Справа № 522/4638/21
Суддя: Науменко А. В.
Дата ухвалення: 2021-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/4638/21
Провадження №2-а/522/186/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кузнецової В.В.

за участю секретаря судового засідання Звонецької І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за позовом Головного управління Державної Міграційної служби України в Одеській області до громадянина Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про примусове видворення, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси звернулось Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області з до громадянина Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про примусове видворення за межі території України.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 28.01.2020 працівниками прикордонної служби було виявлено за адресою: Центральний ринок м. Ізмаїл, та доставлено громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Перевіркою іноземця було встановлено, що відповідач порушив правила перебування іноземців в Україні а саме проживає на території України без документів на право проживання та порушив встановлений строк перебування в Україні.

28.01.2020 Ізмаїльським РВ ГУ ДМС України в Одеській області було прийняте рішення № 5 про примусове повернення в країну походження відповідача та зобов`язано його покинути територію України у термін до 25.02.2020.

У визначений термін відповідач не виїхав з території України.

17.03.2021 громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повторно виявлено співробітниками ГУ ДМС України в Одеській області за адресою : вул. Вознесенська, 171, м. Рені.

17.03.2021 за порушення ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП), що виразилось в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування стосовно громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 004539 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 17.03.2021 ПН МОД № 004587 був притягнутий до адміністративної відповідальності в розмірі 1700 грн. 00 коп.

Беручи до уваги той факт, що Відповідач після перетину державного кордону України, прийняття рішення від 28.01.2020 № 5 про примусове повернення в подальшому проживав на території України нелегально, вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 203 КУаАП, зазначені обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що Відповідач ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення. Враховуючи викладене позивач вважає, що відповідач підлягає примусовому видворенню за межі території України.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18 березня 2021 року провадження по справі відкрито та призначено справу на 19.03.2021 року.

У судове засідання призначене на 19.03.2021 року сторони з`явились.

Під час судового засідання позивач наполягав на задоволенні позову.

Відповідач зазначив, що не виїхав з України через хворобу, а потім у нього не було коштів. Надав до суду довідку № 144 від 20 березня 2020 року. Зазначив, що у нього наявний паспортний документ для виїзду за кордон. Додатково зазначив, що згоден добровільно поїхати з України, переховуватись не буде.

Судом встановлено, що 28.01.2020 працівниками прикордонної служби було виявлено за адресою: Центральний ринок м. Ізмаїл, та доставлено громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Перевіркою іноземця було встановлено, що відповідач порушив правила перебування іноземців в Україні а саме проживає на території України без документів на право проживання та порушив встановлений строк перебування в Україні.

28.01.2020 Ізмаїльським РВ ГУ ДМС України в Одеській області було прийняте рішення № 5 про примусове повернення в країну походження відповідача та зобов`язано його покинути територію України у термін до 25.02.2020.

17.03.2021 громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повторно виявлено співробітниками ГУ ДМС України в Одеській області за адресою : вул. Вознесенська, 171, м. Рені.

17.03.2021 за порушення ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП), що виразилось в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування стосовно громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 004539 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 17.03.2021 ПН МОД № 004587 був притягнутий до адміністративної відповідальності в розмірі 1700 грн. 00 коп.

На даний час громадянин Узбекистану Йокубджон, ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України знаходиться незаконно.

Таким чином відповідач порушив правила перебування іноземців в Україні проживає на території України без документів на право проживання.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

За змістом ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону №3773, нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Пунктом 2 ст.25 цього Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа, можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

За приписами частини першої статті 26 Закону №3773-VI іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч.5 ст. 26 Закону №3773-VI).

Статтею 30 Закону №3773-VI визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Отже, зі змісту наведеної норми видно, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення. Тобто обов`язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення.

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 07.02.2018 року № 743/432/16-а (К/9901/3819/18 К/9901/3821/18).

Статтею 31 Закону №3773-VI наведений вичерпний перелік обставин, за яких іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн, зокрема: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Судом під час розгляду даної справи не було встановлено наявності обставин, передбачених ст.ст. 30, 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», які забороняють примусове видворення відповідача.

Крім того, відсутні підстави вважати, що відповідач підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки громадянин Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виконав в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення; не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту; підстави вважати, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" відсутні, та зважаючи на те, що громадянин Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушив правовий режим знаходження його на території України, є підстави для примусового видворення громадянина Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 23-25, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст.2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 289 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління Державної Міграційної служби України в Одеській області до громадянина Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про примусове видворення - задовольнити.

Примусово видворити з України громадянина Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 статті 371 КАС України допустити негайне виконання рішення суду.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подання до суду першої інстанції апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Оскарження рішення не зупиняє його негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: А.В. Науменко

19.03.21