Справа № 460/6831/20
Суддя: Д.Є. Махаринець
Дата ухвалення: 2021-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 березня 2021 року м. Рівне №460/6831/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Махаринця Д.Є. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Приватне підприємство "Грунт"
доГоловне управління ДПС у Рівненській області
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулось Приватне підприємство «Грунт» (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Рівненській області (надалі - відповідач) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що за ним обліковується податковий борг з податку на додану вартість в сумі 107570,95 грн., який виник на підставі поданих декларацій з податку на додану вартість, зокрема:

- 30.10.2014 року нараховано ПДВ по декларації Податкова декларація з податку на додану вартість № від 17.10.2014 із терміном сплати 30.10.2014 в сумі 16599,75 грн.;

- 30.11.2014 року нараховано ПДВ по декларації Податкова декларація з податку на додану вартість № від 17.11.2014 із терміном сплати 30.11.2014 в сумі 29167,00 грн.;

- 30.12.2014 року нараховано ПДВ по декларації Податкова декларація з податку на додану вартість № від 31.12.2014 із терміном сплати 31.12.2014 в сумі 29872,00 грн.;

- 30.01.2015 року нараховано ПДВ по декларації Податкова декларація з податку на додану вартість № від 21.01.2015 із терміном сплати 30.01.2015 в сумі 17000,00 грн.;

- 30.04.2015 року нараховано ПДВ по декларації Податкова декларація з податку на додану вартість № від 19.04.2015 із терміном сплати 30.04.2015 в сумі 13774,00 грн.;

- 30.05.2015 року нараховано ПДВ по декларації Податкова декларація з податку на додану вартість № від 19.05.2015 із терміном сплати 30.05.2014 в сумі 1158,00 грн.

З відповіді № 9483/ФОП/17-00-50-07 від 21.08.2020 року вбачається, що відповідачем на адресу позивача було надіслано податкову вимогу № 59653-50 від 04.06.2020 року, яку було отримано 10.06.2020 року невідомою особою на прізвище ОСОБА_1 , яка не є уповноваженою відповідачем особою.

Враховуючи те, що відповідачем прийнято податковою вимогу № 59653-50 від 04.06.2020 року поза межами 1095-ти денного строку позивач вважає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, що підлягає у не списанні безнадійного податкового боргу.

Внаслідок невчинення відповідачем жодних дій щодо списання суми безнадійного податкового боргу, на переконання позивача така бездіяльність відповідача є протиправною у зв`язку з чим він змушений був звернутися до суду із адміністративним позовом.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та визначено, що розгляд справи провадиться за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

15 жовтня 2020 року на адресу Рівненського окружного адміністративного суду від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, у якому зазначено, що станом на час розгляду справи року за позивачем рахується податковий борг перед бюджетом у розмірі 107570,95 грн.

Також відповідач зазначає, що відповідно до п.2.1 Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого Наказом № 577 віл 10.10.2013 року під терміном «безнадійний податковий борг» слід розуміти, зокрема податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений ст.102 гл.9 розділу ІІ ПК України.

Відповідно до п.4.3 названого Порядку в інших випадках, передбачених підпунктами 1, 2, 3, 5 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, орган доходів і зборів здійснює процедури щодо проведення списання безнадійного податкового боргу відповідно до вимог пункту 4.2 цього розділу.

Відповідно до п.4.2 Порядку за результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Позивач не звертався до контролюючого органу із заявою про списання безнадійного податкового боргу, а відтак у відповідача не було підстав для ініціювання вирішення питання щодо списання безнадійного податкового боргу.

Оскільки контролюючий орган діяв в межах і спосіб передбачений чинним законодавством України, а позивачем не наведеного жодного аргументу та не надано жодних доказів на підтвердження незаконності та неправомірності дій контролюючого органу, відтак відсутні підстави для задоволення адміністративного позову. Просить у задоволенні позову відмовити.

