Справа № 640/9793/20
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2021-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у закритті провадження у справі

03 березня 2021 року м. Київ№ 640/9793/20
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Балась Т.П., при секретарі судового засідання Кузьмич М.Б, розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження клопотання представника третьої особи ТОВ «Супутник ЛТД» про закриття провадження у справі

за позовомАвтокооперативу «Політ» по експлуатації відкритої автостоянки
до треті особиКиївської міської ради, Департаменту транспортної інфраструктури Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Комунальне підприємство «Київтранспарксервіс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Супутник ЛТД»
провизнання протиправними та скасування рішень,
за участю представників сторін згідно з протоколом судового засідання

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся Автокооператив «Політ» по експлуатації відкритої автостоянки з позовом до Київської міської ради, Департаменту транспортної інфраструктури Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), у якому просить суд:

- визнати недійсним рішення Київської міської ради від 29.11.2018 року № 222/6273, яким внесено зміни до таблиці №1 до додатка 5 до рішення Київської міської ради від 23.06.2011 року № 242/5629 "Про встановлення місцевих податків та зборів у місті Києві" в частині включення до переліку земельних ділянок на якій розташовано місця для паркування автомобілів по вул. Йорданській 28, що у м. Києві;

- визнати незаконною та скасувати схему організації дорожнього руху по вулиці Йорданській 28, у місті Києві, затверджену рішенням Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.05.2020 відкрито загальне провадження у справі № 640/9793/20 та призначено підготовче засідання у справі; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтранспарксервіс».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.06.2020 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Супутник ЛТД».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.10.2020 залишено без розгляду адміністративний позов Автокооперативу «Політ» по експлуатації відкритої автостоянки до Київської міської ради, Департаменту транспортної інфраструктури Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтранспарксервіс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Супутник ЛТД» в частині позовних вимог про визнання недійсним рішення Київської міської ради від 29.11.2018 у № 222/6273, яким внесено зміни до таблиці №1 до додатка 5 до рішення Київської міської ради від 23.06.2011 року №242/5629 «Про встановлення місцевих податків та зборів у місті Києві» в частині включення до переліку земельних ділянок на якій розташовано місця для паркування автомобілів по вул. Йорданській 28, що у м. Києві.».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.02.2021 відмовлено у задоволенні клопотання представника третьої особи ТОВ «Супутник ЛТД» про зупинення провадження у справі.

03.03.2021 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Супутник ЛТД» надійшло клопотання про закриття провадження у справі № 640/9793/20.

Мотивуючи заявлене клопотання представник третьої особи зазначив, що схема організації дорожнього руху не є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке може бути оскаржене до адміністративного суду в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України; покликаючись на позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 27.05.2020 у справі № 826/10766/18 вказав на те, що саме рішення Департаменту транспортної інфраструктури, яким затверджено схему організації дорожнього руху, має розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Представник позивача проти заявленого клопотання заперечив з покликанням на те, що заявлення позивачем позовних вимог у наведений вище спосіб обумовлено відсутністю дати та номеру рішення, яким Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради було затверджено схему організації дорожнього руху.

Вирішуючи заявлене клопотання по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Пунктом першим частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовий спір має свою особливість суб`єктного складу - участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для класифікації спору як публічно-правового. Однак сам по собі цей факт не дає підстав ототожнювати з публічно-правовим та відносити до справи адміністративної юрисдикції будь-який спір за участю суб`єкта владних повноважень.

Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Натомість, однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини третьої статті 140 та частини першої статті 144 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи; органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Згідно ч.1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до частини 1 статті 59 Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституційний Суд України у рішенні від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа №1-9/2009) дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Конституційний Суд України у вказаному рішенні зазначив, що за органами місцевого самоврядування законодавцем закріплюється право на зміну та скасування власних рішень. Таке право випливає із конституційного повноваження органів місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обов`язковими до виконання на відповідній території, оскільки вони є суб`єктами правотворчості, яка передбачає право формування приписів, їх зміну, доповнення чи скасування.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції міських рад та їх виконавчих органів, районних рад та районних державних адміністрацій у сфері дорожнього руху належить, зокрема, організація дорожнього руху на території міста і району згідно з відповідними генеральними планами, проектами детального планування та забудови населених пунктів, автоматизованих систем керування дорожнім рухом, комплексних транспортних схем і схем організації дорожнього руху та з екологічно безпечними умовами.

