Справа № 520/11883/19
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2021-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 р.Справа № 520/11883/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,

Суддів: Бегунца А.О. , Мельнікової Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської митниці Держмитслужби на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Мінаєва К.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 20.03.20 року по справі № 520/11883/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Полімер ЛТД"

до Одеської митниці Держмитслужби

про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Гранд Полімер ЛТД, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Одеської митниці Держмитслужби, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Одеської митниці Державної фіскальної служби України UA 500010/2019/000134/1 від 12.10.2019;

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що під час декларування товарів за електронною митною декларацією №UA500010.2019.028292 від 12.10.2019 року ТОВ ГРАНД ПОЛІМЕР ЛТД обрано основний метод визначення митної вартості товару - за ціною договору та подані документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару. Проте, митницею за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів не визнано заявлену декларантом митну вартість товарів та прийнято рішення про її коригування та відмовлено у прийнятті вказаної митної декларації шляхом оформлення Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Позивачем вказано, що у оскаржуваному рішенні про коригування заявленої митної вартості відповідач не навів жодного пояснення щодо застосування цін згідно зазначених у рішенні митних декларації та зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та не зазначив інформації і джерел, які використовувались митницею при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів Одеської митниці Державної фіскальної служби України - UA 500010/2019/000134/1 від 12.10.2019.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Держмитслужби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Полімер ЛТД" судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

Позивач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що між ТОВ ГРАНД ПОЛІМЕР ЛТД та фірми "Burkay Ugur Kaucuk Kimya ve Petrol Urunleri San.Tic.A.S." укладено контракт купівлі-продажу №GP17-09/19BR, предметом якого є поліетилен та поліпропилен різних марок. (т. 1, а.с. 23-27)

З метою митного оформлення товарів Поліпропілен в первинних формах гранульований, без вмісту домішок у мішках по 25 кг для власних виробничих потреб: Поліпропілен/POLYPROPYLENE GRANDE PP Н030 GP - 203 760кг; Виробник - POLIOM LTD; Торгівельна марка - POLIOM; Країна походження - RU Російська федерація ТОВ ГРАНД ПОЛІМЕР ЛТД подано до Одеської митниці ДФС електронну митну декларацію: №UA500010.2019.028292 від 08.10.2019 (т. 1, а.с. 105).

12.10.2019 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA 500010/2019/000134/1, в якому зазначено, що відповідно до пп. в) п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням. У п.2.2.1 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 17.09.2019 №GР17-09/19ВR зазначено, що вартість пакування з нанесеним маркуванням включені у вартість товару. Проте у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару. У сертифікаті відповідності №б/н від 30.08.2019 міститься посилання на контракт та коносамент відміниш від поданих до митного оформлення. Також дата відправлення зазначена у даному сертифікаті відміна від поданого коносаменту. Згідно страхового полісу №73-5 від 26.09.2019 дату завантаження зазначено 26.09.2019, проте дата коносаменту №ARKIST від 02.10.2019, також страховий поліс не містить посилання на товаротранспортні або комерційні документи відповідно до яких продавцем здійснено страхування вантажу.

Відповідачем визначено, що рівень митної вартості ідентичного товару "поліпропілен" митне оформлення яких вже здійснено є більшим та становить 1,126 дол.США/кг нетто (МД №UA102150/2019/204817 від 30.09.2019, UA102150/2019/204728 від 26.09.2019) ніж заявлено декларантом 1,07 дол. США/кг нетто (т. 1, а.с. 16-17).

На підставі вказаного вище, митним органом відмовлено у прийнятті митної декларації №UA500010.2019.028292 від 08.10.2019 шляхом оформлення Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 500010/2019/00517 (т. 1, а.с.18-19).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як свідчать матеріали справи, декларантом позивача до митного оформлення товару одночасно з поданням митної декларації митному органу на підтвердження митної вартості товару було подано такі документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) № GP17-09/19BR від 17.09.2019, сертифікат відповідності (Certi conformity) № б/н від 30.08.2019, пакувальний лист (Packing list) № б/н від 24, рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № ВКЕ144 від 24, коносамент (Bill of lading) № ARKIST від 02.10.2019, навантажу документ (Bordereau) № 3878 від 03.10.2019 та інші документи.