29 жовтня 2020 року представником позивача надано відповідь на відзив, у який зазначає, що виходячи із змісту п.101.2 статті 101 ПК України, п. 2.1 розділу ІІ Порядку № 577, затвердженого Наказом Міндоходів і зборів України від 10.10.2013 «Про затвердження Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків», розгляд питання про списання безнадійного податкового боргу ініціюється контролюючими органами щоквартально та проводиться автоматично, без участі платника податків.

Отже, списання безнадійного податкового боргу, в тому числі податкового боргу, стосовно якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу. Несписання безнадійного податкового боргу, в тому числі, стосовно якого минув строк давності у 1095 днів свідчить про бездіяльність контролюючого органу. Також позивач зазначив, що позовна вимога про зобов`язання відповідача списати безнадійний податковий борг, випливає з факту невчиненням цим суб`єктом владних повноважень дій, передбачених п.101.2 статті 101 ПК України, п.2.1 розділу ІІ Порядку № 577, затвердженого Наказом Міндоходів і зборів України від 10.10.2013 «Про затвердження Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків». Відтак податковим законодавством України встановлено імперативний обов`язок суб`єкта владних повноважень самостійно списувати безнадійний податковий борг у порядку і строки, передбачені чинним законодавством України.

Відповідно до ч.2 ст.245 КАС України одним із способів захисту прав є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Виходячи з обставин справи та змісту позовних вимог, викладене у відзиві не спростовують доводів, викладених у позовній заяві, які підтверджені належними та допустимим доказами. Просить адміністративний позов задовольнити.

Суд розглянув правові позиції сторін, надав оцінку наявним у справах доказам, встановив наступні обставини справи і сформував такі висновки.

За Приватним підприємством обліковується податковий борг з податку на додану вартість в сумі 107570,95 грн., який виник на підставі поданих декларацій з податку на додану вартість, зокрема:

- 30.10.2014 року нараховано ПДВ по декларації Податкова декларація з податку на додану вартість № від 17.10.2014 із терміном сплати 30.10.2014 в сумі 16599,75 грн.;

- 30.11.2014 року нараховано ПДВ по декларації Податкова декларація з податку на додану вартість № від 17.11.2014 із терміном сплати 30.11.2014 в сумі 29167,00 грн.;

- 30.12.2014 року нараховано ПДВ по декларації Податкова декларація з податку на додану вартість № від 31.12.2014 із терміном сплати 31.12.2014 в сумі 29872,00 грн.;

- 30.01.2015 року нараховано ПДВ по декларації Податкова декларація з податку на додану вартість № від 21.01.2015 із терміном сплати 30.01.2015 в сумі 17000,00 грн.;

- 30.04.2015 року нараховано ПДВ по декларації Податкова декларація з податку на додану вартість № від 19.04.2015 із терміном сплати 30.04.2015 в сумі 13774,00 грн.;

- 30.05.2015 року нараховано ПДВ по декларації Податкова декларація з податку на додану вартість № від 19.05.2015 із терміном сплати 30.05.2014 в сумі 1158,00 грн.

Відповідачем рекомендованим листом з повідомленням про вручення позивачу надіслано податкову вимогу від 04.06.2020 року № 59653-50, яку було вручено 10.06.2020 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані нормами Конституції України та Податкового Кодексу України.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 102.4 статті 102 ПК України встановлено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

У разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Підпунктом «а» п.п.14.1.11 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що безнадійна заборгованість - заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

Відповідно до приписів ст.101 ПК України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Під терміном «безнадійний» розуміється, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом (підпункт 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 ПК України).

Контролюючі органи, згідно з пунктом 101.5 статті 101 ПК України, щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Так, механізм списання податкового боргу визначається Порядком списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 577, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 за № 1844/24376.

