Справа № 420/922/20
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2021-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/922/20
Головуючий в 1 інстанції: Свида Л.І.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В. , Танасогло Т.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВЕ ДІЛО» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.10.2020 року по справі 420/922/20 за позовом Державної екологічної інспекції в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВЕ ДІЛО» про тимчасову заборону (зупинення) діяльності, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року Державна екологічна інспекція в Одеській області звернулась до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою, у якій просила суд тимчасово заборонити (зупинити) діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВЕ ДІЛО» в частині використання джерела викиду дизель генератора до отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин стаціонарними джерелами.

В обґрунтування позовних вимог Державною екологічною інспекцією в Одеській області зазначено, що ТОВ «НОВЕ ДІЛО» здійснює експлуатацію джерела викиду дизель-генератора без одержання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, що, з урахуванням приписів статей 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», є порушенням провадження господарської діяльності.

Відповідач з позовними вимогами не погоджувався з підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяву зазначаючи, що під час проведення перевірки дизель генератор аварійного використання був у неробочому стані, у зв`язку з чим жодного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря та заміру кількості викидів і видів забруднюючих речовин не здійснювалось. Отже, під час проведення перевірки фахівцями контролюючого органу не установлено факту викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Також, на думку відповідача, Державною екологічною інспекцією в Одеській області в позовній заяві не наведено законодавчо передбачених підстав для заборони господарської діяльності ТОВ «НОВЕ ДІЛО». Відповідач стверджує, що Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не передбачено притягнення до відповідальності шляхом припинення господарської діяльності при відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин. Крім того, жодної підстави, визначеної Законом України «Про охорону атмосферного повітря», для притягнення ТОВ «НОВЕ ДІЛО» до відповідальності у вигляді заборони господарської діяльності в позові не наведено, як і відсутні докази наявності викидів неробочим дизель-генератором забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Наявність на території ТОВ «НОВЕ ДІЛО» дизель-генератора не свідчить про те, що він використовується і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Після реконструкції системи енергопостачання Товариство відповідача лише планує використання дизель-генератора для подолання наслідків надзвичайних ситуацій у разі припинення енергоживлення до виробничих приміщень та згідно Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» вказана планувальна діяльність не включає реконструкцію, технічне переоснащення, капітальний ремонт, розширення, перепрофілювання об`єктів, інші втручання в природне середовище, які не справляють значного впливу на довкілля відповідно до критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України. Таким чином, при реконструкції системи електропостачання, не вимагається здійснення оцінки впливу на довкілля та відповідно отримання додаткового дозволу до раніше виданих товариству на викиди забруднюючих речовин до атмосферного повітря. До того ж, відсутні також передбачені Законом України «Про оцінку впливу на довкілля» підстави для припинення господарської діяльності, оскільки об`єкт планової діяльності не підлягає оцінці впливу на довкілля.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01.10.2020р. по справі №420/922/20 позовну заяву Державної екологічної інспекції в Одеській області задоволено.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВЕ ДІЛО» зупинити діяльність в частині використання джерела викиду дизель генератора до отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин стаціонарними джерелами.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що при установці на підприємстві дизель-генераторів необхідно отримувати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Однак, ТОВ «НОВЕ ДІЛО» такого дозволу не отримано.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ТОВ «НОВЕ ДІЛО» подано апеляційну скаргу в якій зазначено, що судом першої інстанції не в повному обсязі з`ясовано фактичні обставини справи, у зв`язку з чим порушено норми матеріального та процесуального права, а тому відповідач просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає про невиконання окружним адміністративним судом вимог ст.194 КАС України щодо повідомлення учасників справи про місце, дату і час судового засідання. Означене, позбавило ТОВ «НОВЕ ДІЛО» можливості прийняти участь у судовому засіданні та надати нові докази, а саме дозвіл на викиди забруднюючих речовин стаціонарними джерелами строком на 10 років. Наведених у спірному рішенні висновків суд першої інстанції дійшов без повного дослідження доказів по справі та з`ясування фактичних обставин справи, а також без урахування обставин установлених судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Крім того, на думку відповідача, у суду відсутні повноваження щодо прийняття рішень про покладення на суб`єкта господарювання будь-яких зобов`язань з утримання від здійснення дій. Відповідач стверджує, що під час проведення перевірки викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря не здійснювалось, оскільки дизель-генератор знаходився у неробочому стані. До того ж, скаржник вказує не помилковість висновків суду першої інстанції стосовно ненадання доказів на підтвердження здійснення реконструкції системи енергопостачання ТОВ «НОВЕ ДІЛО», оскільки вказані обставини визнавались сторонами та не потребували доказування, а за бажання суд міг з`ясувати вказане питання у судовому засіданні за умови обов`язкового сповіщення сторін про дату, час і місце судового засідання.

