Справа № 460/9065/20
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2021-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
17 березня 2021 року м. Рівне №460/9065/20
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітлюкс» до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасувати рішення, картки відмови,
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 11.03.2021 позов задоволений повністю. Визнано протиправними та скасовано рішення Поліської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 21 вересня 2020 року № UA204120/2020/000296/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 21 вересня 2020 року № UA204120/2020/01474. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітлюкс» за рахунок бюджетних асигнувань Поліської митниці Держмитслужби судовий збір у сумі 10214,46грн (десять тисяч двісті чотирнадцять гривень, 46коп).

Розгляд справи здійснювався у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Позивачем у позовній заяві було заявлено клопотання про стягнення на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору та витрат на професійну правничу допомогу згідно підтверджуючих документів.

12.03.2021 представником позивача подано заяву про стягнення витрат, понесених позивачем по оплаті професійної правничої допомоги в сумі 10000грн. Вказане клопотання позивачем було направлено відповідачу 11.03.2021.

17.03.2021 відповідачем подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. На обґрунтування поданого клопотання відповідач зазначив, що опис фактично наданих послуг адвокатом, який наведений у акті від 17.09.2020, не є в повній мірі деталізованим, як того вимагають приписи ч. 4 ст. 134 КАС, оскільки не включає конкретно зазначених годин, ставки за годину та фактичної вартості, які понесені адвокатом на виконання окремої юридичної послуги. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої прийнято рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості, як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. У зв`язку з наведеним просить зменшити витрати на оплату правничої допомоги представника відповідно до складності справи та пропорційно до предмету спору з урахуванням надуманості та необґрунтованості без зазначення затраченого адвокатом часу на підготовку до справи та участі у судовому засіданні.

За змістом ч. 1, 2, 3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Зважаючи на наведені положення норм права, суд здійснює розгляд заяви позивача про стягнення витрат на професійну допомогу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Дослідивши докази, долучені до заяви позивача та заперечення відповідача, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 КАС України, основними засадами адміністративного судочинства є, зокрема, відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

За змістом статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За правилами частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно із частиною 9 статті 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до частини 1 статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина друга статті 134 КАС України).

За змістом частини 3 статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина п`ята статті 134 КАС України).

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 КАС України).

За правилами частини сьомої статті 134 КАС України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно із нормами частин 1, 5 статті 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

До матеріалів заяви позивача про стягнення витрат на правову допомогу, долучений договір від 17.09.2020 року, укладений між Адвокатським об`єднанням «Скорпіон» в особі голови об`єднання Давидюка Михайла Миколайовича та додаткову угоду № 5 до даного договору від 11.12.2020. Також до матеріалів справи долучений акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 11.03.2020 та рахунок № 2 від 28.12.2020 на суму 10000грн. На підтвердження понесених витрат, заявником долучено платіжне доручення № 201 від 28.12.2020 на суму 10000грн.

Відповідно до п. 2 договору, вартість наданої правової допомоги визначається у додатковій угоді до даного договору про надання правової допомоги.

11.12.2020 сторонами укладено додаткову угоду № 5, предметом якої є надання правової допомоги клієнту при вирішенні спору у Рівненському окружному адміністративному суді у справі № 460/9065/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітлюкс» до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації (п. 1 додаткової угоди).

За змістом п. 2 цієї ж угоди, за надання правової допомоги Клієнту сторонами узгоджено фіксовану вартість гонорару у сумі 10000грн.

28.12.2020 Адвокатським об`єднанням "Скорпіон" виставлений позивачу рахунок № 2 на суму 10000грн, який цього ж дня був оплачений позивачем згідно платіжного доручення № 201.

Дослідивши надані докази, суд зазначає, що в кожному із перерахованих документів міститься детальний опис усіх наданих послуг саме по даним спірним правовідносинам, тобто наявні усі дані, які дають можливість ідентифікувати кожну надану послугу та прослідкувати взаємний зв`язок із даними спором.

Крім того, суд звертає увагу на те, що сума гонорару встановлена сторонами у фіксованому розмірі у додатку № 5 до договору, який є невід`ємною частиною останнього, отже не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, тобто є визначеним. З урахуванням викладеного суд не приймає доводи відповідача, викладені у клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що подані заявником докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу в сумі 10000грн, є реальними, обґрунтованими та пропорційними до предмета спору і підтвердженими матеріалами справи, тому повністю доводять факт понесення Товариством витрат на правову допомогу саме в адміністративній справі № 460/9065/20, отже стягнення на його користь понесених ним витрат належить до задоволення.

Керуючись статтями 241-246, 252, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТЛЮКС» за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Поліської митниці Держмитслужби судові витрати, понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 10000грн (десять тисяч гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІТЛЮКС" (43020, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Електроапаратна, 3; );

2) відповідач - Поліська митниця Держмитслужби (33028, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Соборна, 104; ).

Суддя Т.О. Комшелюк