Відповідно до пункту 17.3.2. рішення Київської міської ради від 25 грудня 2008 року № 1051/1051 «Про правила благоустрою міста Києва» особливі умови користування земельними ділянками, на яких розташовані спеціально обладнані та відведені місця, полягають в розробці та погодженні в установленому порядку схем організації дорожнього руху, згідно з якими в оператора виникає право надання платних послуг паркування транспортних засобів та не потребує розроблення проектів відведення цих земельних ділянок.

Відтак, до компетенції, зокрема, міських рад у сфері дорожнього руху серед іншого належить організація дорожнього руху на території міста згідно з відповідними генеральними планами, проектами детального планування та забудови населених пунктів, автоматизованих систем керування дорожнім рухом, комплексних транспортних схем і схем організації дорожнього руху та з екологічно безпечними умовами.

Як убачається з матеріалів справи, предмет позову становить оскарження схеми організації дорожнього руху по вулиці Йорданській 28, у місті Києві, що затверджене рішенням Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради.

У ході судового розгляду судом було витребувано від Київської міської ради та Департаменту транспортної інфраструктури Київської міської ради (КМДА) схему організації дорожнього руху по вулиці Йорданській 28, у місті Києві, затверджену рішенням Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради для огляду у судовому засіданні.

На виконання вимог суду у судовому засіданні 17.08.2020 представником Київської міської ради, Департаменту транспортної інфраструктури Київської міської ради (КМДА) було долучено до матеріалів справи належним чином засвідчену копію схеми організації дорожнього руху.

При огляді вказаної схеми організації дорожнього руху судом було встановлено, що вказана схема містить лише відмітку «Затверджено. Департамент транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради КМДА. 2019 р.», підпис та печатку Департамент транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради КМДА, без дати та номеру.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.08.2020 судом було витребувано від Департаменту транспортної інфраструктури Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) інформацію щодо затвердження рішенням Департаменту транспортної інфраструктури схеми організації дорожнього руху по вулиці Йорданській 28, у місті Києві (із зазначенням дати затвердження).

У судовому засіданні 15.09.2020 представник відповідача зазначила, що датою затвердження схеми організації дорожнього руху слід вважати 05.12.2019, тобто дату погодження схеми Управлінням патрульної поліції у м. Києві, так як супровідний лист у Департаменті транспортної інфраструктури Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) відсутній.

Тобто, в даному випадку, Київською міською радою здійснювалися повноваження як відповідним органом місцевого самоврядування, у сфері благоустрою населених пунктів, згідно наданих законодавством повноважень.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.05.2020 у справі № 826/10766/18 висловила позицію, згідно з якою оскарження рішення Департаменту транспортної інфраструктури від 21.03.2017, яким затверджено схему організації дорожнього руху, має розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Отже, в даному випадку має місце спір юридичної особи із суб`єктом владних повноважень (міською радою) щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), що підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

На переконання суду, оскарження позивачем схеми організації дорожнього руху по вулиці Йорданській 28, у місті Києві, що затверджене рішенням Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради, а не рішення Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради, яким затверджено схему організації дорожнього руху, не змінює суті спірних правовідносин, позаяк судом встановлено, а відповідачем не заперечується факт затвердження вищезазначеної схеми рішенням Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для закриття провадження у справі.

Керуючись статтями 238, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання представника третьої особи ТОВ «Супутник ЛТД» про закриття провадження у справі № 640/9793/20 - відмовити.

2. Копію ухвали суду надіслати (надати) учасникам справи (їх представникам).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано - 18.03.2021.

Суддя Т.П. Балась