Згідно з пп. 1, 2 ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Тобто, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеній у постанові від 06.03.2019 року по справі №809/278/17.

Зі змісту апеляційної скарги встановлено, що під час митного контролю товарів за митною декларацією № 500010/2019/028292 від 08.10.2019 програмним комплексом автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР) сформовані форми контролю, які у зв`язку з можливим заниженням митної вартості товарів, передбачали необхідність здійснення митницею перевірки правильності визначення митної вартості із зверненням уваги на митну вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів; проведення перевірки відомостей, що містяться в документах, які підтверджують митну вартість товарів, здійснення запиту додаткових документів; а у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 Митного кодексу України - прийняття рішення про коригування митної вартості.

Також, під час здійснення Одеською митницею ДФС контролю прав визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) №500010/2019/028292 від 08.10.2019 встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: у наданих до митного оформлення документах відсутня інформація щодо включення або не включення вартості упаковки та пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Зокрема, як встановлено з наданого відповідачем витягу з системи АСМО «Інспектор» (т. 1, а.с. 150) та рішення про коригування митної вартості товарів, позивачу було повідомлено, що відповідно до пп. в) п.2 ч. 10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням. У п.2.2.1 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 17.09.2019 №GP17-09/19BR зазначено, що вартість пакування з нанесеним маркуванням включені у вартість товару. Проте у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

У сертифікаті відповідності №б/н від 30.08.2019 міститься посилання на контракт та коносамент відмінних від поданих до митного оформлення. Також дата відправлення зазначена у даному сертифікаті відміна від поданого коносаменту.

Згідно страхового полісу №73-5 від 26.09.2019 року дату завантаження зазначено 26.09.2019 року, проте дата коносаменту № ARKIST від 02.10.2019 року, також страховий поліс не містить посилання на товаротранспортні або комерційні документи відповідно до яких продавцем здійснено страхування вантажу».

Митним органом запропоновано надати протягом 10 календарних днів додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, зокрема: 1) договір (угоду, контракт) із особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Листом від 12.10.2019 № б/н до електронної митної декларації, що прийнята до митного оформлення від 08.10.2019 № ІІА500010/2019/028292, повідомлено про відмову в наданні інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару проте розбіжності, що були виявлені не спростовано.

Водночас позивач, аргументуючи свою незгоду з рішенням про коригування митної вартості, зазначає, що з поданих до митного оформлення документів вбачається, що упаковка та маркування товару здійснювалося за рахунок продавця та включена до ціни товару, а отже відповідно до вимог Митного кодексу України не підлягає додаванню до митної вартості.

Так, відповідно до пп. в п. 2 ч. 10 cт.58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням.

Тобто, вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням, додається до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, лише в тому разі, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Відповідно до наявного в матеріалах справи рахунку-пропозиції (proforma invoice) №17977 від 17.09.2019 (т. 1, а.с. 28-29) та комерційного рахунку (commercial invoice) ВКЕ144 від 24.09.2019 (т. 1, а.с. 30,31) встановлено, що товар кількістью 198 кг на загальну вартість 211 860 доларів США пакується 25 кг в мішок/1, 375 кг в палету. 19.09.2019 згідно рахунку-пропозиції (proforma invoice) №17977 від 17.09.2019 сплачено 211 860 доларів США.

Пунктом. 2.2.1 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 17.09.2019 №GP17- 09/19BR визначено, що вартість пакування з нанесеним маркуванням включені у вартість товару. Упаковка, яка поставлена з товаром безповоротна. Згідно п.7.1 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 17.09.2019 №GP17-09/19BR упаковка товару має відповідати встановленим стандартам та технічним умовами та забезпечувати при умові належного поводження з вантажем збереження товару протягом транспортування та захист від атмосферного повітря (т. 1, а.с. 23-24).

Відповідно до пакувального листа від 24.09.2019 та морської накладної №ARKIST (коносаменту) товар поставлено у 144 палетах (т. 1, а.с. 32-42).

Враховуючи наведене, за умовами договору та відповідно до наданих до матеріалів справи документів, які також подавалися для митного оформлення товару, передбачено, що упаковка та маркування товару здійснювалося за рахунок продавця та включена до ціни товару, а отже відповідно до вимог Митного кодексу України не підлягаю додаванню до митної вартості.