В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку з положеннями чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, з урахуванням наступного.

Зокрема, колегією суддів установлено, що у період з 24.10.2019р. по 01.11.2019р. на підставі наказу Державної екологічної інспекції в Одеській області «Про проведення планової перевірки» №592 від 18.10.2019 року, направлення №369пр від 18.10.2019 року, державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Одеської області Табаченко О.Б., Корольовою Н.М., проведено планову перевірку ТОВ «НОВЕ ДІЛО» з питань додержання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

За результатами проведення вищеозначеної перевірки ТОВ «НОВЕ ДІЛО» фахівцями контролюючого органу складено акт перевірки №65/14, у якому, серед іншого, зазначено про здійснення експлуатації джерела викиду дизель-генератора без одержання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, що є порушенням статей 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».

Примірник вказаного акта перевірки №65/14 отримано заступником директора з розвитку ТОВ «НОВЕ ДІЛО» Пащенко Н.Ф. 01.11.2019р.

Також, судом апеляційної інстанції з`ясовано, що відповідно до ст.20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Положення про Державну екологічну інспекцію в Одеській області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 28.09.2017р. №652, з метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час проведення планової перевірки в період з 24.10.2019р. по 01.11.2019р., Державною екологічною інспекцією в Одеській області Товариству з обмеженою відповідальністю «НОВЕ ДІЛО» видано припис №72/14 від 01.11.2019р. щодо усунення виявленого порушення до 31.01.2020р.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь, визначено Законом України від 25.06.1991 № 1264-XII «Про охорону навколишнього природного середовища» згідно із частиною 1 статті 20-2 якого до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, в тому числі про охорону атмосферного повітря.

Відповідно до п.1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 р. № 275, державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Згідно із п.3 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 р. № 275, одним із основних завдань Держекоінспекції є, зокрема, здійснення у межах повноважень, передбачених законом, державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства щодо охорони атмосферного повітря.

Пунктом 4 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 р. № 275, передбачено, що Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань, серед іншого, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону атмосферного повітря, зокрема щодо наявності та додержання умов дозволів на викиди забруднюючих речовин; додержання нормативів у галузі охорони атмосферного повітря; надання своєчасної, повної та достовірної інформації про стан атмосферного повітря, визначення видів і обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря.

З урахуванням приписів пункту 6 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 р. № 275, Держекоінспекція для виконання покладених на неї завдань, серед іншого, має право:

- здійснювати відповідно до закону фотографування, звукозапис, кіно- і відеозйомку, зокрема з літальних апаратів та із застосуванням космічних технологій, як допоміжний засіб для запобігання та розкриття порушень законодавства, здійснення нагляду (контролю) за додержанням якого належить до повноважень Держекоінспекції;

- здійснювати відбір проб та інструментально-лабораторні вимірювання показників складу та властивостей викидів стаціонарних джерел забруднення атмосферного повітря, вод лляльних, баластних, зворотних, поверхневих, морських, вимірювання показників складу та властивостей підземних вод у пробах із спостережувальних свердловин на об`єктах, що обстежуються; вимірювання показників складу та властивостей викидів пересувних джерел забруднення атмосферного повітря та екологічних показників нафтопродуктів (бензину автомобільного і дизельного палива), які реалізуються шляхом оптової та роздрібної торгівлі суб`єктами господарювання.

