Справа № 182/6102/20
Суддя: Кобеляцька-Шаховал І. О.
Дата ухвалення: 2021-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/6102/20
Провадження № 2-а/0182/3/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11.03.2021 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Ревти Дениса Леонідовича, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 до поліцейського відділу реагування патрульної поліції Нікопольського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області Асоцького Костянтина Олександровича та Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач Ревта Д.Л. звернувся в інтересах свого довірителя ОСОБА_1 до відповідачів з позовом про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне стягнення, посилаючись на наступне.

Поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 1 Нікопольського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області Асоцьким Костянтином Олександровичем 25 вересня 2020 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 185561, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КупАП. Вважає зазначену постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки оскаржувана постанова винесена всупереч нормам Кодексу про адміністративні правопорушення та не містить доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП. Так, в оскаржуваній постанові вказано, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, обладнаним засобами пасивної безпеки, під час руху був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3. Правил дорожнього руху України. При цьому, посилання на докази вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення, постанова не містить. До того ж, місцем скоєння адміністративного правопорушення зазначено: АДРЕСА_1 , а часом - 12 год. 45 хвилин 25 вересня 2020 року. Однак, відповідно до змісту оскаржуваної постанови, її складено о 14 годині 10 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 . До того ж, без вказівки на присутність при її складенні ОСОБА_1 , а тим більше, вручення даної постанови останньому. Відповідно до ч.1 ст.222 КулАП, розгляд справ про порушення, зокрема, ч.5 ст.121 КупАП, віднесено до компетенції Національної поліції. Відповідно до ч.2 цієї статті, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Згідно ч.4 ст.258 КулАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Пункт 1 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 року № 1395, містить чіткий розподіл місця розгляду справи про адміністративне правопорушення, розділяючи поняття "за місцем вчинення правопорушення" та "на місці вчинення правопорушення". Пунктом 3 розділу III вищевказаної Інструкції чітко визначено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч.5 ст.121 КупАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Зважаючи на викладене, з урахуванням того, що постанова серії БАА № 185561 винесена поліцейським СРПП № 1 Нікопольського ВП Асоцьким К.О. через півтори години після часу нібито вчиненого адміністративного правопорушення, до того ж, не на місці вчинення адміністративного правопорушення, вказаного в постанові, а за адресою, що значно віддалена від такого, а також без присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КупАП, а також сама подія такого правопорушення є сумнівною. Про те, що оскаржувана постанова винесена без будь-якого розгляду обставин справи та наявності доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, свідчить також та обставина, що, хоча в постанові зазначено свідків її складення, у справі відсутні пояснення вказаних свідків з приводу суті правопорушення, оскільки вказані свідки не були та не могли бути присутніми на місці вчинення правопорушення, яке зазначено в постанові. Крім того, про формальний характер оскаржуваної постанови і відсутність встановлення будь-яких обставин справи при її винесенні, свідчить також і те, що, в порушення пункту 5 розділу IV та Додатку 5 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, посадовою особою не встановлено власника транспортного засобу, на якому нібито вчинено адмінівстративне правопорушення, оскільки, навіть, не було оглянуто технічний паспорт зазначеного транспортного засобу. Так, власником автомобіля ЗАЗ 110307, реєстраційний № НОМЕР_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, являється ОСОБА_3 , хоча в оскаржуваній постанові власником зазначено " ОСОБА_4 ". Статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Частиною другою ст.251 КупАП на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, покладається обов`язок щодо збирання доказів. Відповідно до вимог ст.252 КупАП, оцінка доказів у справі повинна грунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. З урахуванням обставин складення постанови про накладенння адміністративного стягнення серії БАА № 185561, відсутність будь-яких доказів, які би вказували б на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, ігнорування вимог закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення посадовою особою Національної поліції, вважає, що вказана постанова не грунтується на об`єктивному дослідженні обставин справи, а будь-які належні та допустимі докази наявності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КупАП, відсутні. Відповідно, наявність події та складу адміністративного правопорушення у даній справі не доведена. Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КупАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Враховуючи викладене, вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрито. Враховуючи те, що, в порушення п.5 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, постанова про накладення адміністративного стягнення серії БАА № 185561 ОСОБА_1 вручена не була, а також не була направлена протягом 3 днів рекомендованим листом, він був позбавлений можливості оскаржити її з моменту винесення. Про існування даної постанови стало відомо 16 жовтня 2020 року при ознайомленні з матеріалами іншої справи в Нікопольському міськрайонному суді (№ 182/5868/20, суддя Борисова Н.А.), в яких містилась копія даної постанови. Відповідно до ч.2 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі, зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). З урахуванням того, що оскаржувана постанова ОСОБА_1 не була ні вручена, ні надіслана, а про її існування стало відомо 16.10.2020 року, вважає, що строк, передбачений ч.2 ст.286 КАС України, починається із вказаної дати, що відповідає позиції Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній у постанові від 12 червня 2020 року у справі № 686/28291/19. За таких обставин звернувся до суду і просить визнати протиправною постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 185561 від 25 вересня 2020 року, винесену поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 1 Нікопольського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області Асоцьким Костянтином Олександровичем. А також скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 185561 від 25 вересня 2020 року, винесену поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 1 Нікопольського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області Асоцьким Костянтином Олександровичем, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В судове засідання ні Ревта Д.Л., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , ні сам ОСОБА_1 не з`явились. Представник позивача Ревта Д.О. надав до суду клопотання про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, позов підтримав повністю (а.с.30).

