вимоги, повинен був провести повторну перевірку відповідно до вимог Податкового кодексу України. За результатами перевірки мали бути складені акт перевірки та податкове повідомлення-рішення з дотриманням вимог статті 86 Податкового кодексу України.

Натомість відповідачем порушено процедуру проведення документальної перевірки, оскільки у матеріалах справи відсутній наказ про проведення перевірки та належним чином складений акт за результатами такої перевірки.

В п.86.8. ст. 86 Податкового Кодексу України закріплено: податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податковим кодексом України не передбачено право контролюючого органу після проведення документальної перевірки та прийняття податкового повідомлення-рішення впродовж необмеженого часу приймати на цій підставі нове податкове повідомлення-рішення. Такі дії контролюючого органу суперечать визначеним Податковим кодексом України процедурним механізмам щодо порядку проведення документальних перевірок та прийняття податкових повідомлень-рішень.

Аналогічна правова позиція висловлена колегією Касаційним адміністративним судом в складі Верховного Суду України, зокрема, у постанові від 23 вересня 2020 р. у справі № 804/3368/16.

У відповідності до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на вищевикладене, суд приходить висновку про те, що спірні податкові повідомлення рішення, прийняті Головним управління ДПС у Донецькій області, є протиправними та підлягають скасуванню.

Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (ч. 1 ст. 317 КАС України).

Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 5 ст. 250, ст. 310, п. 3-4 ч. 1 ст. 317, ст. 321, ч.1 ст. 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Селидівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" - задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 р. у справі № 200/7197/20-а скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № від 18.12.2019 року за збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 7 352 032,25 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № від 18.12.2019 року за збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору у сумі 639 181,41 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області (код ЄДРПОУ 43142826, місцезнаходження юридичної особи: вул. Італійська, 59, м. Маріуполь, Донецька обл., 87515) на користь Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" в особі відокремленого підрозділу Селидівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (, місцезнаходження юридичної особи: вул. Гоголя, буд. 29, м. Селидове, Донецька обл., 85400) витрати з оплати судового збору у розмірі 52 550 (п`ятдесят дві тисячі п`ятсот п`ятдесят грн.).

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 березня 2021 року.

Колегія суддів: Г.М. Міронова

І.В. Геращенко

Е.Г. Казначеєв