Правові, організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V від 05.04.2007 року (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), згідно із ст. 1, ч. 5, ч.11 ст. 4 якого державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Згідно із п.4 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 р. № 275, Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, звертається до суду із позовом щодо обмеження чи зупинення діяльності суб`єктів господарювання і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів в атмосферне повітря забруднюючих речовин, впливу фізичних та біологічних факторів, лімітів скидів забруднюючих речовин.

Правові і організаційні основи та екологічні вимоги в галузі охорони атмосферного повітря визначено Законом України «Про охорону атмосферного повітря», який спрямований на збереження та відновлення природного стану атмосферного повітря, створення сприятливих умов для життєдіяльності, забезпечення екологічної безпеки та запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 12 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» передбачено, що господарська чи інші види діяльності, пов`язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.

Отже, обмеження чи зупинення діяльності суб`єктів господарювання є необхідним оперативним та превентивним способом впливу на порушника з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей. Застосування таких заходів обумовлюється виключно наявністю підстав, які свідчать про наявність для життя і здоров`я людей загрози внаслідок забруднення довкілля.

При цьому, обмеження чи зупинення діяльності суб`єктів господарювання є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог у сфері природоохоронного законодавства, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Згідно із ст.ст.5, 6 «Про охорону атмосферного повітря» у галузі охорони атмосферного повітря встановлюються такі нормативи: нормативи екологічної безпеки атмосферного повітря; нормативи гранично допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел; нормативи гранично допустимого впливу фізичних та біологічних факторів стаціонарних джерел; нормативи вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах та впливу фізичних факторів пересувних джерел; технологічні нормативи допустимого викиду забруднюючих речовин.

Законодавством можуть встановлюватися й інші нормативи в галузі охорони атмосферного повітря.

Порядок розроблення та затвердження нормативів у галузі охорони атмосферного повітря встановлюється Кабінетом Міністрів України відповідно до закону.

Для оцінки стану забруднення атмосферного повітря встановлюються нормативи екологічної безпеки атмосферного повітря та нормативи гранично допустимих викидів в атмосферне повітря забруднюючих речовин, рівні шкідливого впливу фізичних та біологічних факторів у межах населених пунктів, у рекреаційних зонах, в інших місцях проживання, постійного чи тимчасового перебування людей, об`єктах навколишнього природного середовища з метою забезпечення екологічної безпеки громадян і навколишнього природного середовища:

- нормативи якості атмосферного повітря;

- гранично допустимі рівні впливу акустичного, електромагнітного, іонізуючого та інших фізичних факторів і біологічного впливу на стан атмосферного повітря населених пунктів.

Частиною 1 статті 7 «Про охорону атмосферного повітря» передбачено, що нормативи гранично допустимих викидів забруднюючих речовин та їх сукупності, які містяться у складі пилогазоповітряних сумішей, що відводяться від окремих типів обладнання, споруд і надходять в атмосферне повітря від стаціонарних джерел, встановлюються з метою забезпечення дотримання нормативів екологічної безпеки атмосферного повітря з урахуванням економічної доцільності, рівня технологічних процесів, технічного стану обладнання, газоочисних установок.

Обов`язки підприємств, установ, організацій та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності щодо охорони атмосферного повітря визначено статтею 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», відповідно до якої вказані суб`єкти, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані, зокрема здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі відповідного дозволу.

Необхідність отримання суб`єктом господарювання відповідного дозволу виникає за наявності певних умов: по-перше - це вставання факту, того, що певний об`єкт є джерелом викиду, тобто є об`єктом (підприємством, цехом, агрегатом, установкою, транспортним засобом тощо), з якого надходить в атмосферне повітря забруднююча речовина або суміш таких речовин, а норматив якості атмосферного повітря не відповідає критеріям якості атмосферного повітря, який відображає гранично допустимий максимальний вміст забруднюючих речовин в атмосферному повітрі і при якому відсутній негативний вплив на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища; по друге - такий об`єкт має експлуатуватись.