Доводи митного органу з посиланням на сертифікат відповідності б/п від 30.08.2019 (т. 1, а.с. 50-51), який містить посилання на інший контракт та коносамент є необґрунтованими, оскільки, відповідно до вимог cт. 53 Митного кодексу України сертифікат відповідності не є обов`язковим документом необхідним для підтвердження заявленої декларантом митної вартості, а також він взагалі не містить інформації щодо пакування.

Щодо посилання митного органу на страховий поліс №73-5 від 26.09.2019, в якому зазначена дата завантаження 26.09.2019, проте дата коносаменту № ARKIST від 02.10.2019, також страховий поліс не містить посилання на товаротранспортні або комерційні документи відповідно до яких продавцем здійснено страхування вантажу», колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до п.2.1 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 17.09.2019 №GP 17- 09/19BR ціна на товар чітко оговорюється, в кожному рахунку-пропозиції. Пунктом 3.2 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 17.09.2019 №GP17- 09/19BR сторони погодили, що умови поставки зазначаються у відповідному рахунку - пропозиції згідно правил Інкотермс 2000.

Відповідно до рахунку-пропозиції (proforma invoice) №17977 від 17.09.2019 поставка товару здійснюється на умовах CIF Odessa, Україна. Умовами CIF в редакції Інкотермс 2000 передбачено, що страхування та фрахт до порту призначення здійснюється за рахунок постачальника.

Так, у страховому полісі №73-5 від 26.09.2019 (т. 1, а.с. 43-48) зазначено, що постачальник за зовнішньоекономічним контрактом та страхувальник одна юридична особа, об`єкт страхування «поліпропілен РРН 030GP», вага 198 кг, вартість 211 860 доларів США, що відповідає даним, зазначеним у рахунку-пропозиції №17977 від 17.09.2019 та дає змогу ідентифікувати товар. Також, у страховому полісі №73-5 від 26.09.2019 зазначено, що доставка здійснюється судном SONGA IRIDIUM 227N, вага брутто товару 203760 кг, що відповідає даним коносаменту №ARKIST від 02.10.2019 та пакувального листа від 24.09.2019 та дає змогу ідентифікувати товар.

Тобто, відсутність у страховому полісі посилання на рахунок-пропозицію та коносамент №ARKIST від 02.10.2019 не позбавляє можливості визначити, який саме товар було застраховано, не містить інформації щодо включення або не включення вартості упаковки та пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, а також не впливає на визначення митної вартості товару.

Крім того, спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі митного органу більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів.

Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювалися цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 19.02.2019 в справі №805/2713/16-а.

Також сама по собі розбіжність у поданих декларантом документах є достатньою підставою для коригування митної вартості товарів, лише якщо митний орган не доведе, що це вплинуло на визначення ціни товару.

Отже, дослідивши надані позивачем документи, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що у відповідача були в наявності всі документи для визначення митної вартості за ціною договору щодо товару, який імпортується, та не встановлено жодних інших обставин, визначених положеннями ч. 1 ст. 58 Митного кодексу України, які б перешкоджали визначенню митної вартості імпортованих товарів за ціною договору відповідно до якого вартість поліпропілену 1,07 долара США за кг нетто.

Таким чимом, відповідачем не доведено обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом позивача розрахунку митної вартості транспортного засобу за ціною договору, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару не встановлено, тобто основні документи містили всі числові дані, необхідні для визначення вартості, зазначеної в митній декларації.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за № 883/21195, у Графі 33 "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовуються митним органом при визначенні митної вартості товарів" зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених устатті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу ІІІ Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

Проте, відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Враховуючи вказане вище, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів є необґрунтованим, при цьому сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару не обґрунтовані та не підтверджені. Позивач під час митного оформлення надав усі необхідні документи для застосування основного методу визначення митної вартості товару - за ціною договору. Подані документи позивачем не мали розбіжностей, ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні та достовірні дані, що піддавалися обчисленню і підтверджували усі складові митної вартості імпортованого товару.

Відтак, рішення про коригування митної вартості товарів Одеської митниці Державної фіскальної служби України - UA 500010/2019/000134/1 від 12.10.2019 є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 року по справі №520/11883/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С.С. Рєзнікова
Судді А.О. Бегунц Л.В. Мельнікова
Повний текст постанови складено 19.03.2021 року