Згідно із п. 2.1 зазначеного Порядку, під терміном «безнадійний податковий борг» слід розуміти:

1) податковий борг платника податків, визнаного в установленому порядку банкрутом, вимоги щодо якого не були задоволені у зв`язку з недостатністю майна банкрута;

2) податковий борг фізичної особи, яка: визнана в судовому порядку недієздатною, безвісно відсутньою або оголошена померлою, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; або померла, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; або понад 720 днів перебуває у розшуку;

3) податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 Податкового кодексу України;

4) податковий борг платника податків, що виник унаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин);

5) податковий борг платника податків, щодо якого до Державного реєстру внесено запис про його припинення на підставі рішення суду, а для банків - на підставі рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про затвердження звіту про завершення ліквідації банку або рішення Національного банку України про затвердження ліквідаційного балансу, ухвалення остаточного звіту ліквідатора і завершення ліквідаційної процедури.

Відповідно до пункту 3.1 Порядку № 577 визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами доходів і зборів, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Пунктом 3.2 Порядку № 577 визначено, що днем виникнення безнадійного податкового боргу вважається: у випадку, визначеному в підпункті 3 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - дата прийняття рішення керівника контролюючого органу.

Згідно з приписами пунктів 4.3-4.5 Порядку № 577 у випадках, передбачених підпунктами 1, 2, 3, 5 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, орган доходів і зборів здійснює процедури щодо проведення списання безнадійного податкового боргу відповідно до вимог пункту 4.2 цього розділу. Структурний підрозділ органу доходів і зборів, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації (розрахунку) за звітний (податковий) квартал. Рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до ІС не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.

Таким чином, зі змісту вищенаведених норм Порядку № 577 вбачається, що списання безнадійного податкового боргу, яким є податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

При цьому, звернення платника податків про списання безнадійного податкового боргу є обов`язковим лише у випадку, якщо такий податковий борг виник внаслідок непереборної сили (форс-мажорних обставин) (пункт 4.1 Порядку №577). В усіх інших випадках розгляд питання про списання безнадійного податкового боргу ініціюється контролюючими органами щоквартально та проводиться автоматично, без участі платника податків.

Як встановлено з матеріалів справи, при наявності у позивача податкового боргу, який фактично має статус безнадійного, відповідач взагалі не приймав рішення про списання безнадійного податкового боргу відповідно до положень Податкового Кодексу України та вищевказаного Порядку.

При цьому, суд звертає увагу на те, що предметом розгляду даної адміністративної справи є списання безнадійного податкового боргу, який виник з поточних зобов`язань. Відтак, безнадійний податковий борг підлягає списанню згідно із п.101.2.3 ст. 101 Податкового кодексу України.

Частиною 1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з висновком Конституційного суду України правосуддя за своєю суттю визнається таким, лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах (рішення КСУ від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 та від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004).

Верховний Суд України в постанові від 16.09.2015 року у справі № 21-1465а15, виклав правовий висновок, згідно з яким спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Крім того, згідно з приписами ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005 року.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Відтак суд відхиляє доводи відповідача про виключні дискреційні повноваження останнього та неможливість вирішення даного спору і поновлення порушених прав позивача в повному обсязі судом.

При вирішенні даного адміністративного позову, суд враховує правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 04.09.2018 року у справі №813/4430/16 та у постанові Верховного Суду від 09.07.2019 року у справі № 0240/2269/18-а.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

- на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України;

- з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

- обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

- безсторонньо (неупереджено);

- добросовісно;

- розсудливо;

- з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

- пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

- з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

- своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач не довів належними та допустимими доказами той факт що не винесення ним рішення щодо списання безнадійного податкового боргу було правомірним.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73-77,90,94,139,241,245,246,250,255,295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Рівненській області щодо невизнання податкового боргу Приватного підприємства «Грунт» безнадійним та щодо не проведення його списання з податку на додану вартість у сумі 107570,95 грн.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Рівненській області (, Україна, 33023, Рівненська обл., місто Рівне, ВУЛИЦЯ ВІДІНСЬКА, будинок 12) прийняти рішення щодо списання безнадійного податкового боргу Приватного підприємства «Грунт» з податку на додану вартість у сумі 107570,95 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 19 березня 2021 року

Суддя Д.Є. Махаринець