Водночас, судом апеляційної інстанції установлено, що в межах розгляду даної справи контролюючим органом не доведено того, що виявлений під час проведення перевірки на території ТОВ «НОВЕ ДІЛО» дизель-генератор є джерелом утворення викидів.

Також, за наслідками дослідження положень Переліку типів устаткування, для яких розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 16.08.2004р. №317 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 6.09.2004 р. за № 1102/9701), колегією суддів установлено, що у вказаному документі відсутній «дизель-генератор».

Крім того, ані під час проведення перевірки ТОВ «НОВЕ ДІЛО» з питань додержання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, ані під час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції, суб`єктом владних повноважень, на виконання вимог ч.2 ст.77 КАС України, не доведено належними та допустимими доказами експлуатації суб`єктом господарювання дизель-генератора.

До того ж, з метою підтвердження виявлених під час проведення перевірки ТОВ «НОВЕ ДІЛО» порушень вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, Державною екологічною інспекцією в Одеській області до матеріалів справи не додано будь-яких доказів на підтвердження вчинення дій по відбору проб та інструментально-лабораторних вимірювань з метою з`ясування чи здійснювались відповідачем викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Між тим, колегія суддів вважає за доцільне відмітити, що наявний у матеріалах справи акт перевірки, за відсутності доказів, які підтверджують установлені в ньому порушення, сам по собі не доводить факт використання відповідачем джерела викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Отже, вказаний документ не може достеменно свідчити про вчинення суб`єктом господарювання порушень вимог законодавства про охорону атмосферного повітря та відповідно обґрунтованість висновків контролюючого органу про правопорушення у сфері природоохоронного законодавства.

Також, судом апеляційної інстанції з`ясовано, що постановою Київського районного суду м.Одеси від 21.02.2020р. по справі №947/29305/19, з урахуванням приписів п.1 ч.1 ст.247 КпАП України, закрито провадження по справі про вчинення ОСОБА_1 (директор ТОВ «НОВЕ ДІЛО») адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КпАП України.

Зокрема, в межах розгляду означеної справи місцевим судом установлено, що під час проведення перевірки теплосилової установки потужністю 50 мегават або 50.000 квт. на ТОВ «Нове діло» не виявлено. Існуюча установка пересувного типу дизель-генератор має потужність від 124 квт. як і двигун вантажного автомобілю і цей дизель-генератор згідно наведеного переліку, не відноситься до об`єктів, на які необхідно розробляти нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел і оформляти документи дозвільного характеру. Також наявність на території ТОВ «НОВЕ ДІЛО» дизель-генератора не свідчить про те, що він використовується із викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Крім того, колегією суддів установлено, що на час винесення судом першої інстанції оскаржуваного рішення від 01.10.2020р. ТОВ «НОВЕ ДІЛО» отримано дозвіл на викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами від 21.07.2020р. №-115.

Вищевикладене у повному обсязі спростовує наведенні судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні висновки.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено апеляційним судом у даній справі.

З огляду на встановлені фактичні обставини справи та висновки суду апеляційного суду, які у повному обсязі нівелюють наведені в рішенні суду першої інстанції аргументи, та є достатніми для правильного вирішення спору, колегія не надає оцінку решті доводам апеляційної скарги.

Таким чином, беручи до уваги вказане, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо відсутності законодавчо передбачених підстав для задоволення адміністративного позовну Державної екологічної інспекції в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВЕ ДІЛО» про тимчасову заборону (зупинення) діяльності.

Згідно із п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Статтею 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Відтак, з огляду на те, що викладені Одеським окружним адміністративним судом у рішенні від 01.10.2020 року по справі №420/922/20 висновки не відповідають обставинам справи, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції прийнято рішення з порушенням норм матеріального права, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції вирішив його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВЕ ДІЛО» - задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.10.2020 року по справі 420/922/20 скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову Державної екологічної інспекції в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВЕ ДІЛО» про тимчасову заборону (зупинення) діяльності в частині використання джерела викиду дизель-генератора до отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин стаціонарними джерелами відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач Димерлій О.О.
Судді Єщенко О.В. Танасогло Т.М.