Представник відповідача - Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області - до суду не прибув, надав відзив на позовну заяву, в якому посилався на те, що ГУНП є неналежною стороною по справі, виходячи з наступного. 25.09.2020 поліцейським СРПП № 1 Нікопольського ВП ГУНП Асоцьким К.О. складено у відношенні ОСОБА_1 постанову про накладання адміністративного стягнення серії БАА № 185561 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП, зафіксоване не в автоматичному режимі. Під час перевірки складених матеріалів відносно громадянина ОСОБА_1 , було встановлено, що працівниками ГУНП постанови про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 не складалось. Крім того, було встановлено, що відносно ОСОБА_1 було складено постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП, поліцейським СРПП № 1 Нікопольського ВП ГУНП Асоцьким К.О. Відповідно до п.7 ч.1 ст.3 КАС України, суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі, на виконання делегованих повноважень.

Вважають, що поліцейський СРПП № 1 Нікопольського ВП ГУНП Асоцький К.О. є суб`єктом владних повноважень, оскільки він під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 здійснював публічно-владні управлінські функції на основі законодавства та наділений сукупністю прав і обов`язків посадової особи, закріплених за ними в установленому законом порядку для здійснення покладених на них функцій. Таким чином, ГУНП як територіальний орган Національної поліції України не наділений повноваженнями по винесенню постанови про адміністративне правопорушення, згідно норм КУпАП. Що стосується питання щодо законності та обґрунтованості постанови про адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 25.09.2020 БАА № 185561, якою зафіксовано порушення ОСОБА_1 положень ч.5 ст.121 КУпАП, вважають дану постанову законною та складеною з урахуванням норм діючого законодавства, виходячи з наступного. Відповідно до ч.5 ст.121 КУпАП, заборонено порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами. Згідно п.2.3. «в» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів. Таким чином, у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП. Відповідно до ст.251. КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Статтею 256 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Вважають, що постанова про адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 25.09.2020 року серії БАА № 185561 відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а зібрані у ході розгляду адміністративної справи докази вказують на порушення ОСОБА_1 ч.5 ст.121 КУпАП. Крім того, позивач вказує, що поліцейським порушено норми КУпАП, постанова складена без його присутності за іншою адресою, у справі відсутні пояснення свідків, постанова не була ні вручена останньому, ні надіслана. З таким твердженням позивача ГУНП не може погодитися, виходячи з наступного. Звертають увагу суду, що постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 25.09.2020 року серії БАА № 185561 складена з дотриманням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395. Таким чином, вважають, що постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 25.09.2020 року серії БАА № 185561, складена з дотриманням та у відповідності до норм чинного законодавства. Також, просять суд звернути увагу, що, відповідно до ч.3 ст.55 КАС України, юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені, відповідно до закону, статуту, положення (само представництво юридичної особи), або через представника. Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, підписант - Чорна Юлія Володимирівна уповноважена представляти Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області без окремого доручення керівника, зокрема, з правом підписання відзивів на позовну заяву. Таким чином, Чорна Ю.В. як інша особа, в контексті ч.3 ст.55 КАС України, уповноважена діяти від імені Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, зокрема, з правом підписання відзивів на позовну заяву (самопредставництво юридичної особи). Тому просять у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 1 Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Асоцького Костянтина Олександровича, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання дій незаконними та скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити у повному обсязі. А також розглянути справу за відсутності представника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Згідно ч.1 ст.293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови.

Як встановлено в судовому засіданні, поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 1 Нікопольського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області Асоцьким К.О. 25.09.2020 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 185561, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КупАП. В зазначеній постанові вказано, що ОСОБА_4 25.09.2020 року, о 12 год. 45 хв., в м.Нікополі по вул.Патріотів України, 162, керуючи автомобілем ЗАЗ 1103, реєстраційним номером НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки, під час руху був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3 Правил дорожнього руху (а.с.28). На підтвердження даного факту відповідачем Асоцьким К.О. було надано до суду диск з записом з відеореєстратора, на якому чітко видно, що позивач, як і пасажир автомобіля, дійсно, під час руху не були пристебнуті пасками безпеки (а.с.17), що виключає у суду будь-який сумнів в наявності у діях водія ОСОБА_1 адміністративного проступку.

Тому суд не приймає до уваги посилання представника позивача, викладені ним в позовній заяві,оскільки всі посилання зводяться лише до незгоди зі складенням постанови та накладенням на його довірителя адміністративного стягнення. Натомість, жодного доказу, який би спростовував вину ОСОБА_1 , ні наведено, ні надано суду так і не було.

За таких обставин, суд вважає, що наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення відповідачем доведено належним чином.

Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог Ревти Дениса Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , відмовити в повному обсязі.

Оскільки позивач, відповідно до чинного законодавства, звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне судові витрати віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.6, 8, 9, 12, 13, 72-79, 286 п.10,15.5 Перехідних положень КАСУ, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Ревти Дениса Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 - відмовити в повному обсязі.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного адміністративного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення (або отримання).

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал